Провадження № 3/344/3399/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Івано-Франківська, вул. Толстого, 5/43, працюючої начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, за ч. 4 ст. 188-39 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 01.08.2016 вбачається, що ОСОБА_1 здійснила порушення законодавства про захист персональних даних при наданні відповіді на звернення ОСОБА_2, а саме: до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_2 щодо порушення виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради Закону України «Про захист персональних даних». Зокрема, у відповідь на запит ОСОБА_2 про надання публічної інформації від 29.03.2016 виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради листом від 04.04.2016 № 13/74-16 надав заявниці «Звіт про роботу служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за 2013 рік» на 4 сторінці якого містяться персональні дані неповнолітніх дітей (ПІБ, адреси проживання тощо). Сукупність відомостей, вказаних у вищезгаданому звіті, відповідно до Закону України « Про захист персональних даних» (далі - Закон) є персональними даними, відтак, на них поширюються загальні вимоги щодо обробки персональних даних, визначені в цьому Законі. Так, зокрема, ч. 5 та 6 ст. 6 Закону встановлено, що обробка персональних даних має здійснюватись для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Водночас обробка персональних даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди не допускається, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Також, відповідно до ст. 14 Закону, поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону, використання персональних даних працівниками суб'єктів відносин, пов'язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов'язків. Ці працівники зобовязані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв'язку з виконанням професійних чи службових або трудових обв'язків, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону на службу у справах дітей виконавчого комітету Івано- Франківської міської ради, як на володільця персональних даних, покладено обовязок забезпечувати захист персональних даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних. Отже, допустивши оприлюднення не знеособлених персональних даних дітей, що зазначені у Звіті про роботу служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за 2013 рік, ОСОБА_1 як посадова особа володільця персональних даних служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не забезпечила належний рівень захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу третіх осіб до персональних даних дітей, чим 04.04.2016 у м. Івано-Франківську (вул. Грушевського. 21) вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 188-39 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них та порушення прав субєкта персональних даних на захист своїх персональних даних від незаконної обробки (п. 7 ч. 2 ст. 8 Закону). Відтак, у діях начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.188-39 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала, щиро кається у вчиненому правопорушенні. Пояснила, що упродовж січня-травня 2016 року в службу у справах дітей надійшло 48 запитів на публічну інформацію, з них 41 від ОСОБА_2, що стосується статистичних даних впродовж 10 років в розрізі окремих працівників та питань. Так, упродовж травня 2016 року отримано 23 запити від ОСОБА_2, з них 5 через відділ звернень громадян. Надання ОСОБА_2 звіту про роботу служби за 2013 рік служить прикладом того, що з 65 аркушів документів запитуваної нею у згадуваному запиті на отримання публічної інформації (ЗВ№13/74-16 від 29.03.2016 року) серед документів на одній сторінці міститься інформація про дитину, яка на даний час є повнолітньою. При підготовці документів на запит ОСОБА_2 з вини служби у справах дітей не було знеособлено персональні дані, які містяться на 4 сторінці звіту про роботу служби у справах дітей за 2013 рік. Персональну відповідальність за незнеособлення персональних даних несе як керівник служби у справах дітей.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 13 даного Закону України, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 10 ЗУ « Про доступ до публічної інформації» обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом. Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані вживати заходів щодо унеможливлений несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

Відповідно до частини 3 ст. 10 ЗУ « Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані: використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливленім несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

У статті 12 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» зазначено, що безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» одним із основних обовязків посадових осіб місцевого самоврядування є збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вину ОСОБА_1 доведено зібраними по справі доказами, зокрема даними з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.08.2016, копією запиту на отримання публічної інформації від 29.03.2016, копією листа відповіді Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 04.04.2016 №13/74-16, усними поясненнями ОСОБА_1, наданими у судовому засіданні, іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З огляду на те, що справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 16.08.2016, внаслідок чого розпочате адміністративне провадження неможливо було розглянути до закінчення строку накладення адміністративного стягнення у справі 04.07.2016, то строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 на момент розгляду справи закінчились.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином вважаю, що провадження по справі слід закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 268, 283- 285, 287-289, п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку м. Івано-Франківська, вул. Толстого, 5/43, працюючу начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 188-39 КУпАП закрити на підставі ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Зеленко