АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю захисника ОСОБА_2 - адвоката Бондарчука В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу адвоката Смоловика М.С. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року відносно ОСОБА_2 про закриття провадження в справі, -

Встановила:

Цією постановою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат Смоловик М.С., який діє в інтересах іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову на ухвалити нову, якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, вважає, що під час судового розгляду суд не повно з'ясував всі обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою винесення рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини ОСОБА_2, яка 28.04.2016 року приблизно о 20 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час паркування на паркінгу ТЦ _________________________________

Справа №33/796/1135/2016 Категорія ст.124 КпАП України

Доповідач: Сілкова І.М.

«Океан Плаза», здійснила наїзд на привідчинені двері з боку пасажирського сидіння автомобіля НОМЕР_2, та ще декілька секунд продовжила рух, що призвело до незначних механічних пошкоджень обох автомобілів. Вважає, що дана пригода сталася внаслідок неуважності водія автомобіля «КІА» - ОСОБА_2, яка під час паркування втратила пильність та допустила зіткнення з вже припаркованим автомобілем. Крім цього, захисник звертає увагу, що після зіткнення, до приїзду працівників патрульної служби, остання здійснила дії для приховання власного правопорушення, перепаркувавши свій автомобіль на 30-40 см далі від її крайньої лівої розмітки.

Отже, на думку захисника, виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки перебувають в прямому причинному зв'язку саме з порушенням ОСОБА_2 вимог п. 13.1 ПДР України, про що і було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адвокат Смоловик М.С., який подав апеляційну скаргу був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, про що є дані в матеріалах справи, і клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Доповівши матеріали за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення захисника особи, відносно якої провадження в справі закрито - адвоката Бондарчука В.О., який заперечував проти поданої апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану постанову без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2016 року інспектором Управління національної поліції у м. Києві був складений протокол серії АП1 №924073 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, згідно якого остання, 28.04.2016 року приблизно о 20 годині 10 хвилин, на парковці по вул. Антоновича, 176, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не забезпечила безпеки маневру при паркуванні, не дотрималась безпечного інтервалу, в результаті чого допустила наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_4, чим порушила п.13.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення та механічних пошкоджень обох автомобілів.

При цьому відносно іншого учасника пригоди - водія автомобіля НОМЕР_4 - ОСОБА_3 також був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення останнім вимог п. 15.13 Правил дорожнього руху України.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 разом з іншими матеріалами був направлений до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду по суті, за результатами якого, постановою судді від 11.07.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було закрито за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, суд, перевіривши матеріали справи, посилаючись на вимоги ст. 62 Конституції України, зазначив, що під час дослідження протоколу від 28.04.2016 року, складеного відносно ОСОБА_2, схеми місця ДТП, фотографій з місця пригоди та інших зібраних у справі матеріалів, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 не вбачається порушень вимог п. 13.1 ПДР України.

ОСОБА_2 в своїх поясненнях, наданих інспектору УПП в м. Києві під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди 28.04.2016 року, та поясненнях, викладених нею у запереченні на апеляційну скаргу зазначила що, 28.04.2016 року приблизно о 20 год. 10 хв., коли вона паркувала свій автомобіль НОМЕР_3 на парковці Р-2 ТРЦ «Океан Плаза», що по вул. Антоновича, 176, зі швидкістю 5-7 км/год, в паркувальній зоні пасажир автомобіля НОМЕР_4, не впевнившись в тому, що поруч паркується інший автомобіль, різко відчинила двері автомобіля в якому знаходилась, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи даними, зокрема: схемою дорожньо-транспортної пригоди від 28.04.2016 року (а.с.3), де зафіксовано наявні пошкодження на обох автомобілях та їх локалізація, поясненнями учасників пригоди (а.с. 4, 5, 6), фотографіями з місця ДТП (а.с. 21-24, 47), що вказує на відсутність підстав вважати, що ОСОБА_2 були порушені вимоги п. 13.1 ПДР України.

Апеляційні доводи адвоката СмоловикМ.С., який діє в інтересах ОСОБА_3 про те, що водій автомобіля «КІА РІО» ОСОБА_2 під час паркування не була уважною, відволіклась від керування, внаслідок чого допустила зіткнення з вже відкритими пасажирськими дверцятами автомобіля «МІТСУБІШИ ЛАНСЕР» під керуванням водія ОСОБА_3, після чого в порушення вимог п. 2.10 в), переставила свій автомобіль ближче до правої крайньої розмітки, не ґрунтуються на матеріалах справи, а інших переконливих доводів, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновок суду про невинуватість ОСОБА_2, адвокат Смоловик М.С. в апеляційній скарзі не навів.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі не зібрано доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, наявності причинно-наслідкового зв'язку між її діями та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому враховуючи вищевикладене, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року про закриття провадження відносно ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та притягнення останньої до адміністративної відповідальності, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката СмоловикМ.С. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова