АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1014/2016 Суддя у першій інстанції: Дячук С.І.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю особи, щодо якої закрито адміністративне провадження ОСОБА_3, його представника - адвоката Конюшко О.Л., іншого учасника ДТП ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року скасувати, та постановити нову постанову по даній справі, якою ОСОБА_3 визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, нормам матеріального, процесуального права та оскаржує її відповідно до ст. 287, 288, 289 КУпАП України у повному обсязі. Крім того апелянт, звертає увагу на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, фактично не дослідив обставини справи, здійснив розгляд справи суто формально, не об'єктивно, поверхнево, що призвело до винесення невмотивованого рішення у його відсутність.

Крім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року, оскільки тільки 14.06.2016 отримав оскаржувану постанову в приміщенні Святошинського районного суду. м. Києва.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року необхідно задовольнити, оскільки вказаний строк пропущено з поважних причин. В суд першої інстанції ОСОБА_5, як інший учасник ДТП не запрошувався, копія постанови суду у встановленому законом порядку йому не направлялась.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи відносно якої закрито провадження по справі - ОСОБА_3, його представника - адвоката Конюшко О.Л., іншого учасника ДТП ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, суд дослідивши схему пригоди, характер ушкоджень транспортних засобів, пояснення учасників ДТП, та свідка ДТП, прийшов до висновку про відсутність будь-яких порушень вимог ПДР в діях ОСОБА_3, у зв'язку з чим справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрив на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Таке рішення суду першої інстанції вважаю законним та обґрунтованим, виходячи з наступних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 18 березня 2016 року близько 18 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по проспекту Перемоги, 134а, розпочинаючи рух від зупинки, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, здійснив зіткнення з автомобілем «МАН» д.н.з. НОМЕР_4 (водій ОСОБА_5.). який від удару відкинуло на автомобіль НОМЕР_2 (водій ОСОБА_7.), що знаходився на зупинці громадського транспорту, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. п. 17.1, 10.1 ПДР України.

Разом з тим, як вбачається з схеми ДТП та переліку видимих зовнішніх пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП, в автомобілі «Богдан» д.н.з. НОМЕР_3 пошкоджено задню частину автомобіля, а у автомобіля «Ман» праву частину автомобіля.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3, він 18 березня 2016 року близько 18 год. 10 хв., керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по проспекту Перемоги, 134а. Рухаючись в другій смузі руху, відчув удар в задню частину свого автомобіля, після зупинки побачив автомобіль «Ман» д.н.з. НОМЕР_4, який не дотримався дистанції до його автомобіля.

Таким чином, враховуючи письмові пояснення учасників ДТП, свідків ДТП, характер та локалізацію механічних ушкоджень отриманих транспортними засобами під час ДТП, автомобіль марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 не розпочинав рух від зупинки, а здійснював рух в другій смузі руху.

Відповідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п.1.4. ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

В той же час згідно з ст. 124 КУпАП, відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило зокрема, пошкодження транспортних засобі.

Таким чином дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 18.03.2016 о 18 год. 10 хв. по просп. Перемоги 134а, в м. Києві, та її наслідки не перебувають у прямому причинному зв'язку з діями водія автомобіля «Богдан» д.н.з. НОМЕР_3, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень вимог п. 10.1., 17.1 Правил дорожнього руху України.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, фактично не дослідив обставини справи, здійснив розгляд справи суто формально, не об'єктивно, поверхнево, що призвело до винесення невмотивованого рішення вважаю необгрунтованими.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5.- залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року, якою закрито провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП України в зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич