Справа № 158/1405/16-п Провадження №33/773/282/16 Суддя в 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Фідря О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Фідря О.М., з участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на постанову Ківерцівського районного суду від 19 липня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і на нього на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29 травня 2016 року, біля 14 год. 10 хв. на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 118 км + 400 м, керуючи автомобілем марки «Део Ланос», д.н.з. «НОМЕР_1», виїхав за межі проїзної частини в кювет, у результаті чого здійснив наїзд на придорожнє дерево. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 б; 12.1 ПДР України.

Він же, за цих же обставин, у вказаний час та зазначеному місці, керував автомобілем марки «Део Ланос», д.н.з. «НОМЕР_1», перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, не оспорюючи винуватості та правильності кваліфікації його дій, просить врахувавши, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні троє дітей, двоє з яких хворіють та потребують сторонньої допомоги і відвідування медичних закладів, що будь-якій іншій особі даними правопорушеннями шкоди не завдано, постанову суду змінити та накласти на нього стягнення не пов'язане з позбавленням права керування.

Заслухавши ОСОБА_4 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, приходжу до висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП, не заперечується в суді апеляційної інстанції самим правопорушником, а також доводиться зібраними матеріалами справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при її розгляді суд першої інстанції з'ясував всі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, давши відповідну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушень, передбачених ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.30, ч.2 ст.33 КУпАП, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку користування цим правом.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Виходячи із змісту постанови, суд позбавив ОСОБА_2 права керування транспортними засобами без урахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, системності вчинення порушень.

Рішення суду про накладення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами у постанові суду не вмотивовано належним чином, хоча санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає також накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено, що ОСОБА_2 вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, згідно довідки виданої Управлінням соціального захисту населення Ківерцівської РДА доглядає свого сина, ІНФОРМАЦІЯ_3 - інваліда 1 групи, який потребує постійного стороннього догляду, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, приймає активну участь у житті села, є єдиним в сім'ї хто має посвідчення водія, автомобілем користується для того, щоб доставляти до медичних закладів, місця навчання, відпочинку та інших місць своїх дітей, один з яких є з обмеженими фізичними можливостями, збитків чи іншої шкоди ним ніким завдано не було.

Разом з тим, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

За таких обставин, враховуючи наведені обставини, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, вважаю, що призначене ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 (один) рік 6 (шість) місяців є надто суворим, а тому приходжу до висновку, що постанову судді Ківерцівського районного суду від 19 липня 2016 року необхідно змінити та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, таке покарання буде достатнім та відповідатиме вимогам ст.33 КУпАП. Тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду змінити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ківерцівського районного суду від 19 липня 2016 року щодо ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції від 14.07.2015 року), і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області О.М.Фідря