АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1029/2016 Суддя у першій інстанції: Рудюк О.Ю..
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, іншого учасника ДТП ОСОБА_4, та його представника - адвоката ГненногоД.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Львівської області, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі відносно нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального права, а тому постанова суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, іншого учасника ДТП ОСОБА_4, та його представника - адвоката ГненногоД.А., які вважають, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалам справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно постанови, ОСОБА_3 25 березня 2016 року о 12 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Renault» д/з НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті проспекту П.Григоренка та вул. С. Крушельницької, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Toyota» д/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1, 16.6 ПДР України за що передбачена відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому світлі світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи, суд першої інстанції дослідив наявні у справі докази, які підтверджують порушення ОСОБА_3 ПДР України, зокрема п.п. 10.1, 16.6ПДР та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення серії АП2 № 471158 від 25 березня 2016 року, фотокартками з місця ДТП наданими учасниками ДТП, на яких відображені характер та локалізація механічних ушкоджень транспортних засобів, та письмових поясненнях учасників ДТП.

Крім того, вина ОСОБА_3 також підтверджується схемою ДТП, яка повністю узгоджується з поясненнями учасників ДТП, та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з відеозапису, який наявний в матеріалах справи, водій ОСОБА_3 виїхав на перехрестя та мав намір здійснити поворот ліворуч. Відповідно до вимог п.16.6 ПДР останній повинен був надати перевагу в русі потерпілому ОСОБА_4, який здійснював рух через перехрестя в зустрічному напрямку.

Крім того, вважаю необхідним критично оцінити висновок №0183 експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Renault» д/з НОМЕР_1 та «Toyota» д/з НОМЕР_2 від 12 серпня 2016 року, оскільки відповідно до п.8.11 ПДР водіям, які при включенні жовтого сигналу або піднятті регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 ПДР, не вдаючись до екстренного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

В даній дорожній ситуації, що виникла, водій ОСОБА_4 завершував переїзд перехрестя, рухаючись прямо, на жовтий сигнал сфітофора, однак водій ОСОБА_3 хоча і виїхав на перехрестя на мигаючий зелений сигнал сфітофора, однак повертаючи ліворуч, повинен був пропустити всі автомобілі, які завершували проїзд перехрестя, в зустрічному напрямку.

За таких обставин, висновки суду про порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього рухута вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є законними та обгрунтованими.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року, - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 22 червня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень в дохід держави - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич