Справа № 147/1042/16-п
Провадження № 3/147/355/16
ПОСТАНОВА

іменем України

29.08.2016 року смт.Тростянець.

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Савченко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Бершадського відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого фельдшером в фельдшерсько-акушерському пункті,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

09.08.2016 року о 11 год. 42 хв. в с. Буди по вулиці 50-річчя Жовтня, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер Алкотест-6810», прилад № ARCD-0562, принтер ARCD-5176, тест № 1400, результат тесту 1,72%.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що напередодні з товаришем торохи випив і неофіційно відпросився з роботи, проте на наступний день був змушений виїхати на виклик до однієї бабушки, вона проживає в с. Буди і є проблемною, бо хворіє на астму, може в будь-яку хвилину викликати його. Зазначив також, що діяв в межах крайньої необхідності, щоб не допустити негативних наслідків для життя людини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 907073 від 09.08.2016, тест № 1400 від 09.08.2016, зроблений за допомогою приладу «Драгер Алкотест-6810», результат 1,72%, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Суд не вважає, що ОСОБА_1 діях в межах крайньої необхідності, оскільки його покази не підтверджуються матеріалами справи, окрім того правопорушник цього дня не був офіційно відсторонений від своїх посадових обовязків та не перебував у відпустці. Так, він знав, що жителі села Буди, в тому числі і бабуся на яку він посилається, можуть в будь-який момент звернутися до нього по медичну допомогу і свідомо привів себе до стану алкогольного спяніння. Як він пояснив медична сестра не надає медичної допомоги жителям, надання медичної допомоги це його обовязок. Проте не вжив заходів щодо його заміни на роботі 9 серпня 2016 року, або забезпечення його транспортом.

Положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1Т адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 с. 130 КУпАП, тому є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд, обираючи вид і міру стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує явне зневажливе ставлення ОСОБА_1 до встановленого порядку керування транспортними засобами, враховуючи суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу здоровю та життю самого ОСОБА_2 та інших учасників дорожнього руху, вину не визнав, враховуючи те, що ОСОБА_2 має посвідчення водія на право керування транс¬портним засобом відповідної категорії, тому суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.23, 33, 40-1, ч. 1 ст.130 , ст.ст. 252, 283-285,294 КУпАП , -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф стягнути в дохід держави на рахунок № 0001 в ГУДКСУ у Вінницькій області м.Вінниця, МФО 802015, .

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 275 грн 60 коп. на рахунок № 0549 в ГУДКСУ у Вінницькій області м.Вінниця, МФО 802015, .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя: