Справа № 297/1718/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду від 19 липня 2016 року якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та мешканка с.Н.Ремети Берегівського району, не працююча, одружена, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України,

звільнена від адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрито,

в с т а н о в и в :

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 08 липня 2016 року близько 21-ої години, біля будинку №5 по вул..Горбки в с.Н.Ремети, виражалась нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_1 та розбила на належному ОСОБА_1 автомобілі НОМЕР_1 заднє скло, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

При розгляді справи суддя дійшов висновку, що ОСОБА_2 вчинила дрібне хуліганство, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

На дану постанову потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу надіслати на новий судовий розгляд. Вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував щодо ОСОБА_2 ст.22 КУпАП, оскільки не врахував факту завданої їй матеріальної шкоди хуліганські діями ОСОБА_2 та не встановив розмір такої шкоди. Окрім того, апелянт зазначає про невчасне її повідомлення про час розгляду справи, розгляд такої в її відсутності, чим, на думку ОСОБА_1, судом допущено порушення її процесуальних прав.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в апеляційному суді, апелянт для розгляду справи не з»явилася, про причини не повідомила, від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи в її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Апелянт ОСОБА_1 фактичні обставини адміністративного правопорушення та правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 не оспорює.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст.22 КУпАП передбачає можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи у сукупності, в тому числі існування тривалих конфліктних неприязних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, наявності обставин, передбачених ст.34 КУпАП, які пом*якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_2 вину визнала, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відсутності обставин, передбачених ст.35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для її звільнення від адміністративної відповідальності у зв»язку із малозначністю вчиненого правопорушення та, відповідно до ст.22 КУпАП, обмежився оголошенням усного зауваження, що в повній мірі відповідає меті досягнення виховного впливу на правопорушницю та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення районним судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез»ясуванні районним судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 була повідомлена про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 місцевим судом, на розгляд якої не з»явилася, реалізувавши таким чином свої процесуальні права, передбачені ст.269 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства і такого права ОСОБА_1не позбавлена.

Враховуючи викладене, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Берегівського районного суду від 19 липня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул