АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 23.05.2016 року,

за участю адвоката ОСОБА_3 та правопорушника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівців від 23.05.2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, одружений, не судимий, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 275,60 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 28.04.2016 року о 22 год. 50 хв., по вул. Хотинській, 28 в м. Чернівцях керував автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» алкотестер 6810 в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив п. 2.9. Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга від правопорушника ОСОБА_2, в якій він просить поновити строк на оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівців від 23.05.2016 року, а також змінити постанову судді в частині накладеного адміністративного стягнення та призначити останньому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вважає, що районним судом не враховано помякшуючі обставин, а саме, те що по місцю проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності притягується вперше, повністю розкаявся та визнає свою вину,

Справа № 33/794/107/16 р. Головуючий у І інстанції: Асташев С.А.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Петлюк В.І.

на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей та мати пенсіонерка, а тому, позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його можливості заробляти кошти для сімї, так як автомобіль є єдиним джерелом отримання доходів.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку правопорушника ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3, який діє в його інтересах, які просили постанову районного суду в частині накладеного стягнення змінити, не заперечуючи винуватості ОСОБА_2 у вчиненому та не оспорюючи з цих підстав постанову суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Приходячи до такого висновку, виходжу із наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлені строку відмовлено.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження, з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що вона була розглянута суддею у відсутності правопорушника, даних про вручення йому копії постанови в матеріалах справи немає.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про можливість визнати причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови районного суду поважними та поновити йому вказаний строк.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності до вимог закону, поясненнями двох свідків, і апелянтом не оскаржується, а тому апеляційний суд не наводить доказів на підтвердження висновків суду в цій частині.

При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Беручи до уваги наведене апеляційний суд вважає, що рішення районного суду про накладення на правопорушника ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідає вимогам закону, є правильним, та, на думку суду, є саме таким, яке застосоване з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, апеляційний суд вважає, що оскільки керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння є одним з найгрубіших порушень Правил дорожнього руху України, в цьому разі різко знижується реакція водія на зміну дорожньої обстановки і це може призвести до дорожньо-транспортної пригоди з найтяжчими наслідками, а також враховуючи те, що правопорушник увів в оману, як працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вказавши завідомо не правдиву інформацію про місце проживання так і районний суд, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, а тому застосування районним судом найбільш суворого адміністративного стягнення в даному конкретному випадку є справедливим необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та недопущенням подібного в майбутньому.

Посилання апелянта на те, що позбавлення його права керування транспортними засобами на один рік позбавить його сімю єдиного заробітку, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки доказів на підтвердження вказаного факту правопорушник не надав.

Інші доводи, які наведені в апеляційній скарзі не дають підстави для зміни чи скасування постанови районного суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівців від 23.05.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 23.05.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1

копія вірна: суддя