Справа № 423/1571/16-п
Провадження № 33/782/76/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Апеляційного суду Луганської області Белах А.В. з участю прокурора Гнатенко Н.Я., розглянувши апеляційну скаргу заст. прокурора Луганської обл. Гладкіх О.В. на постанову Попа-снянського райсуду Луганської обл. від 10.06.2016 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. в смт. Нижнє м.

Первомайськ Луганської обл., громадянка Украї-

ни, навчається в НВК № 36 смт. Нижнє Попаснян-

ського р-ну Луганської обл., зареєстрована та ме-

шкає за адресою АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1751 КУпАП та на неї накладено адмі-ністративне стягнення у вигляді попередження. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судо-вий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.05.2016 р. о 13 год.10 хв. у забороненому зако-ном місці на території гімназії № 25, яка розташована за адресою Луганська обл., м. Попасна, вул. Кошового, неповнолітня ОСОБА_1 курила тютюнові вироби - сигарети, за що передбачена ад-міністративна відповідальність за ч. 1 ст. 1751 КУпАП.

На вказане рішення суду заступником прокурора Луганської обл. Гладкіх О.В. подано апе-ляційну скаргу, в якій вказує на незаконність постанови, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального права у частині стягнення з правопорушника судового збору та обрання виду адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від 16 до 18 років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 241 КУпАП. Зазначеною стат-тею визначено вичерпний перелік адміністративних правопорушень, за вчинення яких неповно-літні підлягають відповідальності на загальних підставах. Куріння тютюнових виробів у забороне-них місцях до цього переліку не входить. За вчинення правопорушення до осіб від 16 до 18 років може бути застосований захід впливу у вигляді попередження. На неповнолітнього правопоруш-ника не може бути накладено адміністративне стягнення, до нього повинні бути застосовані захо-ди впливу. За таких обставин суд не має повноважень накласти адміністративне стягнення та стяг-нути з неповнолітнього судовий збір.

Також, вказує що справа в суді першої інстанції розглядалася без участі прокурора, пору-шення були встановлені під час здійснення прокурорського нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу щодо неповнолітніх, а саме 5.08.2016 р., а тому просить поновити строк на оскарження постанови суду.

Апеляційний суд, вислухавши доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, проси-ла змінити постанову суду першої інстанції з підстав, які вказані у апеляції, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апе-ляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підс-тав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопору-шення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга пода-на після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовле-но.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд розглянув справу без участі прокурора. Пору-шення, на думку прокурора, були встановлені під час здійснення прокурорського нагляду за доде-ржанням законів при застосуванні заходів впливу щодо неповнолітніх, а саме 5.08.2016 р.

На думку апеляційного суду, заявлене прокурором клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню через наступне.

Прокурор звертається до суду апеляційної інстанції у інтересах неповнолітньої особи, пра-ва якої, на його думку, порушені при розгляді справи судом першої інстанції. Доводи прокурора про причини пропуску строку на оскарження постанови суду, підтверджуються матеріалами спра-ви.

Згідно із ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постано-вою Верховною Радою УРСР від 27.02.1991 р. № 789-XII, і яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незале-жно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питан-нями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першо-чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Підпункт 1 пункту В частини ІІІ Методичних рекомендацій Комітету міністрів Ради Європи про правосуддя доброзичливе до дитини ( 2010 р.), зобов'язує країни-учасниці гарантувати ефек-тивне впровадження права дітей на те, що їх найкращі інтереси будуть враховані у якості головно-го критерію у всіх питаннях, що впливають на них.

З врахуванням викладеного, виходячи з принципу верховенства права, що діє в Україні від-повідно до положень ст. 8 Конституції України, апеляційний суд вважає, що клопотання прокуро-ра про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а подана прокурором апеляційна скарга - розгляду.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопо-рушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну пра-вову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неп-равильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, або визнає обґрунто-ваним ненадання їх до місцевого суду, або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провад-ження по справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирі-шення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопору-шення суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи наявні пом'як-шуючі чи обтяжуючі обставини, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріа-лів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації чи трудовому колек-тиву, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції зазначені обов'язки виконав не в повному обсязі, тому поспішно при-йняв судове рішення без належної перевірки обставин адміністративного правопорушення.

Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1751 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, є обґрунтованими та ніким з учасників справи не оспорюються.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 241 цього Кодексу. Виключення з цього правила передбачені у частині 2 цієї статті.

На осіб, що вчинили правопорушення, передбачене ст. 1751 КУпАП, зазначені виключення не розповсюджуються.

Відповідно до ст. 241 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповно-літніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані заходи впливу, в тому числі, у виді попередження.

Всупереч вказаним вимогам Закону, суд першої інстанції безпідставно зазначив в оскаржу-ваній постанові про накладення на неповнолітню ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді по-передження, та, відповідно, безпідставно зазначив про стягнення з неповнолітньої ОСОБА_1 судо-вого збору у розмірі 275,60 грн., який у відповідності до ст. 401 КУпАП стягується лише у разі ви-несення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду в цій частині підлягає зміні, із за-стосуванням до ОСОБА_1 заходу впливу, передбаченого ст. 241 КУпАП, - у виді попередження (за-мість накладення на ОСОБА_1 попередження, як адміністративного стягнення), а вказівка суду про стягнення з неповнолітньої ОСОБА_1 судового збору - виключенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити заступнику прокурора Луганської обл. Гладкіх О.В. строк на апеляційне оскар-ження постанови Попаснянського райсуду Луганської обл. від 10.06.2016 р.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Луганської обл. Гладкіх О.В. - задовольнити.

Постанову Попаснянського райсуду Луганської обл. від 10.06.2016 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного право-порушення, передбаченого ч. 1 ст. 1751 КУпАП - змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст. 241 КУпАП, - у виді поперед-ження (замість накладення на ОСОБА_1 попередження, як адміністративного стягнення, як зазначено в постанові суду першої інстанції).

Виключити з резолютивної частини зазначеної постанови вказівку про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 275,60 грн.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області Белах А.В.