Справа № 520/7365/16-п
Провадження № 3/520/3609/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 року суддя Київського районного суду м. Одеси Галій С.П. розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції м. Одеси про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, прож: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.185 КпАП України, -

В с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОД 037062 від 23.06.2016 року, складеному інспектором 2 роти 2 батальйону УПП у м. Одесі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2. вказано, що ОСОБА_1 23.06.2016 о 11 годин 10 хвилин не виконав багаторазову вимогу залишатися на місці скоєння правопорушення намагався втекти та чинив опір при затриманні штовхався та втручався в роботу поліцейського.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчинені зазначених у протоколі дій не визнав і разом із своїм представниками суду пояснив, що 23.06.2016 року біля 10 годин, він як пішохід, йшов по тротуарі на вулиці Академіка Корольова в м.Одеса. Несподівано до нього підійшли працівники поліції, які почали вимагати від нього надати посвідчення водія. Він був здивований їх діями, оскільки не розумів, що відбувається, так як він не керував автомобілем, тому він просив працівників поліції дати розяснення, що відбувається, але замість отримання відповіді, вони почали його бити та затримувати, силою умисно повалили його на тротуар.

Пізніше працівники поліції силою завезли його в приміщення поліції, де як він вважає, працівники поліції незаконно його утримували, оскільки протокол про його затримання не був складений, працівники поліції застосовувалися до нього незаконні методи допиту, в звязку з причиненими йому тілесними ушкодженнями медичні працівниками які були викликані поліцією надавали йому швидку медичну допомогу, медичні працівники приїжджали в приміщення поліції для надання йому медичної допомоги,про що є консультативний медичний висновок спеціаліста.

Він не скоював зовсім ніякого правопорушення, ніякими своїми діями він особисто не заподіяв шкоди державі чи якій не будь фізичній чи юридичній особі, тому йому не відомо за які неправомірні дії 23.06.2016 року, він був затриманий працівниками поліції.

Стосовно працівників поліції він зовсім ніяких неправомірних дій не скоював.

Він вважає, що працівники поліції умисно спричинили йому тілесні ушкодження, що зафіксовано в медичних документах наданих суду, оригінали яких він надав суду.

Судом неодноразово справа призначалася до розгляду по суті на 23.06.02016 року, на 30.06.2016 року, 15.07.2016 року, 02.07.2016 року, 16.07.2016 року, 29.07.2016 року.

Судом письмово, неодноразово від поліції, належним чином були , витребувані по даній справі всі докази, які є у поліції по даному провадженню, також судом в судове викликалися з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції м. Одеси для участі при розгляді судом справи.

Працівники поліції в судове засідання не зявилися, суду не надали інших письмових додаткових доказів про обставини правопорушення стосовно ОСОБА_1

Заслухавши осіб, що беруть участь у розгляді справи та дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно письмового консультативного висновку спеціаліста від 23.06.2016 року Одеської обласної клінічної лікарні нейрохірургічного відділення щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 видно, що у нього медичними працівниками зафіксовано про те, що 23.06.2016 року він отримав множинні пошкодження верхніх і нижніх кінцівок,забої мяких тканин області лівого колінного суглоба, забої та садна обличчя та шиї.

У рапорті інспектора Шумлянської О.С. на імя начальника управління ПП у м. Одесі ДПП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 стверджується, що у вказаному в протоколі місці та час працівники поліції бачили як працівник поліції ОСОБА_2 намагається затримати ОСОБА_1 вони допомогли надіти на ОСОБА_1 кайданки та затримати його і доставити до приміщення поліції.

У постанові серії ПС2 № 114517 від 23 червня 2016 року складеній ОСОБА_2 стверджується, що ОСОБА_1М в 11годин 10 хвилин на вулиці імені Корольова,5 в м.Одеса не предявив водійське посвідчення,свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс,чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП, за що був притягнутий до відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 гривень.

У постанові серії ПС2 № 908971 від 23 червня 2016 року складеній ОСОБА_2 стверджується, що ОСОБА_1 в 11годин 05 хвилин на вулиці імені Корольова,5 в м.Одеса перетнув дві суцільні лінії горизонтальної розмітки 1.3 виконуючи лівий поворот чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, за що був притягнутий до відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 гривень.

