АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОсіповаЛ.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року з урахуванням постанови від 1 червня 2016 року про виправлення описки в даті її постановлення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою ОСОБА_3 24 березня 2016 року об 11 год. 12 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по бульвару Лесі Українки, 26-Б у м. Києві, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта, він безпідставно визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху, які не порушував. При цьому посилається не та, що вулиця, де відбулась дорожня пригода, не дозволяла рухатись в дві смуги в одному напрямку через наявність на узбіччі припаркованих автомобілів. Він, керуючи автомобілем та рухаючись у своїй смузі, включив лівий поворот, оскільки попереду була перешкода (стоячий автомобіль виступав на смугу, в якій він рухався), почав рухатись та відчув удар від автомобіля, який з'явився раптово та хотів об'їхати його, ОСОБА_3, автомобіль по зустрічній смузі руху, що підтверджується даними схеми ДТП щодо розміру проїзної частини дороги.

ОСОБА_3 вважає, що саме з вини водія автомобіля Honda Civic ОСОБА_4 сталася дорожньо-транспортна пригода, оскільки він рухався по зустрічній смузі руху з перевищенням швидкості.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з постанови, на обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог Правил дорожнього руху, а саме п. 10.1, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проаналізувавши докази у справі, суддя дійшов правильного висновку щодо порушення ОСОБА_3 цих вимог ПДР.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по бульвару Лесі Українки, 26-Б у м. Києві перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів (а.с. 1).

Згідно пояснень ОСОБА_4, він 24.03.2016 об 11 год. 12 хв. рухався по бульвару Лесі Українки вздовж будинку №26-Б та з правого боку відчув удар у передній бампера також вздовж всього автомобіля до заднього бамперу. Зіткнення відбулось з автомобілем Mitsubishi, який не пропустив його автомобіль, розпочавши рух в цьому ж напрямку з ряду припаркованих праворуч автомобілів.

В своїх первинних поясненнях, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_3, не заперечував, що 24.03.2016 об 11 год. 12 хв. він рухаючись по бульвару Лесі Українки в напрямку вулиці Кутузова у м. Києві зупинився, щоб пропустити зустрічний автомобіль. Коли автомобіль, що був перед ним, поїхав, він включив лівий показчик повороту, почав рух і в цей же час відчув удар з автомобілем Honda Civic.

Про такі причини дорожньої аварії за участю вказаних автомобілів свідчать дані схеми місця ДТП, яка складена в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ними підписана без будь-яких зауважень, та на якій зазначено напрямок руху як автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, так і автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, місце зіткнення та розташування транспортних засобів після ДТП, а також зафіксовано пошкодження цих транспортних засобів (а.с. 2).

З відеозапису з камери спостереження, на якому зафіксовані дані, які відповідають місцю та обставинам дорожньо-транспортної пригоди, що було підтверджено її учасниками, та який був відтворений в суді апеляційної інстанції, вбачається, що автомобіль НОМЕР_1, рухався по проїзній частині, зупинився, почав рух заднім ходом в бік припаркованих праворуч автомобілів, де знову зупинився, пропустив автомобіль, який рухався позаду, після чого почав рух, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та не пропустивши при цьому автомобіль Honda Civic, який рухався в попутному напрямку.

Даними вказаного запису з камери відеоспостереження спростовуються доводи ОСОБА_3 про дотримання ним Правил дорожнього руху, оскільки перед початком руху він відповідно до вимог п. 10.1 цих Правил повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суддя суду першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 порушень вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, оскільки він, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 23, 33 КУпАП та в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4, то вирішення цього питання не може бути предметом даного апеляційного розгляду, оскільки дані про такі порушення в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, в межах якого і проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, відсутні.

За таких обставин, постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Л.О. Осіпова