Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 321/486/16-п Суддя в 1 інстанції Мовчан О.Г.
№ провадження 33/778/255/16 Суддя в 2 інстанції Татарінова А.І.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Татарінова А.І., за участю ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 гривень, а також постановлено стягнути з неї судовий збір у розмірі 275 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення за таких обставин: в період часу з вересня 2015 року по 21 березня 2016 року ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та навчання неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який порушував дисципліну та статут КЗ «Бурчацька СШ І-ІІІ ступенів «Джерело», зривав навчальний процес, чим було порушено вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначаючи, що розгляд справи відбувся без її участі, копію постанови вона отримала 21 червня 2016 року.

За змістом апеляційних вимог просить постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги вказує, що ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 6 СК України та ч. 1 ст. 32 ЦК України неповнолітньою особою і дитина у віці від 14 до 18 років. Її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, є малолітньою дитиною.

Також зазначає, що її діти виховуються в багатодітній, повній родині, при цьому вони забезпечені всім необхідним, в тому числі шкільним приладдям. Батьки піклуються за станом здоров'я, особливо ОСОБА_2, який перебуває на диспансерному обліку у зв'язку із захворюванням серця. Він дійсно у школі іноді веде себе неадекватно, що є наслідком його гіперактивності. Вважає, що якби суд вислухував її, то не прийняв такого рішення.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, оскільки при розгляді справи судом вона не була присутньою, та копію постанови отримала 21 червня 2016 року, апеляційне скаргу подала 29 червня 2016 року.

Заслухавши ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суддя районного суду обґрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи спростовується доказами, перевіреними у судовому засіданні, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Обставини скоєного ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами по справі:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗП № 001897 від 22.03.2016р.;

-копією подання директора КЗ «Бурчацька СШ І-ІІІ ступенів «Джерело»;

-копією виписки із журналу звернення вчителів щодо порушень правил поведінки учнем ОСОБА_2;

-копією характеристики ОСОБА_2;

-копіями заяв вчителів та батьків учнів про вжиття заходів щодо поведінки ОСОБА_2;

-поясненнями класного керівника ОСОБА_3, заступника директора школи ОСОБА_4;

-поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 щодо відмови ОСОБА_1 надавати пояснення співробітникам Михайлівського ВП;

-висновком ст. інспектора Михайлівського ВП Василевського ВП Запорізькій області Шишкової Н.О., затвердженого начальником Михайлівського ВП Довбнею А.А., про результати розгляду матеріалу перевірки за повідомленням дирекції КЗ «Бурчацька СШ «Джерело»;

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_2

Таким чином, фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, викладені у протоколі серії ЗП № 001897 від 22.03.2016р. щодо ОСОБА_1 підтверджені письмовими доказами, які узгоджуються між собою, і які відповідно до ст. 251 КУпАП є належними і допустимими.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд неодноразово, а саме 29 квітня 2016р., 18 травня 2016 року відкладався за заявою ОСОБА_1 Про розгляд справи 10 червня 2016 року остання була повідомлена завчасно, що підтверджується її розпискою (а.с. 28), однак у судове засідання не з'явилася. Відтак доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не вислухав ОСОБА_1, не врахував інші обставини справи, на які вона посилається в апеляційній скарзі, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про неправильну кваліфікації дій ОСОБА_1 через те, що її син ОСОБА_2 є малолітньою, а не неповнолітньою особою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки із системного аналізу правових норм, а саме ст. 6 Сімейного кодексу України, ст. 32 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України, вбачається, що поняття «неповнолітня дитина» є значно ширшим, ніж «малолітня дитина», якою є особа до досягнення нею чотирнадцяти років, адже неповнолітнею є малолітня особа, а також дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей, зокрема в ухиленні від виховання дітей в дусі поваги до інших осіб, ухиленні від піклування про духовний і моральний розвиток дитини,

Неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона піклується про сина, її сім'я добре характеризується за місцем мешкання, школа не має претензій щодо поведінки іншої дитини ОСОБА_10, не спростовують правильність висновків суду про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов'язків щодо виховання та навчання неповнолітнього сина ОСОБА_2

З таких обставин, підстав для зміни або скасування постанови місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області А.І. Татарінова