Справа № 163/2147/16-п
Провадження №3/163/1439/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представників Волинської митниці ДФС: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1461/20500/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №023649, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 30.11.1995 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 07.07.2016 року приблизно о 07 год. 24 хв., слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Фольксваген Т4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування, окрім товару в межах допустимої норми по вазі у 50 кг та вартості - 500 євро, інший товар: шнур риболовний марки «ТМ Daiwa» в кількості 50 штук, вартістю 19524,00 грн.; шнур риболовний марки «Real Sports, G-Soul, upgrade PE Х8, 221b, 150m» в кількості 100 штук, вартістю 55644,00 грн.; ліску риболовну марки «ТМ Daiwa, Jastron DPLS 500 m» в кількості 114 штук, вартістю 54372,30 грн.; підставки для вудок марки «ТМ Daiwa, light lure rod stand 300» в кількості 6 штук, вартістю 7342,62 грн.; котушки риболовні марки «ТМ Daiwa, 15 Freams 2506» в кількості 4 штуки, вартістю 10156,60 грн.; котушки риболовні марки «ТМ Daiwa, Caldia 2500» в кількості 2 штуки, вартістю 9371,20 грн.; котушки риболовні марки «ТМ Daiwa, Revros 2004» в кількості 4 штуки, вартістю 5669,32 грн.; котушки риболовні марки «Real method kalos S3000» в кількості 2 штуки, вартістю 3457,86 грн.; костюми зимові спортивні марки «ТМ Daiwa, black, DW-1305, GORE-TEX products» в кількості 10 штук, вартістю 101927,00 грн.; костюми зимові спортивні марки «ТМ Daiwa, rain Msx (R) DR-3104» в кількості 9 штук, вартістю 32730,48 грн.; ножі марки «ТМ Daiwa, field pocket and telescopic retractable» в кількості 8 штук, вартістю 949,12 грн., а всього зазначеного товару загальною вагою 39 кг, вартістю 301 144,50 грн.,який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, як по вазі, так і по вартості, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_3 ставиться у вину те, що вона, за вищевикладених обставин, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень, які ставляться їй у провину згідно протоколу про порушення митних правил, визнала частково, а саме, визнала порушення нею правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснила, що перебуваючи в ОСОБА_4, в магазині «ЛВК» їй запропонували придбати товар «рибальське спорядження», оскільки на нього була дуже низька ціна. Попередньо вона не планувала купувати даний товар, однак, враховуючи його низьку ціну, вирішила придбати, а в подальшому перепродати через мережу Інтернет. За товар вона розраховувалась у польських злотих та його загальна вартість не перевищувала дозволених до переміщення через митний кордон України неоподатковуваних норм, з якими була обізнана. Товар вона придбала з розрахунку на трьох осіб: себе та двох пасажирів, які разом з нею їздили в ОСОБА_4 та власного товару не купували і не переміщували. При купівлі цього товару, продавець їй пропонував видати документ, що підтверджує його вартість, однак вона, з огляду на ціну, яка не перевищувала дозволених до переміщення через митний кордон норм з розрахунку на трьох осіб, не вбачала необхідності брати цей документ. Товар знаходився у 5-6 ящиках різних розмірів, які вона помістила у багажне відділення автомобіля. Під час проходження митного контролю, до них підійшов співробітник прикордонної служби та інспектор митниці, на запитання якого, вона повідомила, що сама особисто та пасажири переміщують товар «рибальське спорядження», яке знаходиться у багажному відділенні автомобіля. Оглянувши товар, інспектор митниці попросив на нього документи, однак вона повідомила, що документів не має, так як у продавця їх не брала. Після цього інспектор митниці наказав відставити автомобіль на сторону. Перерахувавши та переваживши товар, а також визначивши його вартість, їй повідомили, що товар перевищує дозволені неоподатковувані норми. У звязку з цим, вона попросила інспектора митниці повернути їх назад у ОСОБА_4, однак у цьому їй було відмовлено. Оскільки назад в ОСОБА_4 їх не повернули, тому попросила митника надати їй митну декларацію для декларування товару, однак у цьому їй також було відмовлено. Товар в межах норм їй та пасажирам повернули. За викладених обставин вважає, що товар вона задекларувала в усному порядку, оскільки нічого не приховувала, переміщувала його відкрито, про його наявність відразу повідомила інспектору митниці при усному опитуванні та предявила його до митного контролю. Крім цього вказала, що визначена митницею вартість товару є значно завищеною, так як купувала вона його за значно нижчою ціною, у звязку із чим просила суд взяти до уваги інвойс та висновок проведеної на її замовлення експертизи. Даний інвойс вона отримала від продавця товару на її ж прохання уже після складання протоколу про порушення митних правил та він оформлений лише на вилучений товар, на кожен вид якого вона на митниці переписувала штрих-код. Просила суд закрити провадження у справі за ст.472 МК України, стягнення накласти в межах санкції ст.471 МК України, а товар повернути їй для митного оформлення.

