АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

У апеляційній скарзі з уточненнями, поданими захисником, ОСОБА_1, просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а за ст.124 КУпАП визнати його винним, а провадження у справі закрити у зв»язку із закінченням строків накладення адмінстягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вважає, постанову суду незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що на час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася о 12 год. 26 хв. на парковці у внутрішньому дворі будівлі за адресою АДРЕСА_1, і зафіксована на відеокамері, він перебував у тверезому стані. Після з»ясування із водієм автомобіля Хундай ОСОБА_2 щодо можливості врегулювання ситуації шляхом складання європротоколу до 13 год.18 хв. він знаходився на парковці, в цей час автомобілем не керував, покинув місце ДТП у власних справах, де вжив алкогольні напої. Поліція прибула на місце ДТП о 14 год. 02 хв. за викликом ОСОБА_2, а він прибув після того, як йому повідомили, що будуть евакуювати його автомобіль. Під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, працівники поліції о 17 год.11 хв. провели його огляд на стан сп»яніння за допомогою алкотестеру «Драйгер», результат якого засвідчив 3,68 проміля вмісту алкоголя. Вважає, що огляд на стан сп»яніння проведено з порушенням процедури, визначеної ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції», затвердженої наказом №1452/735 від 09.11.2015, а саме: огляд проведено через три години після пригоди; залучений до огляду як свідок ОСОБА_3 не є неупередженим, оскільки є знайомим іншого учасника ДТП ОСОБА_2; незважаючи на його незгоду із результатами огляду, працівники поліції його не доставили до закладу охорони здоров»я, безпідставно зазначивши у протоколі про його незгоду від надання пояснень та підписання протоколу. За таких обставин, вважає, що відсутні будь-які докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на поважність причини його пропуску. Вказує на те, що розгляд справи та винесення постанови суду відбувся за його відсутності, про дату, час та місце розгляду його не повідомлено. Копію постанови він отримав поштою лише 22 червня 2016 року, про що свідчить відмітка на конверті.

Розглянувши заявлене клопотання та вивчивши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, з урахуванням даних, на які посилається ОСОБА_1 та вимог ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, уважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_4, які підтримали уточнену апеляційну скаргу та просили її задовольнити, іншого учасника ОСОБА_2, яка вважає постанову суду законною, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - частковому скасуванню, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Як установив суд, на підставі даних протоколу серії АП2 №214115, складеного05.05.2016 року о 16год. 45 хв., ОСОБА_1, 05.05.2016 року о 13 год.27 хв. керуючи автомобілем ВАЗ НОМЕР_1, в м. Києві по проспекту Перемоги, під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоду іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень обох автомобілів, тобто порушив п.п. 10.1, 10.9 ПДР України, за що передбачено відповідальність ст.124 КУпАП.

Суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, на підтвердження його вини врахував дані протоколу про адміністративне правопорушення; схеми місця ДТП та додатки до неї, пояснення потерпілої ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, ОСОБА_1, який визнав свою вину в цій частині, відеозаписом з камер спостереження даної ДТП та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи і не оспорюються в апеляційній скарзі.

Разом, з тим, при розгляді справи, суд не в повному обсязі виконав вимоги закону при розгляді протоколу №АП2 №364206 від 05.05.2016 року та вирішенні питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об'єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення- керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння. Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, тобто вплив на органи керування транспортного засобу, що призвело до зміни його положення відносно початкового.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №364206, складеного 05.05.2016 року о 16 год.30 хв., ОСОБА_1, 05.05.2016 року о 13 год.27 хв. в м. Києві по проспекту Перемоги керував автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків за допомогою алкотестеру Драгер, результат огляду 3,68 проміля, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно пояснень ОСОБА_1, наданих в суді апеляційної інстанції, в момент дорожньо - транспортної пригоди він не перебував у стані алкогольного сп»яніння, алкогольні напої вжив у період часу з 14 до 15 год 30 хв. , після того як вважав, що домовився із ОСОБА_2 про добровільне відшкодування шкоди та покинув місце пригоди у власних справах. На місце ДТП прибув пішки за повідомленням про евакуацію його автомобіля. Після вживання алкоголю автомобілем не керував.

Наведені пояснення ОСОБА_1 узгоджуються із матеріалами справи, а саме даними квитанції про проведення тесту на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру Драгер, відповідно до якої проміжок часу між ДТП та проведенням алкотесту становить 3 год. 44 хв.; відеозаписом із камер спостереження, де зафіксована дана дорожньо-транспортна пригода та події, які відбулися в часі після неї, поясненнями свідків ОСОБА_3, та ОСОБА_6, які підтвердили, що саме протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складено о 17год 11 хв, що співпадає із часом його освідування на стан алкогольного сп»яніння. Доказів, які спростовують пояснення ОСОБА_1 в матеріалах справи не міститься.

Беручи до уваги усі докази у сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Разом з тим, враховуючи встановлені обставини справи, в діях ОСОБА_1 убачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, тобто вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю. Однак, суд не вправі самостійно притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за цією нормою закону уповноваженою на те посадовою особою, зокрема, працівниками поліції, не складено.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, скасувавши постанову суду про притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у цій частині у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського суду м. Києва від 14 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_1 - скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити у цій частині провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В іншій частині постанову залишити без змін.

Копію постанови направити, для відома начальнику Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига