Справа № 455/1093/16-п
Провадження № 3/455/458/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2016 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Ніточко Л.Й., в присутності секретаря Сенети Г.Н., за участю прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки м. Старий Самбір, вул. Л.Галицького, будинок №137, Старосамбірського району Львівської області, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, одруженої, зі слів до адміністративної відповідальності не притягалася,-

за ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, будучи депутатом Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області VI демократичного скликання та суб»єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та територіальної громади м. Старий Самбір Львівської області, перед та під час прийняття рішення № 956 від 08.07.2015 року «Про надання сервітуту на земельну ділянку для проведення благоустрою території суміжної з нежитловим приміщенням та для обслуговування літнього кафе по вул.. Л.Галицького,138/2 в м. Старий Самбір ПП ОСОБА_2М.», не повідомила Старосамбірську міську раду у встановленому законом порядку (ні усно, ні письмово) про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_2 вчиняла дії та приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 у вчиненому визнала себе винною повністю, щиро каялася.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, висновок прокурора прокуратури, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення доведена протоколом №55 від 19.08.2016 року, рішенням 55ї сесії 6 демократичного скликання Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області від 08.07.2015 року №2956 «Про надання сервітуту на земельну ділянку для проведення благоустрою території суміжної з нежитловим приміщенням та для обслуговування літнього кафе по вулиці Л.Галицького, 138/2 в м.Старий Самбір ПП ОСОБА_2М», заявою ОСОБА_2, свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Статутом приватного підприємства «Компанія Нова», поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2М, з яких відомо, що ОСОБА_2, будучи депутатом Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області VI демократичного скликання та суб»єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та територіальної громади м. Старий Самбір Львівської області, перед та під час прийняття рішення № 956 від 08.07.2015 року «Про надання сервітуту на земельну ділянку для проведення благоустрою території суміжної з нежитловим приміщенням та для обслуговування літнього кафе по вул.. Л.Галицького,138/2 в м. Старий Самбір ПП ОСОБА_2М.», не повідомила Старосамбірську міську раду у встановленому законом порядку (ні усно, ні письмово) про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Крім цього, ОСОБА_2 вчиняла дії та приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також у випадку вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Обставиною, що помякшує відповідальність визнаю розкаяння винної, вчинення правопорушення нею вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність не знаходжу.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_2 допустила порушення, не повідомивши у встановлених законом випадках, та в порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Також суд при визначенні адміністративного стягнення враховує, що за приписами п. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в сумі 275 гривні 60 копійки.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною за ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст.36 КУпАП обрати їй стягнення у виді штрафу у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред'явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Л.Й. Ніточко