Представник Волинської митниці ДФС висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та просив накласти на останню стягнення в межах санкції ст.472МК України, яка передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених, у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваного товару з його конфіскацією. Крім цього, просив стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, окрім її особистого зізнання в суді, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1461/20500/2016 від 07.07.2016 року (а.с.1-3); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 07.07.2016 року, з якого вбачається, що в автомобілі марки «Фольксваген Т4», р.н.з. АС3993АХ, через митний кордон України слідувало три особи (а.с.4); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/100023 від 07.07.2016 року, з якого вбачається, що під час повного митного огляду вищевказаного транспортного засобу, в його багажному відділенні було встановлено наявність товару понад неоподатковувану норму, тобто, який перевищував 50 кг та 500 євро, а саме: вузловязів «ТМ Daiwa» в кількості 50 штук; шнурів риболовних «Real Sports, G-soul, upgrade РЕ Х8, 221b, 150m» в кількості 100 штук; ліски «ТМ Daiwa, Jastron DPLS 500m» в кількості 114 штук; підставок для вудок «ТМ Daiwa, light lure rod stand 300» в кількості 6 штук; катушок «ТМ Daiwa, 15 Freams 2506» в кількості 4 штуки; катушок «ТМ Daiwa, Caldia 2500» в кількості 2 штуки; катушок «ТМ Daiwa, Revros 2004» в кількості 4 штуки; катушок «Real method kalos S3000» в кількості 2 штуки; костюмів зимових спортивних «ТМ Daiwa, black DW-1305, GORETEX products» в кількості 10 штук; костюмів осінніх спортивних «ТМ Daiwa, rain Msx (R) DR-3104» в кількості 9 штук, ножів «ТМ Daiwa, field pocket and telescopic retractable» в кількості 8 штук, загальна вага якого становить 39 кг, а товар в межах неоподатковуваної норми, що не перевищує 50 кг та 500 євро, повернуто громадянам, які переміщувались даним транспортним засобом (а.с.5); письмовими поясненнями пасажирів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 07.07.2016 року, у яких останні вказали на свою непричетність до вилученого органом доходів і зборів товару та повернення приналежного їм товару по вазі та вартості у 50 кг та 500 євро (а.с.8, 10); службовою запискою головного державного інспектора УБ з МП Волинської митниці ДФС ОСОБА_7 від 07.07.2016 року (а.с.13).

Згідно висновку №166 від 26.07.2016 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС та листа даної експертної установи від 30.08.2016 року за вих.№6342/94-94-59-01-4 про виправлення технічної помилки у висновку вказаної експертизи, загальна вартість безпосередніх предметів порушення митних правил у даній справі, станом на дату оцінки, становить 301 144,50 грн.

На стадії здійснення провадження у справі органом доходів і зборів, для визначення вартості вилученого товару, ОСОБА_3 були подані: Іnvoice №20004338 від 21.06.2016 року, з його перекладом на українську мову, та експертний висновок від 21.07.2016 року за №103, складений ТзОВ «Експерт» на замовлення ОСОБА_3, однак зазначені документи суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до ст.368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Як вбачається з Іnvoice №20004338, даний документ датований 21.06.2016 року та вартість, зазначеного у ньому товару, відображена у японських єнах, в той час, як з пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні встановлено, що остання купувала товар у липні 2016 року та попередньо його купувати не планувала, при цьому, придбала його не за японські єни, а за польські злоті.

ОСОБА_3 в судовому засіданні також пояснила, що товар вона купувала в магазині «ЛВК», однак із Іnvoice №20004338 не вбачається, що продавцем товару або його посередником виступав саме даний магазин, а покупцем була ОСОБА_3

Крім цього, даний Іnvoice виданий не на весь переміщуваний ОСОБА_3 товар, а лише на його частину, що в сукупності із вищенаведеним, не дає підстав суду приймати його до уваги, як належний та допустимий доказ на підтвердження фактурної вартості переміщуваного ОСОБА_3 товару, оскільки він не відповідає вимогам ст.ст.53, 368 МК України, та не узгоджується зі встановленими у справі фактичними обставинами.

З повідомлення Волинської митниці ДФС від 31.08.2016 року за №7974/03-70-03-03 встановлено, що маркування товару, який вилучений, згідно опису предметів, вилучених товарів за протоколом про порушення митних правил №1461/20500/2016, відповідає Іnvoice №20004338 від 21.06.2016 року, однак не відповідає його кількості.

Відповідність маркування вилученого товару з даними Іnvoice №20004338, за встановлених судом обставин, саме по собі не доводить факту приналежності даного Іnvoice саме ОСОБА_3 та його відповідність вимогам ст.ст.53, 368 МК України

Щодо експертного висновку ТзОВ «Експерт» від 21.07.2016 року за №103, то, як вбачається з його змісту, він складений виключно на підставі вищевказаного Іnvoice №20004338 від 21.06.2016 року, визначена експертом вартість товару є ідентичною тій, що зазначена у Іnvoice, при цьому, огляд вилученого органом доходів і зборів товару експертом не проводився. Проведення експертизи у такий спосіб дає підстави для висновку, що предметом дослідження у експерта був сам Іnvoice №20004338 від 21.06.2016 року, а не вилучений органом доходів і зборів товар, у звязку із чим такі результати експертного дослідження судом також до уваги не приймаються.

Отже, за відсутності інших належних та допустимих доказів на підтвердження вартості вилученого у ОСОБА_3 товару, суд в цій частині приймає до уваги саме висновок Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС за №166 від 26.07.2016 року з доданим до нього листом про виправлення технічної помилки від 30.08.2016 року за вих.№6342/94-94-59-01-4.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_3 в суді стверджено, що товар в межах дозволеної норми, не затримувався та їй повернутий.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару в асортименті, частина з якого перевищила дозволену неоподатковувану норму по вазі та вартості, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Судом встановлено і це підтверджено наявним у справі контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору», що ОСОБА_3 разом з двома пасажирами слідувала через митний кордон України смугою спрощеного митного контролю, по так званому «зеленому коридору» (а.с.4).

Пояснення ОСОБА_3 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» та усного опитування інспектором митниці, вона повідомила останньому про переміщення в автомобілі товару - «риболовне спорядження» та предявила його для огляду, свідчать не про що інакше, як про усне декларування даного товару.

Такі пояснення ОСОБА_3 жодним доказом у справі не спростовані та обєктивно узгоджуються з актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/100023 від 07.07.2016 року.

Зі змісту зазначеного акту огляду слідує, що під час огляду автомобіля з р.н.з. АС3993АХ, було встановлено наявність товару понад неоподатковувану норму (що перевищує 50 кг та 500 євро) (а.с.5).

Аналізуючи зміст зазначених доказів, слід дійти висновку про відсутність факту виявлення інспектором митниці переміщуваного в автомобілі товару, оскільки виявлення та встановлення не є тотожними поняттями, так як виявлення це безпосереднє встановлення певного факту, а встановлення констатація/підтвердження уже попередньо відомого факту, що в даному випадку має суттєве значення для встановлення ознак порушення митних правил.

Наведене вказує на те, що про наявність в автомобілі товару інспектору митниці було відомо зі слів ОСОБА_3 ще до прийняття ним рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Отже, та обставина, що виявлення інспектором митниці товару, який перевищив дозволені до переміщення через митний кордон України норми, мало місце лише в процесі митного огляду, жодним доказом у справі не підтверджена.

Поміж цього, при вирішенні питання наявності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суд зважує й на ту обставину, щоувесь переміщуваний нею товар, в тому числі й той, що не перевищував дозволену неоподатковувану норму, знаходився в одному місці автомобіля, а саме, у його багажному відсіку, у картонних коробках, та свідчить про усне декларування ОСОБА_3 товару в повному обсязі, а не в певній його частині.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

На підставі вищенаведеного слід дійти висновку, що під час проходження митного контролю на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 було здійснене усне декларування переміщуваного в транспортному засобі товару в повному обсязі.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, які перевищують встановлену неоподатковувану норму та підлягають обовязковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_3, яка за формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю заявила про його переміщення, зокрема, в усному порядку, вказує лише на порушення останньою порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками ст.472 МК України не потребує, оскільки ідеальної сукупності в даному випадку не утворює.

Поміж цього, з пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні встановлено, що остання першочергово усно заявила про переміщення нею товару та в подальшому просила надати їй декларацію для його письмового декларування, однак була позбавлена такої можливості. Такі пояснення останньої органом доходів і зборів не спростовано, в тому числі, клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, не заявлено.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_3 усно заявила про переміщуваний товар, однак була позбавлена можливості заповнити митну декларацію,свідчать про відсутність у її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, тобто незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про її особу, зокрема, те, що ОСОБА_3 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь її вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, і вважає, що відносно останньої слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_3 товар підлягає поверненню останній після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушниці слід стягнути судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №1461/20500/2016 від 07.07.2016 року, товар: шнури риболовні марки «ТМ Daiwa», в кількості 50 штук; шнури риболовні марки «Real Sports, G-Soul, upgrade PE Х8, 221b, 150m» в кількості 100 штук; ліски риболовні марки «ТМ Daiwa, Jastron DPLS 500 m» в кількості 114 штук; підставки для вудок марки «ТМ Daiwa, light lure rod stand 300» в кількості 6 штук; котушки риболовні марки «ТМ Daiwa, 15 Freams 2506» в кількості 4 штуки; котушки риболовні марки «ТМ Daiwa, Caldia 2500» в кількості 2 штуки; котушки риболовні марки «ТМ Daiwa, Revros 2004» в кількості 4 штуки; котушки риболові марки «Real method kalos S3000» в кількості 2 штуки; костюми зимові спортивні марки «ТМ Daiwa, black, DW-1305, GORE-TEX products» в кількості 10 штук; костюми зимові спортивні марки «ТМ Daiwa, rain Msx (R) DR-3104» в кількості 9 штук; ножі марки «ТМ Daiwa, field pocket and telescopic retractable» в кількості 8 штук, - повернути ОСОБА_3 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_8