№ провадження 33/781/182/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 41 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2016 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст41 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що при проведенні перевірки з 01.07.2016 року по 18.07.2016 року ПАТ «Кіровоградолія, він, перебуваючи на посаді директора ПАТ «Кіровоградолія», що розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Урожайна, 30, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплати їх не в повному обсязі.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: статутом приватного виробничо-сервісного підприємства ПАТ «Кіровоградолія», наказом № 208-ОС від 01.07.2013 року, наказом № 113-ОС від 29.03.2016 року, наказом № 193-ОС від 18.05.2016 року, заявами про надання додаткових відпусток, розрахунковими листами, платіжними дорученнями, відомостями зарахувань на карткові рахунки працівників, актом перевірки додержання законодавства про працю ПАТ «Кіровоградолія» та протоколом про адміністративне правопорушення № 11-01-076/0368 від 18.07.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує скаргу тим, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, суд не врахував пояснення з приводу того, що конкретний період надання відпустки узгоджується між працівником і роботодавцем, в заяві працівник може висловити своє бажання про одержання заробітної плати за відпустку в терміни, визначені між працівником та роботодавцем. Також суд не прийняв до уваги наявність на заяві резолюції керівника про прийняття пропозиції працівника. Відповідно до заяв працівників, яким надавалася відпустка, і була здійснена оплата відпустки в порядку, передбаченому параграфом 2 статті 7 Конвенції № 132, згідно якого суми, що належать до виплати за час відпустки (її частину), виплачуються зацікавленій особі до відпустки, якщо інше не передбачено в угоді, що стосується цієї особи і роботодавця. Ставлячи резолюцію на заяві працівника він, як директор товариства, погоджує пропозицію (бажання) працівника отримати виплату заробітної плати за час відпустки у строки, зазначені працівником. У даній ситуації не було ані протиправних дій, ані бездіяльності з його сторони, він діяв відповідно до законодавства (Конвенції № 132), права і свободи громадян (працівників ПАТ «Кіровоградолія») не порушував.

Також ОСОБА_3 просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Перевіривши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, зокрема: протоколом № 11-01-076/0368 від 18.07.2016 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 11-01-076/0391, відповідно до якого встановленні порушення трудового законодавства в ПАТ «Кіровоградолія» щодо оплати праці.

Факт порушення ОСОБА_4 вимог трудового законодавства та вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП підтверджується статутом приватного виробничо-сервісного підприємства ПАТ «Кіровоградолія», наказом № 208-ОС від 01.07.2013 року, наказом № 113-ОС від 29.03.2016 року, наказом № 193-ОС від 18.05.2016 року, заявами про надання додаткових відпусток, розрахунковими листами, платіжними дорученнями, відомостями зарахувань на карткові рахунки працівників.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Вiдповiдно до ст. 21 Закону України «Про відпустки» заробiтна плата працiвникам за час вiдпустки виплачується не пiзнiше нiж за три днi до її початку.

Апеляційним переглядом встановлено, що в ході перевірки ПАТ «Кіровоградолія» було виявлено, що в період березень-червень 2016 року працівникам надавались учбові відпуски, проте заробітна плата за час учбової відпуски виплачувалась на протязі часу перебування цих працівників у вищевказаній відпустці.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказаний акт перевірки разом із протоколом про адміністративне правопорушення є належними і допустимими доказами на підставі яких встановлюються фактичні дані, які мають значення для справи.

Необґрунтованими і безпідставними доводи ОСОБА_3 щодо його невинуватості з посиланням на те, що він, як директор товариства, погоджував пропозицію працівника отримати виплату заробітної плати за час відпустки у строки, зазначені працівником, оскільки це не є підставою для невиконання вимог трудового законодавства.

Таким чином, обєктивними доказами встановлено, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, тому суд першої інстанції, із урахуванням доказів, зважаючи на те, що у даному випадку наявна вина ОСОБА_3 обґрунтовано визнав його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та враховуючи особу правопорушника, характер та обставини вчиненого, застосував до останнього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 41 КУпАП, яке, як вважає апеляційний суд, за своїм видом і мірою є справедливим.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2