Справа № 569/9922/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Наумов С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Служби безпеки України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, гуртожиток № 6 НУВГП, кім. 241, студента,

- за п. 6 ч. 1 ст. 212 - 2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 зарахований в Національний університет водного господарства та природокористування (далі - НУВГП) наказом ректора НУВГП від 11 серпня 2012 року № 500. На підставі наказу ректора НУВГП від серпня 2014 року С№ 738 проходить навчання по програмі підготовки офіцерів запасу Збройних Сил України на кафедрі військової підготовки.

Зобовязання громадянина України у звязку з допуском до державної таємниці, яке передбачає його письмову згоду на визначені законом обмеження у звязку з допуском до державної таємниці та підтвердження того, що він ознайомлений стосовно відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, ОСОБА_1 взяте 27 листопада 2014 року.

Допуск до державної таємниці за формою 3 (три) ОСОБА_1 надано розпорядженням УСБУ в Рівненській області від 05 січня 2015 року № 2д/ДСК. Наказом ректора НУВГП від 20 січня 2015 року № 2 ОСОБА_1 надано доступ до роботи з інформацією зі ступенем секретності «Таємно».

Під час проходження навчання ОСОБА_1 будучи обізнаним з секретною інформацію, а саме: документами, що містять відомості зі ступенем секретності «Таємно», не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», пп. 690, 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМ України від 18.12.2013р. зі змінами (далі - Порядок) та взяте на себе зобовязання громадянина України, у звязку з допуском до державної таємниці, яким передбачено повідомляти посадових осіб, що надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи у письмовій формі про свій виїзд за межі України.

В ході здійснення контррозвідувальних заходів Управлінням СБ України в Рівненській області встановлено, ОСОБА_1 у період з грудня 2015 року по квітень 2016 року у приватних цілях здійснив 7 (сім) виїздів до ОСОБА_2, що підтверджено листом Держприкордонслужби від 27.05.2016 № 0.64-10645/0/15-16. При цьому ректора та режимно-секретний орган НУВГП про свої виїзди не повідомляв, що підтверджено поясненнями ОСОБА_1 від 29.07.2016 та листом НУВГП від 21.07.2016 № 65дск (вх. № 1147 від 21.07.2016), що додаються.

Отже, будучи обізнаним із вимогами нормативних актів в сфері охорони державної таємниці щодо порядку виїзду секретоносіїв за межі України, знехтував взятими на себе зобовязаннями громадянина України у звязку з допуском до державної таємниці, умисно не повідомляв у письмовій формі про виїзди посадову особу, яка надала йому доступ до державної таємниці, та режимно-секретний орган НУВГП за місцем зберігання його облікової картки (порушення пункту 696 Порядку).

У звязку з цим відомості про виїзд: громадянина України ОСОБА_1 за кордон не зафіксовано у журналі обліку встановленої форми, відповідно начальником РСО НУВГП не проводився інструктаж та не зясовувались наявність чи відсутність обставин, що могли створити передумови до розголошення державної таємниці під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією (порушення пунктів 696, 697, 698, 699 Порядку).

Таким чином ОСОБА_1, якому в установленому порядку надано допуск і доступ до державної таємниці, та яким взято відповідні зобовязання громадянина України у звязку із таким допуском, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, своїми діями умисно порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», пунктів 690, 696-699 Порядку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, в телефонному режимі повідомив суду, що свою вину у вчиненні правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється, просив суд суворо його не карати та розглядати справу без його участі.

Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши адміністративні матеріали, суд вважає, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212 - 2 КУпАП (невжиття заходів щодо забезпечення оборони державної таємниці).

Відповідно до ст. 28 Закону «Про державну таємницю» Громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов'язаний:

- не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

- не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом;

- не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України;

- виконувати вимоги режиму секретності;

- повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому

державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України; (Абзац шостий статті 28 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2432-VI ( 2432-17 ) від 06.07.2010)

- додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Згідно витягу з порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 р. № 939 зі змінами: забезпечення режиму секретності у звязку з виїздом до іноземних держав громадян, яким надано чи було надано допуск та доступ до державної таємниці:

690. Громадяни, яким надано чи було надано допуск та доступ до державної таємниці, виїжджають до іноземних держав відповідно до законодавства.

Під час перебування за кордоном громадяни, яким надано допуск до державної таємниці, незалежно від підстав і мети відїзду повинні виконувати взяті зобовязання щодо збереження державної таємниці.

696, Перед виїздом до іноземної держави у приватних справах громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобовязаний письмово повідомити про це посадовій особі, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також РСО за місцем зберігання його картки обліку за формою згідно з додатком 6. У такому разі інструктаж громадянина з питань охорони державної таємниці проводить начальник РСО.

Керівники підприємств, установ, організацій письмово повідомляють про запланований виїзд до іноземної держави керівнику підприємства, установи, організації вищого рівня, який має спеціальний дозвіл, або замовнику секретних робіт, а також РСО за місцем зберігання їх карток обліку за формою згідно з додатком 6.

697. Відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці, який ведеться за формою згідно з додатком 92.

698. З працівниками підприємств, установ, організацій після їх повернення із закордонних службових відряджень або приватних поїздок до іноземних держав начальники РСО проводять співбесіди з метою зясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необгрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.

699. За результатами співбесід за наявності інформації, що може мати значення для збереження державної таємниці, складається довідка, яка реєструється і зберігається в РСО.

Судом встановлено, ОСОБА_1 у період з грудня 2015 року по квітень 2016 року у приватних цілях здійснив 7 (сім) виїздів до ОСОБА_2. При цьому ректора та режимно-секретний орган НУВГП про свої виїзди не повідомляв,

Вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення повністю стверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, зокрема, поясненням ОСОБА_1, рапортом працівника СБУ, обліковою карткою громадянина про надання допуску та доступу до державної таємниці, інформаційною довідкою Державної прикордонної служби № 5/2647 від 18.04.2016р., іншими матеріалами.

Враховуючи викладене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу передбаченого санкцією п. 6 ч. 1 ст. 212 - 2 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 212 - 2, 283, 284, КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за п. 6 ч. 1 ст. 212 - 2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. в дохід держави, на рахунок 0002 в ГУДКСУ у м. Рівне, Код , МФО 833017, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов