Справа № 750/5831/16-п Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/795/165/2016
Категорія - ст.130 ч. 2 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2016 року місто Чернігів
Апеляційний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Воронцової С.В. ,
особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Боброва П.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 06 липня 2016 року,
В С Т А Н О В И В :
Зазначеною постановою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що перебуває на обліку в центрі зайнятості, учасника бойових дій, одруженого, що має неповнолітню дитину, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді двох років позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок в доход державного бюджету.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що автомобілем Ваз, який використовувався ним в службових цілях в зоні проведення антитерористичної операції, керував не він, а ОСОБА_3 . Крім того, вказав на те, що коли під`їхали працівники ДАІ, то автомобілем взагалі ніхто не керував, оскільки він перебував на узбіччі, а всі пасажири, в тому числі і водій знаходились на вулиці. На вимогу працівників ДАІ ним були надані всі документи на автомобіль, а потім, без отримання будь-яких пояснень, на нього був складений протокол про порушення правил дорожнього руху за ст. 130 КУпАП. Стверджує, що не маючи на це підстав, працівники ДАІ вказали, що він відмовився від медичного огляду на стан сп`яніння, хоча він пояснював, що особисто він автомобілем взагалі не керував. Наголошує на тому, що він був змушений підписати сфальсифікований протокол, оскільки озброєні правоохоронці погрожували забрати транспортний засіб на невизначений термін та вилучити у нього посвідчення водія. Зазначає, що свідками цих подій були три військовослужбовці, що перебували з ним в одній машині, однак, вони не вказані у протоколі про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 256 КУпАП.
Вказує на те, що оскільки він був відсутній під час судового розгляду в суді першої інстанції, так як проходив службу в зоні АТО, то був позбавлений можливості на реалізацію своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП.
Звертає увагу, що він в термін з 24.04.2015 року по 07.07 2016 року проходив військову службу в зоні АТО та прибув за місцем проживання лише 09 липня 2016 року, визнаний учасником бойових дій і, хоча на даний час є звільненим з військової служби, згідно з мобілізаційним розпорядженням, в разі оголошення мобілізації має з`явитись у військову частину. При цьому, зазначає, що його військова служба пов`язана із керуванням транспортними засобами. Просить також врахувати, що під час проходження військової служби переніс тяжке захворювання, двічі був травмований, нагороджений медаллю «За оборону Маріуполя», виконував обов`язки волонтера в наданні допомоги у забезпеченні військового підрозділу, має родину, малолітнього сина 2006 року народження, постійне місце проживання та після проходження лікування отриманої травми, планує продовжити проходження військової служби на контрактній основі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження щодо нього закрити, в зв`язку з тим, що особисто він транспортним засобом не керував.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності , пояснення свідка ОСОБА_4 , який в повному обсязі підтвердив доводи останнього викладенні в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції, та думку його захисника, щодо невинуватості його підзахисного, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Як убачається з матеріалів справи, суд зазначені вимоги закону не виконав, крім того, вдався до суперечливих висновків в своєму рішенні.
При цьому, суд першої інстанції при розгляді матеріалів справи недостатньо ретельно перевірив всі обставини справи.
Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, як на головний доказ винуватості особи, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення № 978772 серії АП1 від 26 травня 2016 року, в якому чітко зазначено, що водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
В той же час, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, хитка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуття алкотестеру «DRAGER» ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.
Не зважаючи на викладене, суд у мотивувальній частині постанови в першому абзаці виклав обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення відповідно до протокол про адміністративне правопорушення, однак, після дослідження матеріалів справи, суд прийшов до необґрунтованого та безпідставного висновку про те, що є доведеною вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
З таким висновком не може погодитись суд апеляційної інстанції, оскільки, жодним документом та доказом, що містяться у матеріалах справи факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не підтверджений, а відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення і не встановлений.
Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд не повно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення та дав не вірну оцінку зібраним у справі доказам.
Окрім того, виходячи з наявних в матеріалах справи документів встановлено що ОСОБА_1 станом на час розгляду матеріалів справи знаходився в зоні проведення антитерористичної операції , повідомлення про вручення судової повістки отримала мати останнього. Згідно даних військового квитка , останній є учасником бойових дій сектору „М в період з 02.09.15 року по 07.07.16 року, та на підставі розпорядження, час прибуття до Чернігівського ОМВК становить 11.07.2016 року. Таким чином він не міг фізично бути присутнім в судовому засіданні та надавати пояснення та докази , що дає підстави вважати про порушення його прав та дотримання судом вимог ст. ст. 268, 279-280 КУпАП.
Окрім того відповідно до вимог ст. 256 КУпАП при складані протоколу про адміністративне правопорушення протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Як встановлено в ході апеляційного перегляду справи , співробітникам БДПС ГУ НП в Донецькій області при складані протоколу про адміністративне правопорушення на автодорозі Слов`янськ Донецьк - Маріуполь що є зоною проведення антитерористичної операції, було відомо що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем ЗСУ та є учасником бойових дій, а тому в дату визначену в протоколі з власної волі не міг бути присутнім при розгляді його справи в суді за місцем своєї реєстрації, та не зазначили про його статус в протоколі про адміністративне правопорушення , чим позбавили суд першої інстанції належно встановити дані про особу та розглянути справу відповідно до вимог ст. ст. 268, 279-280 КУпАП. Окрім того ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_4 наголошували на тому що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поблизу автомобіля на узбіччі , перебувало чотири військовослужбовця, окрім них знаходились також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак даних про свідків в протоколі не зазначено, окрім того не вказано кому та яким чином передавався транспортний засіб та чи відсторонювався водій від його керування, що свідчить про невідповідність протоколу вимогам закону. Належність ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 та перебування їх в момент складання протоколу в зоні проведення антитерористичної операції підтверджено даними їх військових квитків, а тому у суда немає підстав недовіряти їх свідченням.
При цьому, відповідно до вимог ч.1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, що є загальним правилом. Справи про адміністративне правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатись за місцем проживання особи або за місцем реєстрації транспортного засобу, що є правом а не обов`язком. При цьому на час складання зазначеного протоколу ОСОБА_1 не мешкав за місцем проживання з огляду на несення ним служби згідно указу Президента України „Про п`яту хвилю мобілізації в зоні проведення антитерористичної операції, таким чином співробітник поліції що склав протокол порушив вимоги ст. ст. 268 , 277-2 КУпАП, що виключало можливість у суда першої інстанції належно повідомити останнього про час та місце слухання справи та забезпечити виконання вимог закону щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, оскільки на час розгляду справи суд не мав повних даних щодо особи як то його статусу, так і місця перебування, що призвело до постановлення незаконного судового рішення що дає підстави для його скасування з метою поновлення прав останнього передбачених ст. 268 КУпАП та виконання вимог ст.ст. 245,280 КУпАП.
Вжитими апеляційним судом заходами , опитати свідків зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення не вдалось, даних про отримання ними повідомлення суду а також про причини неявки в судове засідання немає, а також не представилось можливим викликати в судове засідання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначених захисником та особою яка притягується до адміністративної відповідальності в поданій суду заяві, оскільки з огляду на перебування останніми в зоні проведення бойових дій поштове відділення польової пошти В 3500 в даний час не обслуговується.
З дня вчинення правопорушення встановленого судом, пройшло більше трьох місяців, що свідчить про те, що на даний час строки накладення адміністративного стягнення збігли, що перешкоджає подальшому провадженню по справі, та позбавляє апеляційний суд можливості перевірити доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, щодо всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та щодо винності чи не винуватості ОСОБА_1 в скоєнні зазначеного правопорушення, оскільки згідно вимог п.7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.
За наведених вище обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП в зв`язку зі збігом строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 38, 268, 247 п. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 06 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП - скасувати.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку зі збігом строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Воронцова