АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) гривень.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.04.2016 року о 08 год. 25 хв. у м. Києві по пр. Науки, 4/2 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у хворобливому стані, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого здійснив зіткнення з автобусом «Неоплан» державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. При цьому ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, а також без поліса обов'язкового страхування, чим порушив вимоги п. п. 2.9б, 12.1, 2.1а, 2.1г Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням судді, захисник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124 КупАП та закрити провадження у справі в цій частині за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а в частині призначення адміністративного стягнення за ст. 126 КупАП застосувати щодо ОСОБА_2

Справа № 33/796/1129/2016

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Бойко О.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

покарання, передбачене п. 2 ст. 24-1 КУпАП, як до неповнолітнього.

Як зазначає апелянт, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року є незаконною, так як справа розглянута з порушенням вимог ст.ст. 9, 10, 11, 13, 24-1, 279, 280 КУпАП. Зокрема, суддя при призначенні адміністративного стягнення не взяв до уваги вік та матеріальний стан ОСОБА_2, не врахував пояснень останнього про те, що той з дитинства страждає на гіпертонічну хворобу, і ДТП сталося внаслідок раптової втрати ОСОБА_2 свідомості після випитої перед цим кави. Прийшовши до свідомості, ОСОБА_2 виявив, що автомобіль під його керуванням та автобус зіткнулись. Суддя позбавив ОСОБА_2 можливості довести відсутність своєї вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відмовивши в проведенні судово-медичної експертизи та виклику експерта в судове засідання, не взяв до уваги заявлене стороною захисту клопотання про застосування до ОСОБА_2, у разі визнання його винним, положень ч. 2 ст. 13, ст. 24-1 КУпАП, так як той є неповнолітнім та студентом Київського Національного університету ім. Тараса Шевченка від 01.09.2015 року, не має джерела доходів для сплати штрафу.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, особи відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог КУпАП суддя суду першої інстанції в цілому дотримався, визнавши ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.2 ст. 126 КУпАП, та наклавши до нього адміністративне стягнення згідно вимог ст. 36 КУпАП, з урахуванням при цьому положень ч.2 ст. 13 КУпАП про адміністративну відповідальність на загальних підставах осіб, які у віці від 16 до 18 років вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.121 - 127 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2, перебуваючи у хворобливому стані, раптово втратив свідомість після випитої перед цим кави та зіткнення автомобіля «Субару», яким він керував, з автобусом «Неоплан» відбулося поза його волею і він не має відповідати за це, не спростовують винуватості ОСОБА_2 у вчиненні обох інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Так, згідно з п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія, а відповідно до вимог п.2.1. ПДР водій повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ОСОБА_2 будучи неповнолітнім та не маючи посвідчення водія, в силу освітнього рівня (студент КНУ ім. Шевченка) достовірно знаючи про зазначені вище законодавства та свідомо грубо порушуючи їх, керував автомобілем, який належить його батьку без будь-якого законного права на це. Цих обставин, як і притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, ОСОБА_2 та його захисник не заперечують.

Крім цього, ОСОБА_2, знаючи про наявність у нього захворювання, на яке він посилається, та незаконно керуючи при цьому автомобілем свого батька, свідомо вжив каву, в результаті чого під час керування автомобілем знаходився у хворобливому стані, свідомо ставлячи в небезпеку не лише себе, а і інших учасників дорожнього руху.

Посилання захисника та ОСОБА_2 на безпідставність відхилення суддею клопотання про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_2 для встановлення факту втрати ним свідомості при керуванні транспортним засобом внаслідок наявних у нього захворювань не ґрунтується на відповідних даних медичних документів, оскільки за повідомленням захисника вся медична документація щодо стану здоров'я ОСОБА_2 знаходиться у м. Донецьку і доступу до неї немає. Не надано таких даних також в суді апеляційної інстанції, в зв'язку з чим відмовлено в призначенні зазначеної вище експертизи і суддею цього суду.

Більше того, ОСОБА_2, згідно власноручної заяви, не вважає себе потерпілим у даній ДТП та відмовився від проходження судово-медичної експертизи (а.с.26), а відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_5 відразу після зіткнення транспортних засобів ОСОБА_2 пояснив, що відволікся на мобільний телефон (а.с.11).

Таким чином, у судді суду апеляційної інстанції немає підстав вважати сумнівним, недостовірним чи необґрунтованим висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції, з урахуванням положень ч.2 ст. 13 КУпАП, вірно обрав ОСОБА_2 і вид та розмір адміністративного стягнення, врахувавши при цьому характер вчинених правопорушень та особу правопорушника, який досягнув 17 - річного віку та є студентом КНУ ім. Шевченка, і суддя апеляційного суду не знаходить підстав для іншої оцінки цих обставин та застосування до правопорушника заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП.

Виходячи з викладеного у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) гривень - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя М.А. Ященко