АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/554/16 Головуючий у І-й інстанції - Стовба С.М.
Справа № 182/3861/16 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

При обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2, 03 липня 2016 року о 01 годині 49 хвилин в м. Нікополь по пр. Трубників керував автомобілем «Daewoo Lanos» номерній знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту). На вимогу працівників поліції, у присутності двох свідків, ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом ОСОБА_2 було відстороненно.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції, та закрити провадження по справі.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, та такою яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права. Так, апелянт зазначає, що працівниками ДАІ не були роз'яснені його права та обов'язки, які передбачені ст. 268 КУпАП, як того вимагає положення ст. 256 КУпАП, відсутність жодних доказів того, що саме під його керуванням рухався автомобіль, оскільки відеозапис не має таких даних. Крім того правопорушник стверджує, що з матеріалів справи вбачається, що працівники ДАІ не залучили понятих для можливого складання протоколу, а також не надали свідків, які б підтвердили те, що на момент зупинки транспортного засобу ним були порушені правили дорожнього руху, внаслідок чого вказане призвело до перевищення зі сторони працівників ДАІ своїх службових обов'язків.

Також, вказує на те, що використання працівниками ДАЇ МВС України фото - та відеокамер будь яких фірм при здійсненні своїх службових повноважень під час несення служби, та фіксування цими засобами порушень ПДР - є порушенням чинних нормативно-правових актів, перевищенням влади та службових обов'язків.

В судовому засіданні ОСОБА_2, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. Уточнив вимоги апеляційної скарги, просив постанову судді скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення. Пояснив, що він с друзями сидів в своїй машині, керував автомобілем ОСОБА_3 його знайомий, який їздив за цигарками, а потім передав йому ключі. Він сів за кермо, щоб переконатися, що всі прибори виключені, та в цей час до нього під'їхав патрульний автомобіль.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, є безпідставними і такими, які спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 273056 від 03 липня 2016 року; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно яких, ОСОБА_2, відмовився на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер». Також ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від письмових пояснень та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, та їхати у лікарню; рапортом поліцейського Нікопольського ВП Антошкін О.М., згідно яких, ОСОБА_2 вів себе агресивно та намагався втекти з місця, у зв'язку з чим було визвано наряд поліції, який відвіз його до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Посилання ОСОБА_2 на те, що відомості щодо руху автомобіля під його керуванням до моменту встановлення його особи об'єктивно нічим не підтверджуються та можуть бути визнані лише такими, що ґрунтуються на припущеннях, є необґрунтованими та такими, що спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з відео регістратора патрульного автомобіля, згідно якого вбачається, що саме ОСОБА_2, зупинив автомобіль, вийшов з автомобіля та почав тікати.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не були свідками події, про яку зазначено у вказаному протоколі, а були лише свідками його відмови від пропозиції поліцейських про проходження обстеження на алкогольне сп'яніння, то вони також є необґрунтованими та безпідставними, оскільки данні свідки, засвідчили відмову ОСОБА_2, від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Окрім того, на переконання апеляційного суду тимчасова зупинка автомобіля, та знаходження за кермом ОСОБА_2 не виключає факт керування ним цим автомобілем, що в даному випадку не спростовано і показами останнього.

Зазначений висновок, узгоджується і з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, де в п. 27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Та, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання ОСОБА_2 на те, що його відмова від проходження огляду є цілком законна, оскільки «Драгер», не входить до переліку спеціальних технічних засобів, та те, що використання працівниками ДАЇ МВС України фото - та відеокамер будь яких фірм при здійсненні своїх службових повноважень під час несення служби, та фіксування цими засобами порушень ПДР - є порушенням чинних нормативно-правових актів, перевищенням влади та службових обов'язків, є необґрунтованим, безпідставним, та таким, що посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на застарілі нормативно - правові акти.

Так, згідно п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису;

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При цьому, наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, було затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко