АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/525/16 Головуючий у І-й інстанції - Католікян М.О.
Справа № 203/3383/16-п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ПП «ОСОБА_7» комірником, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3, закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 08 липня 2016 року старшим інспектором відділу розшуку та дізнання УПП у м.Дніпропетровську Паторою Є.В. було складено адміністративний протокол серії АП2 № 090471, в якому зазначено, що 23 червня 2016 року, о 09 годині 00 хвилин, в м.Дніпрі по вул. Курчатова, в районі буд. №3, ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, під час зміни напрямку руху вліво не переконався в безпеці свого маневру та здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, що здійснював в той момент випередження з лівого боку.

Суд першої інстанції мотивуючи своє рішення про відсутність складу адміністративного правопорушення, послався на те, що ОСОБА_2 рухався по крайній лівій смузі і, змінивши напрямок руху праворуч, допустив зіткнення. Ця обставина підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_5 При цьому, інших доказів, які б спростовували вказаний висновок матеріали не містять.Цей факт разом з тим, що ОСОБА_2 Самовільно покинув місце зіткнення, пересунувши автомобіль на 50 м., свідчить про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що дана постанова є необ'єктивною, необґрунтованою та винесеною із грубим порушенням матеріального та процесуального законодавства. Так, суд першої інстанції, навмисно не долучив до справи як доказ, відеозапис, зроблений камерою спостереження ТВК «Слов'янський», знаючи про ці обставини, та не повно з'ясував обставини справи. Оскільки, зазначений відеозапис, повністю спростовує наступний ключовий висновок суду: « З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 рухався по крайній лівій смузі і змінивши напрямок руху праворуч допустив зіткнення»

Також суддя зазначає, що водій ОСОБА_2 самовільно покинув місце зіткнення, пересунувши автомобіль на 50 метрів. Проте, ОСОБА_2 зазначає, що він пересунув свій автомобіль до моменту прибуття співробітників поліції, лише задля того, щоб запобігти ускладненню руху трамваїв, оскільки його автомобіль після зіткнення стояв майже на трамвайних коліях. Місце ДТП він не залишав.

В судовому засіданні апеляційного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_6 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, в якості доказів надали фотографії механічних пошкоджень, які зазнав автомобіль Тойота Кемрі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників дорожньо - транспортної пригоди, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, з недотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином не з'ясував обставини справи, не вмотивував своє рішення, обмежившись поясненнями свідка ОСОБА_5.

При цьому при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові судді не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Як встановлено апеляційним переглядом, водію ОСОБА_3 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що останній, керуючи автомобілем ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, під час зміни напрямку руху вліво не переконався в безпеці свого маневру та здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, що здійснював в той момент випередження з лівого боку.

Проаналізувавши зміст постанови суду першої інстанції, апеляційним судом встановлено, що суддею першої інстанції не було взято до уваги покази та версія зіткнення водія ОСОБА_2

Посилання судді першої інстанції, на пояснення свідка ОСОБА_5, спростовуються поясненнями ОСОБА_2, та наявним в матеріалах справи відеозаписом. Дані пояснення не узгоджуються між собою та містять протиріччя.

Так з пояснень свідка ОСОБА_5, вбачається, що останній рухався по вул. Курчатова, де в дзеркалі заднього виду побачив, автомобіль ВАЗ 2102, у лівій смузі рухався автомобіль TOYOTA CAMRY, за автомобілем ВАЗ 2102. По дзеркалам свідок ОСОБА_5 побачив, як автомобіль TOYOTA CAMRY, почав випереджувати автомобіль ВАЗ 2102, порівнявся з ним по напрямку руху і прийняв в право, трохи випереджаючи автомобіль ВАЗ 2102, і після чого вони зупинилися.

Так, з первинних пояснень та і наданих у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, водія ОСОБА_3, який рухався по вул. Курчатова по крайній лівій полосі, по заду нього ліворуч по трамвайним коліям рухався автомобіль TOYOTA CAMRY, яка зрівнявшись з автомобілем ВАЗ 2102, не подаючи ніяких сигналів, різко почав змінювати напрямок руху, повертаючи праворуч. Намагаючись уникнути зіткнення водій ОСОБА_3, пригальмував, та прийняв праворуч, але уникнути зіткнення не вдалось. Після чого, автомобіль TOYOTA CAMRY з'їхав з трамвайної колії та зупинився перед його автомобілем.

Суд апеляційної інстанції, дає критичну оцінку версії водія ОСОБА_3 щодо обставин ДТП та вважає її технічно неспроможними, та такими, що спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи, а також поясненнями водія ОСОБА_2

З пояснень останнього слідує, що він рухався а крайньому лівій смузі, та почувши удар, зупинився. Вийшовши з машини, побачив, що його машина TOYOTA CAMRY стоїть на трамвайних коліях, та заважає руху трамваю. Після чого, він відігнав її десь на 50 метрів від трамвайної колії.

Разом з тим, факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення за версіями обох водіїв, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

Так, наявний в матеріалах оптичний диски, з відеокамери спостереження розташованої на ТВК «Слов'янський» та досліджений в суді апеляційної інстанції, підтверджує винуватість ОСОБА_3, оскільки з даного відео вбачається, що автомобіль TOYOTA CAMRY, випереджував автомобіль ВАЗ 2102, а не рухався за ним, як це слідує із показів свідка ОСОБА_5 та рухався за напрямком смуги, яка звужувалась, в правому крайньому ряду, а автомобіль ВАЗ 2102 в свою чергу, не переконавшись у безпеці руху, здійснив різку зміну напряму руху в право, в наслідок чого сталось ДТП.

Згідно до вимог п. 10.11 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою, факту порушення водієм ОСОБА_3, вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а висновок суду першої інстанції стосовно того, що зіткнення відбулося з вини водія ОСОБА_2 є хибним та таким який не узгоджується з матеріалами справи та встановленими обставинами в їх сукупності..

Так, з наданих ОСОБА_2 фотографій, з який вбачається, пошкодження отриманих автомобілем TOYOTA CAMRY під керуванням водія ОСОБА_2, а саме пошкоджено лакофарбове покриття правих передніх та задніх дверцят, заднє праве крило, пошкоджено молдінг з правої сторони, та у автомобіля ВАЗ 2102 під керуванням водія ОСОБА_3, а саме пошкоджено лакофарбове покриття переднього лівого крила, передні двері деформовано, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП .

Посилання ОСОБА_3, на те, що ОСОБА_2 рухався позаду нього ліворуч по трамвайним коліям, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 11.9 ПДР України, забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Як вбачається з відеозапису, та схеми місця ДТП, водій ОСОБА_2, здійснював випередження з лівої сторони, лівими колесами по трамвайних коліях, які не відокремлені від проїзної частини, та йдуть в попутному напрямку з рухом автомобілів.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки апеляційним судом встановлено, що останній керуючи автомобілем ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, під час зміни напрямку руху вліво не переконався в безпеці свого маневру та здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, що здійснював в той момент випередження з лівого боку. Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортною пригодою.

За таких обставин висновок, викладений у постанові районного суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є хибним і таким, що не відповідає обставинам справи, а тому постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою слід визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке необхідно накласти на ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого останнім правопорушення, особу ОСОБА_3, який вину у скоєному не визнав, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, той факт, що останній офіційно працює в ПП «ОСОБА_7», комірником.

Таким чином, з урахуванням того, що накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки таке адміністративне стягнення буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст.33, 40-1, 124, 294КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_3, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього, адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко