Справа № 404/3925/16-п
Номер провадження 3/404/1189/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Завгородній Є.В. розглянувши адміністративні матеріали, які направлені з Управління патрульної поліції в місті Кіровограді за порушення ст. 173, 185 КУпАП відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого інспектором Кіровоградського районного відділу поліції, капітан поліції, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА№060468, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 18.06.2016 року біля 20 год. 20 хв., перебуваючи по вул. Євгена Тельнова, 2 в місті Кіровограді на зупинці громадського транспорту, голосно лаявся, нецензурно виражався, чіплявся до громадян та втручайся в роботу патрульної поліції, чим вчинив дрібне хуліганство, яке супроводжувалось порушенням громадського порядку та спокою громадян, тобто адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП. Крім того, згідно протоколу серії АА №060465, 18.06.2016 року о 20 год. 20 хв. перебуваючи по вул. Євгена Тельнова, 2 в місті Кіровограді на зупинці громадського транспорту, під час складання постанови на громадянку ОСОБА_2 за порушення ПДР, ОСОБА_1 втручався в роботу патрульних поліції, хапав за формений одяг, зірвав нагрудну камеру з поліцейського та намагався втекти, на законні вимоги поліцейського не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що він громадського порядку та спокою не порушував, нецензурною лайкою не висловлювався. Дійсно 18.06.2016 року він разом із колегою перебував на зупинці громадського транспорту по вул. Є.Тельнова в місті Кіровограді, де побачивши автомобіль працівників поліції, який був припаркований на зупинці, підійшли і зробили їм зауваження, нащо отримали відповідь у грубій формі, після чого, між ними виник конфлікт і працівники поліції почали смикати його за рукав, а при його спробі вирватися затримали останнього разом із ОСОБА_3 та доставили до відділу поліції. Вважає, що дії працівників поліції, таким чином, не законні, наголошує про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за статтями 173, 185 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення порушника, переглянувши відео запис, долучений до адміністративного матеріалу працівниками поліції, приходжу до висновку про повернення адміністративного матеріалу прокурору для організації досудового розслідування, з наступних підстав.

Проявом хуліганських дій є будь які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку. Із урахуванням місця, часу й обстановки, інших об'єктивних ознак, а також мотивів їх вчинення об'єктивну сторону хуліганства може бути кваліфіковано як: кримінальне правопорушення або адміністративний проступок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до розяснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

У протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть дрібного хуліганства; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, у т. ч. про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

В даному випадку інспектор поліції не зясував особу порушника, а саме місце роботи та посаду, а навпаки на швидкоруч заповнив графу в протоколі про адміністративне правопорушення «тимчасово не працює». В той час як, в судовому засіданні ОСОБА_1 фактично надав для огляду службове посвідчення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в момент виникнення спірних правовідносин був працівником поліції, тобто на нього розповсюджується дія дисциплінарного статуту. Таким чином протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, як спеціального субєкта можливого проступку, складені не уповноваженою на те службовою особою ( ст.ст. 213, 217 КУпАП), наслідком чого є незаконність початку такого провадження та недопустимість зібраних у ньому доказів.

За вчинення адміністративних правопорушень, частинами 1-2 ст. 15 КУпАП передбачений спеціальний порядок застосування відповідальності військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів. Військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт. Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.

У свою чергу глава 15 КУпАП містить перелік правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, до яких входить і ст. 185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця).

Вказаний висновок ґрунтується на тому, що: в главі 14 КУпАП, міститься вичерпний перелік правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, зокрема і положення ст. 173 КУпАП. ( дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян)

У свою чергу в глава 15 КУпАП містить перелік правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, до яких входить і ст. 185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця)

Отже у вказаних зовні схожих проступках різний обєкт посягання: обєктом посягання в ст. 175 КУпАП, є громадський порядок і спокій громадян, а в ст. 185 КУпАП, захищається встановлений порядок управління.

Таким чином хибні твердження предявленого обвинувачення про втручання ОСОБА_1 у роботу поліції, оскільки такими діями не міг бути порушений спокій і громадський порядок. При цьому необхідно зауважити, що редакція предявленого обвинувачення містить посилання на громадське місце - зупинка маршрутних транспортних засобів, у той час як відсутні докази таких припущень.

На відео записі зафіксовані дії учасників подій в приміщенні правоохоронного органу, а на зупинці громадського транспорту, ОСОБА_1 не порушує громадський порядок і спокій громадян.

Будь-яка форма показів (пояснення/рапорти) патрульних поліції з цього приводу не повинні використовуватись в якості доказу, через їх субєктивність та зацікавленість у вирішенні справи на свою користь, тому такий вид доказів не може бути достовірним.

Долучені до провадження письмові пояснення випадкових очевидців не містять посилань на хуліганські дії ОСОБА_1 на зупинці громадського транспорту. Відео запис також не містить будь-яких дій повязаних із дрібним хуліганством ОСОБА_1 на зупинці громадського транспорту. Наданий в судове засідання відео запис, як доказ, того, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в приміщенні відділу поліції до працівників поліції, суддею не приймається як доказ вини порушника за ст. 173 КУпАП, так як приміщення відділу поліції не є громадським місцем, що є обовязковою кваліфікуючого ознакою. Не наведені докази вини ОСОБА_1 і по ст. 185 КУпАП, як злісна непокора вимозі працівника поліції.

Згідно практики застосування рішень Європейського суду з прав людини (ст. 9 Європейської Конвенції з прав людини) Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Інші докази у матеріалах адміністративного провадження відсутні. Таким чином констатую, що межі та повноваження розгляду вичерпано, відтак рішення приймається на підставі наявних обставин та доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 250 КУпАП та ст. 253 КУпАП приходжу до висновку про направлення адміністративного матеріалу прокурору для організації досудового розслідування. Прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року було встановлено наступне: «Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП (80732-10), відповідному правоохоронному органу для належного оформлення».

В звязку з чим направляю матеріали адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 до Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області для належного доопрацювання та копію постанови прокурору для організації досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 15, 173, 245, 247, 250, 253, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 повернути до Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області для належного доопрацювання.

Копію постанови направити керівнику Кіровоградської місцевої прокуратури для організації досудового розслідування.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4