Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 480/1687/16-п
ПОСТАНОВА
29 серпня 2016 року
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., за участю секретаря Біди В.Д., прокурора Губського Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали, які надійшли з Військової прокуратури Миколаївського гарнізону Військової прокуратури Південного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, сержанта, ТВО помічника командира з правової роботи військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проживаючого у гуртожитку військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-
встановив:
Відповідно до протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення від 09.06.2016: сержант ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині польова - пошта на посаді ТВО помічника командира з правової роботи.
Займаючи вказану посаду, сержант ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, являється військовою службовою особою.
Будучи ТВО помічника командира з правової роботи, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 37, 99, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 7 ч. 1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних силах України затвердженої наказом Міністра оборони України № 82 від 15.03.2004, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 за № 385/8984, сержант ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно письмово повідомляти орган досудового розслідування, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та ін., тобто являвся військовою службовою особою.
Проте, в порушення зазначених вище вимог, ОСОБА_1 у січні - травні 2016 року вчинив недбале ставлення до військової служби.
Зокрема, відповідно до наказу № 63 командира військової частини польова - пошта НОМЕР_1 від 29.04.2016 про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 , в діях якого виявлені ознаки злочину, передбаченого ст. 407 Кримінального кодексу України, на сержанта ОСОБА_1 було покладено обов`язок щодо направлення матеріалів службового розслідування до військової прокуратури Миколаївського гарнізону.
Однак, в порушення вимог наказу №63 командира військової частини польова - пошта НОМЕР_1 від 29.04.2016 та вказаних норм, вказані матеріали до прокуратури Миколаївського гарнізону не направив, тобто наказ не виконав.
Аналогічна ситуація склалась і з виконанням наказів командира військової частини
польова - пошта НОМЕР_1 : № 35 від 31.03.2016, № 13 від 15.03.2016, № 22 від 22.03.2016, № 27 від
Відповідно до вказаних наказів командира військової частини, встановлені факти самовільного залишення військової служби солдатом ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_4 , солдатом ОСОБА_5 , солдатом ОСОБА_6 та в діях останніх вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 407 Кримінального кодексу України та на сержанта ОСОБА_1 покладено обов`язок щодо передачі вказаних матеріалів до військової прокуратури Миколаївського гарнізону.
Проте вказані накази до теперішнього часу не виконані, органом досудового розслідування відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинені злочини не внесено, досудове розслідування та розшукові заходи не здійснювались, винні особи до передбаченої законодавством відповідальності не притягувались.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 172-15 КУпАП, а саме: вчинення військовою службовою особою, у період з січня по травень 2016 року, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, недбалого ставлення до військової служби, яке виявилося у невиконанні п`яти наказів командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 в частині покладених на нього обов`язків.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Судом неодноразово направлялися судові повістки на адресу зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, однак на вказані виклики ОСОБА_1 не з`являвся. Військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону України вживались заходи для забезпечення явки ОСОБА_1 у судове засідання, однак ОСОБА_1 відмовився від отримання судової повістки. За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 про час та дату слухання справи повідомлений вчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, суд дійшов такого.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (далі-Закон) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Згідно з положеннями ст. 2 Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
До видів військової служби Закон відносить : строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Відповідно до ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV(далі Статут), військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_7 своєї частини;
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2016 ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді ТВО помічника командира з правової роботи.
При цьому до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно призначено на посаду ТВО помічника командира з правової роботи ВЧ3416.
Згідно з положеннями ст. ст. 99, 100 Статуту помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) у мирний і воєнний час відповідає за організацію і стан правової роботи в полку.
Помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) підпорядковується командирові полку. З питань організації правової роботи помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) керується вказівками юридичної служби вищого рівня.
Під час збройного конфлікту помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) виконує обов`язки юридичного радника командира полку.
Юридичний радник командира полку під час збройного конфлікту надає консультації командуванню щодо дотримання норм міжнародного гуманітарного права, правил застосування сили та щодо проведення інструктажу особового складу з їх виконання.
Помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) зобов`язаний:
організовувати правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства в полку, надавати командуванню пропозиції та консультації щодо вирішення питань правового забезпечення діяльності полку;
перевіряти відповідність вимогам законодавства проектів наказів, інших документів правового характеру, що подаються на підпис командирові полку, та візувати їх після погодження з відповідними службовими особами;
надавати письмовий висновок командирові полку з роз`ясненням та пропозиціями щодо юридично обґрунтованого вирішення відповідних питань у разі невідповідності проекту наказу чи іншого документа правового характеру вимогам законодавства;
здійснювати правове забезпечення господарської діяльності полку, брати участь у підготовці, укладенні та здійсненні контролю за виконанням господарських договорів, організовувати претензійну роботу, готувати позови та скарги до суду;
за дорученням командира полку представляти інтереси полку в судах та інших органах;
аналізувати наслідки розгляду претензій, позовів та справ у судах і подавати командирові полку пропозиції щодо вдосконалення правового забезпечення діяльності полку;
надавати висновки щодо законності списання матеріальних цінностей та давати правову оцінку фактам нестач, крадіжок, псування військового майна, готувати матеріали про відшкодування за рахунок винних осіб завданих державі матеріальних збитків, надавати правову допомогу при проведенні розслідувань за цими фактами;
сприяти правовими засобами зміцненню військової і трудової дисципліни серед військовослужбовців та працівників полку;
давати правову оцінку фактам порушень військової та трудової дисципліни в полку;
надавати правову допомогу службовим особам полку в дотриманні законодавства з питань соціального і правового захисту військовослужбовців, членів їхніх сімей та працівників полку;
брати участь в організації та проведенні заходів з правової підготовки та правового виховання особового складу полку, інформувати особовий склад про законодавство та практику його застосування, давати консультації з питань, пов`язаних з діяльністю полку;
організовувати зберігання текстів законів та інших нормативно-правових актів, своєчасне внесення до них відповідних змін, забезпечувати ведення довідкової роботи щодо наказів і директив Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, наказів командира полку і його прямих начальників.
Безпідставним є посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на ст. 115 Статуту оскільки відповідно до цієї статті заступник командира роти з виховної роботи в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення виховної роботи, за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, за гуманітарну підготовку, інформаційну і культурно-виховну роботу, дозвілля військовослужбовців, за їх соціальний захист.
Відповідно до цього ж протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є ТВО помічника командира з правової роботи.
Крім того, згідно з п. 7 ч. 1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних силах України затвердженої наказом Міністра оборони України № 82 від 15.03.2004, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 за № 385/8984, якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, на командира військової частини покладено обов`язок письмово повідомити про це орган досудового розслідування.
Аналогічні обов`язки командира військової частини містяться у ст. 59 Статуту, згідно з положеннями якої, командир (начальник) зобов`язаний негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи корупційне правопорушення, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи корупційного правопорушення військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є ТВО помічника командира з правової роботи.
Отже вказані вище нормативно-правові акти не містять прямого обов`язку ТВО помічника командира з правової роботи доповідати органу досудового розслідування про вчинені військовослужбовцями кримінальні правопорушення.
Стаття 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року (далі - Дисциплінарний статут) передбачає право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.
У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності.
Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення злочину чи безпосередньо після вчинення злочину, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками злочину.
Стаття 4 Дисциплінарного статуту встановлює, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Статтею 30 Статуту передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Порядок віддання наказів встановлений ст. 35-37 Статуту.
Накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.
Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.
Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.
За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.
Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.
Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не виконав п`ять наказів командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 в частині покладених на нього обов`язків, а саме: наказ № 35 від 31 березня 2016 року; № 13 від 15 березня 2016 року; № 22 від 22 березня 2016 року; № 27 від 25 березня 2016 року; № 63 від 29 квітня 2016 року.
При цьому наказ № 27 від 25 березня 2016 року взагалі не долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Отже суд досліджує лише накази, які наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до наказів, наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, командир військової частини наказав юрисконсульту військової частини польова пошта НОМЕР_1 матеріали службового розслідування направити військовому прокурору Миколаївського гарнізону та начальнику Миколаївського зонального відділу військової служби правопорядку. Вказані накази необхідно довести до особового складу в частині, що їх стосується.
Наказ № 35 від 31.03.2016 містить вимогу доведення наказу до особового складу в частині, що їх стосується. Проект вказаного наказу підготовлено та погоджено начальником штабу першим заступником командира військової частини та тимчасово виконуючим обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи ОСОБА_1 , що підтверджується підписом вказаних осіб. Вказаний наказ доведено до відома начальника фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 прізвище, ім`я, по батькові та посада якого прописані у наказі та до солдата прізвище, ім`я, по батькові та посада якого прописані у наказі.
До відома ОСОБА_1 , як до юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 , вказаний наказ не доведено.
Наказ № 63 від 29.04.2016 містить вимогу доведення наказу до особового складу в частині, що їх стосується. Проект вказаного наказу підготовлено та погоджено заступником командира роти, погоджено начальником штабу - першим заступником командира військової частини та тимчасово виконуючим обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи ОСОБА_1 , що підтверджується підписами вказаних осіб. Вказаний наказ доведено до відома начальника фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 прізвище, ім`я, по батькові та посада якого прописані у наказі, командира резервного батальйону прізвище, ім`я, по батькові та посада якого прописані у наказі та до солдата прізвище, ім`я по батькові та посада якого прописані у наказі.
ОСОБА_1 погодив проект вказаного наказу, але до відома йому як юрисконсульту військової частини НОМЕР_1 вказаний наказ не доведено.
Наказ № 22 від 22.03.2016 містить вимогу доведення наказу до особового складу в частині, що їх стосується. Проект вказаного наказу підготовлено та погоджено начальником штабу військової частини та тимчасово виконуючим обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи ОСОБА_1 , що підтверджується підписами вказаних осіб. Вказаний наказ доведено до відома начальника фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 прізвище, ім`я, по батькові та посада якого прописані у наказі, командира резервного батальйону прізвище, ім`я, по батькові та посада якого прописані у наказі.
ОСОБА_1 погодив проект вказаного наказу, але до відома йому як юрисконсульту військової частини НОМЕР_1 вказаний наказ не доведено.
Наказ № 13 від 25.03.2016 містить вимогу доведення наказу до особового складу в частині, що їх стосується. Проект вказаного наказу підготовлено та погоджено командиром роти резерву рядового складу батальйону резерву та погоджено тимчасово виконуючий обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи ОСОБА_1 , що підтверджується підписом вказаних осіб. Вказаний наказ доведено до відома начальника фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 прізвище, ім`я, по батькові та посада якого прописані у наказі та солдата прізвище, ім`я, по батькові та посада якого прописані у наказі.
ОСОБА_1 погодив проект вказаного наказу, але до відома йому як юрисконсульту військової частини НОМЕР_1 вказаний наказ не доведено.
Відносно ОСОБА_1 складено протокол про військове адміністративне правопорушення за недбале ставлення до військової служби, яке виявилося у невиконанні наказів командира військової частини у період січня-травня 2016 року.
Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Суду не надано достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби. До протоколу про адміністративне правопорушення не подано доказів на підтвердження займаної ОСОБА_1 посади, зокрема, наказу про призначення ОСОБА_1 юрисконсультом військової частини НОМЕР_1 чи тимчасово виконуючим обов`язки заступника командира роти з правової роботи військової частини НОМЕР_1 . Також, до протоколу не додано будь-яких доказів, які б прямо вказували, що на момент віддання наказів командиром військової частини саме ОСОБА_1 займав посаду юрисконсульта військової частини.
Крім цього, накази не містять прізвища, ім`я та по батькові юрисконсульта, який має їх виконувати, при цьому ОСОБА_1 погоджував лише проекти цих наказів, а самі накази не доводилися ОСОБА_1 під підпис для виконання.
Також безпідставним є встановлення періоду недбалого ставлення військової служби ОСОБА_1 з січня по травень 2016 року, оскільки перший наказ який, відповідно до протоколу, не виконав ОСОБА_1 виданий 15 березня 2016 року.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено реєстраційний журнал вихідних документів, однак точно встановити чи належить він військової частини НОМЕР_1 не є можливим через погану якість фотокопій.
З письмових пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що матеріали службових розслідувань та доповідь про вчинення службових розслідувань та доповідь про вчинення кримінального правопорушення відносно солдатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не зареєстровано.
Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_9 матеріали, акт розслідування, проект наказу по військовій частині свідок передав до стройової частини. За проектом наказу матеріали службових розслідувань повинен був направити до військової прокуратури та ВСП юрисконсульт військової частини сержант ОСОБА_1 .
З письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу вбачається, що він не згодний з протоколом, посилається, що до його службових обов`язків не входить повідомлення органів досудового розслідування про виявлення ознак злочину у діях військовослужбовців, а також те, що такий обов`язок командиром військової частини на підставі усного наказу було покладено на інших осіб.
Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 статті 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідного до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.
Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч.1 ст. 8 КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Тільки за наявністю складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищенаведеного, та беручи до уваги те, що факти перебування ОСОБА_1 на посаді ТВО помічника командира з правової роботи, доведення до ОСОБА_1 наказів не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 недбало ставився до військової служби (що виразилося у невиконанні п`яти наказів командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 в частині покладених на нього обов`язків), тому суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 172-15, ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -
постановив:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 172-15 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів.
Суддя Н. О. Шаронова