АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/622/2016 Суддя у першій інстанції: Карабань В.М.
Категорія: ч. 1 ст.172-8 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю прокурора Захарченка Я.В., особи, провадження щодо якої закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення ОСОБА_3, захисника адвоката Азарова М.Б., розглянувши апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури м. Києва Захарченка Я. на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Львова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-8 КУпАП закрито, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом, ОСОБА_3 будучи колишнім директором департаменту співробітництва з міжнародними фінансовими організаціями та координації міжнародної технічної допомоги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, державним службовцем 2 рангу, а тому є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно п.п. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції" та використовуючи інформацію, отриману під час попереднього місця роботи уклав договір з Міністерством охорони здоров'я України в особі першого заступника міністра охорони здоров'я України, щодо надання консультаційних послуг з реалізації Угоди про позику між Україною та Міжнародним банком Реконструкції та розвитку, чим порушив вимоги п.п.2,3 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про запобігання корупції" в частині недотримання встановлених законодавством термінів зайняття підприємницькою діяльністю після припинення виконання функцій держави та використання в інший спосіб у своїх інтересах інформації, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових повноважень, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-8 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурор відділу прокуратури м. Києва Захарченко Я. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року скасувати, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією та передбаченого ч.1 ст. 172-8 КУпАП України, а також застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700 гривень.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постанова суду є необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам законодавства. Оскільки, судом першої інстанції не забезпечено повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин, які мають бути встановленні для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, апелянт вказує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 250 КУпАП України, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів у провадженні в справах про адміністративні правопорушення, має право на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, тому його участь є обов'язковою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_3 та його захисника адвоката Азарова М.Б., які просили рішення суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З об»єктивної сторони правопорушення, визначене в ст.172-8 КУпАП являє собою незаконне розголошення або використання в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома в зв»язку з виконанням службових обов»язків.

Використання інформації- це її застосування у господарській чи іншій діяльності для отримання вигоди чи переваги, у т.ч. шляхом розповсюдження, збуту, а також інші дії, які особа вчиняє за допомогою відповідної інформації або користуючись фактом наявності в неї такої інформації.

Суддя Апеляційного суду м.Києва погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 дізнався про конкурс на заміщення посади координатора проекту, за результатом якого укладено договір № ІС/26 від 15.05.2015 року, з сайту МОЗ України і укладаючи договір не міг розголошувати ( використовувати ) жодну інформацію, оскільки саме МОЗ України є виконавцем проекту і володіє всією інформацією, а ТзОВ «Економ» не подавало жодних заявок на участь у конкурсі в Дніпропетровській області.

Крім того, слід зазначити, що докази, а саме протокол № 6 від 04.09.2015 року засідання комісії МОЗ з відбору консультантів, товарів, робіт та не консультаційних послуг проекту «Поліпшення охорони здоров»я на службі людей»( а.с.15-18), протокол без номера від 28 серпня 2015 року засідання комісії МОЗ з відбору консультантів, товарів, робіт та не консультаційних послуг проекту «Поліпшення охорони здоров»я на службі людей»( а.с.19-23), розпорядження Президента України «Про делегацію України для участі у переговорах із Міжнародним банком реконструкції та розвитку щодо укладення Угоди про позику ( Проект «Поліпшення медичних послуг для населення») між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку ( а.с.24-25) та інші копії документів, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-8 КУпАП в належний спосіб не завірені, їх походження не відоме, що на думку судді є неприпустимим.

При цьому, прокурором в Апеляційному суді м.Києва, під час апеляційного розгляду скарги прокурора, походження джерел законності здобуття доказів, не надано.

Разом з тим, ст.251 КУпАП, передбачено, що доказами в справах про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід також зазначити, що звернення директора департаменту координації міжнародних програм Міністерства економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_7 до Служби безпеки України Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки (а.с.12-14, 35-36) стосувались тільки порушення процедури відбору консультантів по проекту Світового банку та надання відповідної інформації, щодо ОСОБА_3, а не використання інформації, що стала відома особі у зв»язку з виконання службових повноважень, відповідно до диспозиції статті 172-8 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_3

З протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 також слідує, що особисті майнові інтереси суб»єкта відповідальності за корупційні правопорушення ОСОБА_3 зумовлені використанням у своїх інтересах інформації, яка стала йому відома у зв»язку з виконанням службових повноважень, а саме лобіювання інтересів ТОВ «Еком», засновниками якого є безпосередньо сам ОСОБА_3 та його рідний брат ОСОБА_8, у використанні частини коштів Угоди про позику між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку № 8475-УА від 19.03.2015 року, а також 30.09.2015 року в рамках реалізації Проекту «Поліпшення охорони здоров»я на службі людей» між Міністерством охорони здоров»я України зі Світовим банком на загальну суму 214 мільйонів доларів США .

В той же час в матеріалах провадження на підтвердження зазначеного в протоколі, відсутні будь які фактичні дані щодо участі протягом 2015 року ТзОВ в реалізації Проекту «Поліпшення охорони здоров»я на службі у людей», щодо подачі заяв на участь в тендерах, та представництва від імені ТзОВ ОСОБА_3 у будь-яких справах, де іншою стороною було б Мінекономрозвитку України.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції законно та обґрунтовано закрив провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-8 КУпАП.

За таких обставин, постанова Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга прокурора відділу прокуратури м. Києва Захарченка Я. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури м. Києва Захарченка Я., - залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-8 КУпАП закрито, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без зміни

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич