Справа № 163/2108/16-п
Провадження №3/163/1415/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1608/20502/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, студента ІV-го курсу стоматологічного факультету Національного медичного університету імені Богомольця, РНОКПП НОМЕР_1, закордонний паспорт серії ES №058568, виданий 07.08.2014 року органом 8034, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 25.07.2016 року приблизно об 11 год. 18 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через ВМО №1 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Форд-Транзит», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, без ознак приховування, окрім товару в межах допустимої норми «плівки поліетиленової в рулоні» в кількості 1 штука, вагою 49,8 кг., вартістю 2199,57 грн., аналогічний товар, а саме, «плівку поліетиленову в рулоні» в кількості 2 штуки, вагою 99,6 кг., вартістю 4399,14 грн., який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по його вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення ним правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення ним недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що поліетиленову плівку в рулонах він придбав в м.Люблін Республіки Польща для власних потреб. При обранні смуги руху митного контролю, прикордонник лише запитав у нього чи не переміщує він заборонених предметів, після чого скерував автомобіль на смугу руху «зелений коридор». Сам же він був впевнений, що митних правил не порушує, оскільки вартість переміщуваного ним товару не перевищувала дозволеної неоподатковуваної норми у 500 євро. Вага переміщуваної ним поліетиленової плівки становила 150 кг, про що він дізнався на митниці під час її зважування та в такій кількості товар він переміщував вперше і на той момент про існування неоподатковуваної норми ще й по вазі товару у 50 кг. він не знав. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці повідомив, що переміщує поліетиленову плівку та відкрив автомобіль для огляду. Після огляду, інспектор митниці вказав, що товар перевищує дозволені неоподатковувані норми, проти чого він заперечив та предявив TAX FREE, згідно якої вартість товару не перевищувала 500 євро. Однак митник повідомив, що товар перевищує норми не по вартості, а по вазі, дозволена норма якої становить 50 кг., про яку він не знав. У звязку з цим, він попросив митника надати йому митну декларацію для декларування товару, однак у цьому йому було відмовлено. Перевести на смугу руху «червоний коридор» митник також йому відмовив. Вказав, що переміщуваний ним товар від митного контролю не приховував, переміщував його відкрито, про його наявність відразу повідомив інспектору митниці при усному опитуванні, а тому вважає, що товар задекларував в усному порядку, а в письмовій формі задекларувати товар йому не надали можливості. Щодо порушення порядку проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор», то допустив він його через недосконале знання митного законодавства. У вчиненні даного порушення щиро розкаявся та просив суд його суворо за це не карати, товар повернути йому для розмитнення, при цьому, запевнив, що в подальшому аналогічних порушень не допускатиме.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1608/20502/2016 від 25.07.2016 року та фото-таблицями до протоколу (а.с.1-5); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 25.07.2016 року (а.с.6); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25.07.2016 року, у якому зафіксовано те, що за результатами проведення повного митного огляду автомобіля з р.н.з. АС2445АА, було встановлено, що у ньому переміщується три рулони поліетиленової плівки, загальною вагою брутто 149,4 кг, які належать ОСОБА_2 (а.с.7); письмовими поясненнями правопорушника від 25.07.2016 року (а.с.8); копіями TAX FREE FOR TOURISTS від 20.07.2016 за №6/07/16, №9/07/16, №10/07/16, оформленими на імя ОСОБА_2, якими стверджено, що загальна вартість переміщуваного останнім через митний кордон України товару (три рулони поліетиленової плівки) становить 1051,65 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 25.07.2016 року (100 польських злотих = 627,4635 грн.) складає 6598,72 грн., що еквівалентне 241,46 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2732,8545 грн. (а.с.9-11); службовою запискою головного державного інспектора митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 (а.с.13).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Товар в межах, наведених у ч.1 ст.374 МК України, норм (один рулон поліетиленової плівки, вагою 49,8 кг.), органом доходів і зборів не затримувався та повернутий ОСОБА_2, що стверджується протоколом про порушення митних правил, актом огляду, письмовими поясненнями правопорушника та службовою запискою інспектора митниці.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару трьох рулонів поліетиленової плівки, загальною вагою 149,4 кг, вартістю 241,46 євро, з яких два рулони даного товару перевищили дозволену неоподатковувану норму по вазі на 99,6 кг, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Судом встановлено і це підтверджено наявним у справі контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу марки «Форд-Транзит», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, від 25.07.2016 року, що в даному автомобілі через митний кордон України смугою спрощеного митного контролю, по так званому «зеленому коридору», слідувала одна особа (а.с.6).

Пояснення ОСОБА_2, про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний в автомобілі товар три рулони поліетиленової плівки, а також предявив товаросупровідні документи на нього свідчать не про що інакше, як про усне декларування ним даного товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, що в силу положень ст.62 Конституції України, трактується в користь особи, що притягується до відповідальності.

Зі змісту акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25.07.2016 року слідує, що під час огляду автомобіля з р.н.з. АС2445АА, було встановлено, що у ньому переміщується три рулони поліетиленової плівки, загальною вагою брутто 149,4 кг, які належать ОСОБА_2 (а.с.7).

Аналізуючи зміст зазначених доказів, слід дійти висновку про відсутність факту виявлення інспектором митниці переміщуваного в автомобілі товару, оскільки виявлення та встановлення не є тотожними поняттями, так як виявлення це безпосереднє встановлення певного факту, а встановлення констатація/підтвердження уже попередньо відомого факту, що в даному випадку має суттєве значення для встановлення ознак порушення митних правил.

Наведене вказує на те, що про наявність в автомобілі товару (три рулони поліетиленової плівки) інспектору митниці було відомо зі слів ОСОБА_2 ще до прийняття ним рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Отже, та обставина, що виявлення інспектором митниці товару, який перевищив дозволені до переміщення через митний кордон України норми, мало місце лише в процесі повного митного огляду транспортного засобу, жодним доказом у справі не підтверджена.

Поміж цього, при вирішенні питання наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суд зважує й на ту обставину, що увесь переміщуваний ним товар, в тому числі й той, що не перевищував дозволену неоподатковувану норму, знаходився в одному місці автомобіля, що обєктивно підтверджується доданими до протоколу про порушення митних правил №1608/20502/2016 від 25.07.2016 року фото-таблицями, та свідчить про усне декларування ОСОБА_2 товару в повному обсязі, а не в певній його частині (а.с.4-5).

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

На підставі вищенаведеного, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 під час проходження митного контролю на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС здійснив усне декларування переміщуваного в транспортному засобі товару в повному обсязі.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Поміж цього, з пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено, що останній просив надати йому декларацію для письмового декларування товару, однак у цьому йому було відмовлено. Такі пояснення ОСОБА_2 обєктивно підтверджуються відсутністю у справі митної декларації, яка б заповнялась останнім.

Щодо декларування переміщуваного товару шляхом вчинення дій, то ОСОБА_2, вважаючи, що переміщує товар в межах дозволених норм, прослідував смугою митного контролю «зелений коридор», тому такими своїми діями провів його декларування, що в свою чергу виключає ідеальну сукупність порушення порядку проходження митного контролю смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор» та одночасне недекларування переміщуваного товару. При цьому, та обставина, що переміщуваний ОСОБА_2 товар перевищив дозволені до переміщення через митний кордон України норми за вагою, що було встановлено після його усного заявлення до митного контролю в повному обсязі під час зважування його працівниками митниці, не може сама по собі свідчити про його недекларування, оскільки ОСОБА_2 уже було вчинено відповідні дії.

Отже, доказів, які б доводили факт недекларування переміщуваного ОСОБА_2 товару, органом доходів і зборів не зібрано та в судовому засіданні даного факту не доведено.

Частина 2 статті 61 Конституції України чітко передбачає, що юридична відповідальність особи в кожному випадку має індивідуальний характер.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких товар був задекларований ОСОБА_2 в усній формі, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема, те, що ОСОБА_2 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь його вини у вчиненому, щире розкаяння, як обставину, що помякшує відповідальність, в той же час відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, і вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останньому після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №1608/20502/2016 від 25.07.2016 року, товар - «плівку поліетиленову в рулоні» в кількості 2 штуки, вагою 99,6 кг., - повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5