АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/630/16 Справа № 695/2254/16-п Головуючий по 1 інстанції Орел С. І.
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністравтиної відповідальності, ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5, розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.; стягнуто на користь держави 275,60 грн. судового збору,

в с т а н о в и в :

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2016 року ОСОБА_3 визнано винною за ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що вона 12.07.2016 року близько 10-00 год. на 11 км. + 900 м. автошляху Золотоноша-Черкаси, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрала безпечної швидкості руху та не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого під час гальмування виїхала на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення з автомобілем Форд, д.н.з. НОМЕР_2, який стояв припаркований на узбіччі на зустрічній смузі руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2016 року та ухвалити нову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Просить визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Указує, що оскаржувана постанова місцевого суду ухвалена необгрунтовано та не в повній мірі відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода, що сталася 12 липня 2016 року, мала місце з причини того, що її автомобіль змінив траєкторію руху в результаті зіткнення з вантажівкою, яка зникла з місця пригоди, водій якої почав різкий маневр перестроювання з правої крайньої смуги в ліву крайню смугу, в якій рухалась вона, зачепивши при цьому передню ліву частину її ТЗ. Внаслідок цього вона була вимушена негайно змінювати напрямок руху для уникнення подальшого ДТП і виїхала на зустрічну смугу, отримавши змогу зупинили автомобіль тільки на узбіччі, де був припаркований автомобіль FORD всупереч вимогам п.п «г» п. 15.9 Правил дорожнього руху України «Стоянка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі». З план - схеми ДТП, вбачається, що ТЗ FORD знаходився па відстані 8 м від пішохідного переходу.

Крім того, на план-схемі ДТП відсутні заміри від початку посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, що суттєво впливає на ступінь вини іншого учасника ДТП, а саме порушення ним п.п. «е» п. 15.9 Правил дорожнього руху України «Стоянка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків».

Також вказує, що нею заперечувалась відсутність на план-схемі ДТП вказівки на місце зіткнення її автомобіля з вантажним автомобілем. Зазначає, що із план-схеми ДТП, вбачається, що її транспортний засіб ВАЗ-2106 рухався по крайній лівій смузі свого руху, а не в правій, як означено в оскаржуваній постанові. Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 966883 від 12.07.2016 року складений працівниками поліції з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, зокрема в порушення ч. 2 цієї статті в протоколі не зазначено прізвища й адреси свідків та в порушення ч. 4 статті працівник поліції, складаючи протокол, не роз'яснив їй права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Вважає, що судом не дотримані вимоги п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно зі з ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за № 14, де зазначено про необхідність "звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її захисник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені. Захисник уточнив вимоги й просив скасувати оскаржувану постанову, закрти справу щодо апелянта й повернути матеріали справи органів поліції для складання протоколу щодо потерпілого ОСОБА_5 за порушення ним ПДР. Апелянт наполягає на тому, що причиною ДТП також є факт паркування потерпілого з порушенням ПДР, а також наявність вантажівки, яка своїм небезпечним маневром змусила водія ОСОБА_3 змінити напрямок руху.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги. Просив залишити оскаржувану постанову без змін. Указав, що не порушував ПДР при паркуванні, оскільки стояв на узбіччі, а не на автошляху.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Щодо суті апеляційних вимог суд апеляційної інстанції вбачає наступне.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції ухвалена відповідно до вимог КУпАП, є законною, справедливою і обґрунтованою. Суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є порушення вимог ПДР України, які утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначив стягнення відповідно до санкції цієї статті.

Доводи апелянта з приводу того, що її автомобіль змінив траєкторію руху в результаті зіткнення із вантажним автомобілем, суд відхиляє як необгрунтовані, вбачаючи, що вони нічим не підтверджені.

Посилання апелянта на те, що іншим учасником ДПТ порушено п.п «г» п. 15.9 та п.п. «е» п. 15.9 Правил дорожнього руху України щодо неправильного паркування, не знаходиться в причинному зв'язку із наслідками ДТП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що саме порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, тобто виїзд на смугу зустрічного руху, є причиною наслідків, які настали в результаті ДТП.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 серпня 2016 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко