Провадження № 3/127/4877/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Вінниця про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28.07.2016, о 05 год. 15 хв., водій ОСОБА_1, в м. Вінниця, по вулиці Стрілецька, 105, керував транспортним засобом марки «Мазда 323», р/н 05217ВТ, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою приладу «драгер», який показав 1,63 %, в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Своїми навмисними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав повністю, суду пояснив, що він вживає лікарські засоби, у звязку із хворобою, тому перебував у такому стані.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а вина доведена матеріалами справи.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 911393, в якому правопорушник власноручно вказав, що з протоколом згідний, поясненнями самого правопорушника наданими в судовому засіданні, оскільки ним не заперечувалося перебування у стані спяніння, результатами приладу «Драгер», який показав 1,63%, що свідчить про середній ступінь спяніння ОСОБА_1, актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, що засвідчує результати приладу «Драгер», довідкою про те, що ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення в сфері безпеки дорожнього руху та іншими матеріалами наявними в справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позиція правопорушника щодо невизнання вини у скоєному правопорушенні націлена виключно на уникнення відповідальності за скоєне. При цьому, твердження правопорушника про вживання лікарських засобів жодним чином не може слугувати виправданням його дій, щодо керування транспортним засобом в стані спяніння, оскільки норма ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказує як на керування транспортним засобом в стані спяніння, так і на керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена та останній під час скоєння правопорушення перебував саме в стані спяніння, підтвердженням чому є докази зібрані в матеріалах справи та дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вперше вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не працює, хворіє, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин, які б обтяжували чи помякшували відповідальність правопорушника судом не встановлені. Таким чином, з вищевикладеного, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1, раніше притягувався за порушення в сфері безпеки дорожнього руху, на теперішній час вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані спяніння. Не дивлячись на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві легковажно дозволив собі вживати алкоголь та керувати транспортом, що свідчить про нехтування ним вказаних норм, тому, за таких обставин, суд приходить до переконання, що останній належних висновків для себе не робить, а тому вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш мякого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 23, 33, 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,6 грн. (двісті сімдесят пять гривень 60 коп.) в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя