Справа № 515/1062/16-п
Провадження № 3/515/1802/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 серпня 2016 р. Суддя Татарбунарсь кого районного суду Одеської області Тимошенко С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Арцизького відділу поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, працюючого мо- нтером «Укртелекому», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2016 року близько 19 год. ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спя- ніння, на вул.Миру у м.Татарбунари Одеської області керував належним йому мотоблоком марки «Зубр», без реєстраційного номера, з причепом, чим порушив вимоги п.2.9«а». Від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 не визнав свою вину у скоєнні зазначеного правопорушення. Не спростовую- чи перебування у стані алкогольного спяніння, пояснив, що він мотоблоком не керував, а знахо- дився біля нього, поки його батько ОСОБА_2 ходив додому за колесом для мотоблоку, яке було пошкоджено. Оскільки згаданим засобом він не керував, то відмовився проходити огляд на стан спяніння.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, його винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується наданими та добутими доказами: протоколом про адміністра- тивне правопорушення серії АП2 № 153645 від 10.06.2016 р.; поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що у їх присутності було складено стосовно ОСОБА_1 адміністративний про- токол за керування мотоблоком «Зубр» з ознаками алкогольного спяніня, який відмовився від ог- ляду на стан спяніння та не заперечував факт вживання вина перед керуванням транспортним за- собом; рапортом працівника поліції ОСОБА_5; відеозаписом (а.с.3, 5, 6, 9, 11).

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка інспектор Арцизького ВП Доброжан О.А. пояс- нив, що 10.06.2016 р. близько 19 год. він у складі екіпажу по безпеці дорожнього руху при вїзді у м.Татарбунари з боку с.Дмитрівка побачив, що на мотоблоці «Зубр» їхав ОСОБА_1, який керував мотоблоком, з напарником. Побачивши їх, ОСОБА_1 зупинився і почав відходити від транспортного засобу, казав, що він не керував ним. Він був напідпитку, від проходження ме- дичного огляду на стан спяніння відмовився. При складанні протоколі правопорушник сказав, що він ОСОБА_6. Але його родичі сказали його дійсне прізвище.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноруч зазначив, що керував транспортним засобом, випив 0,5 л вина (а.с.3 ).

При спілкуванні з працівниками поліції на місці складання адміністративного протоколу ОСОБА_7 не оспорював факт вживання ним алкогольних напоїв та того, що він керував мото- блоком, пропонував «вирішити питання» на місці, що підтверджується відеозаписом (а.с.11).

Тому ствердження правопорушника, що мотоблоком керував не він, а його батько, не можуть бути прийняті до уваги і розглядаються як його намір уникнути відповідальності за вчинення пра- вопорушення.

Свідок ОСОБА_2 показав, що вечором 10.06.2016 р. він їхав на зазначеному мотоблоці і пошкодив колесо, після чого викликав сина, який був напідпитку, та попросив його побути біля блоку, а сам поїхав за колесом. Коли повернувся, біля мотоблоку знаходились працівники поліції, які щось писали. У нього погіршився стан здоровя і його відвезли додому.

Свідчення зазначеного свідка в тій частині, що він керував мотоблоком, а не його син, виклика- ють до себе критичного відношення і не можуть бути прийняті до уваги з оглядом на те, що право- порушник є його сином, а тому є підстави вважати, що він є особою, зацікавленою в результатах розгляду справи.

Дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністратив- ні правопорушення, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, порушивши тим самим вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, поведінки та відношення до скоєного ним, а також враховуючи відсутність ознак каяття за вчинене, що дає підстави вважати, що правопорушник не має наміру змінювати своє відношення до вимог Правил дорожнього руху, вбачаються підстави для накладення на ОСОБА_1 адмі- ністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, але в нижній межі санкції ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягти до адміністративної відповідальності, передбаче- ної ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягне- ння у вигляді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.

Строк арешту відраховувати з моменту затримання правопорушника.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 грн.60 коп. на кори- сть держави.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідаль- ності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного су- ду Одеської області через Татарбунарський районний суд.

Строк предявлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору - 1 рік.

Суддя Тимошенко