У вказаних постановах відсутня інформація про направлення копій постанов ОСОБА_1 або про вручення йому особисто.

Щодо зазначених постанов ОСОБА_1 пояснив, що з періоду часу з 23 червня 2016 року і до теперішнього часу працівники поліції його не повідомляли про їх наявність, копії цих постанов йому поштою не надходили, штраф він не сплачував, після того коли взнав, що є зазначені постанови то їх оскаржив в суді.

Пунктом 15 розділу «ІV. Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, визначено, що у разі якщо копія постанови по справі про адміністративне правопорушення надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається корінець поштового повідомлення про її отримання, проте таке повідомлення про вручення ОСОБА_1 копії постанови у справі відсутнє.

На підтвердження вказаної постанови працівники поліції в судовому засіданні суду пояснень не дали.

Оцінюючи з правової точки зору досліджені докази суд виходить з наступних положень законодавства.

Згідно статті 9КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Цим Кодексомтакож передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10); а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11).

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків і за її змістом злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово

повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, вимоги працівника поліції та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. Про перебування працівників поліції при виконанні службових обовязків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також предявлене відповідне посвідчення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведених вимог, суд відмічає, що у протоколі серії ОД 037062 від 23 червня 2016 року не вказано особу поліцейського, щодо якого було вчинено злісну непокору, які конкретно службові обовязки щодо ОСОБА_1 він здійснював, а також які обставини надавали йому право вимагати предявлення посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Судом також критично оцінюються описані у протоколі обставини щодо дій та часу їх вчинення зі сторони ОСОБА_1, оскільки час їх вчинення у протоколі зазначено як 11 год.10 хв.23 червня 2016 року, а обєктивні докази про це суду не надано.

Визначаючись з наявністю законних розпоряджень або вимог поліцейських до ОСОБА_1, при виконанні ними службових обовязків суд виходить з того, що зазначене у протоколі, як обєктивна частина адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП, систематичне непредявлення посвідчення водія та свідоцтва на транспортний засіб є обєктивною частиною іншого самостійного адміністративного правопорушення.

Так, статтею 126 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Крім цього, обовязок предявити ці документи покладено тільки на водія, як на особу, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (пункти 1.10., 2.1. «а» і «б» та 2.4. Правил дорожнього руху).

Судом відхиляються письмові посилання ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_1, зобовязаний був предявити йому вказані документи бо керував автомобілем і порушив вимоги розмітки проїзної частини, оскільки вказана обставина не знайшла свого підтвердження наданими суду доказами.

Статтею 36 КУпАП встановлено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Статтею 283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна, зокрема, містити опис обставин, установлених при розгляді справи - дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

На думку суду, наведені положення виключають можливість одночасного включення опису дій ОСОБА_1, щодо непредявлення посвідчення водія та свідоцтва на транспортний засіб до складу адміністративних правопорушень до постанови серії ПС2 № 114517 від 23 червня 2016 року та постанови серії ПС2 № 908971 від 23 червня 2016 року і протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД 037062 від 23.06.2016 року, за статтею 185 КУпАП.

Крім цього, згідно частини 2 статті 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Оскільки, ОСОБА_2, як особа що винесла цю постанову, не довів факт вручення її копії ОСОБА_1, або його відмови у її отриманні, то суд вважає цю постанову такою, що не набрала законної сили, і не враховує зазначені в ній обставини як доведені.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що за відсутності достовірних доказів, щодо керування ОСОБА_1, автомобілем і вчинення ним адміністративних правопорушень передбаченого частиною 1 статті 122, ч.1 ст. 126 КУпАП поліцейські не мали законних підстав вимагати предявлення ним посвідчення водія і документів на автомобіль, затримувати його та доставляти у відділення поліції.

Висновки протоколу про те, що ОСОБА_1, вчинив злісну непокору працівнику поліції, не підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях вини і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 пункт 1, 280, 283, 284 п. 3,ст.185 КУпАП, суд -

П о с т а н о в и в :

Начальнику Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції м. Одеса про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185 КпАП України - відмовити, з підстав вказаних в мотивувальній частині постанови.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання скарги через Київський районний суд міста Одеси.

Суддя Галій С. П.