Справа № 308/1383/15-п
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18.07.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2, розглянув апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, б/н, Ужгородського району Закарпатської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ромської народності, не працюючого, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 36 грн. 54 коп. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_3 вчинив адміністративне праовпорушення, суть якого полягала у тому, що 17 січня 2015 року близько 11 год. 50 хв. він у с. Худльово Ужгородського району, керував мопедом марки «Віпер», б/н, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в наркологічний диспансер на визначення стану алкогольного спяніння їхати відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3Р у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 №443306 від 17.01.2015 .

В апеляційній скарзі поданій адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та доданій до неї заяві ОСОБА_3, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову в частині накладеного стягнення та закрити провадження у справі на підставі ч.1 п.7 ст. 247 КУпАП. Обгрунтовує тим, що зі змістом постанови ОСОБА_3 ознайомився тільки 24.06.2016 року, що жождних повідомлень зі суду про день та час розгляду справи не отримував, суд також не надсилав йому копію постанови, про таку дізнався 22.06.2016 від працівників адміністративного центру ( колишнє МРЕВ ДАІ), які його зобовязували здати посвідчення водія, оскільки він позбавлений прав керування. В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що не мав жодних посвідчень водія, які б надавали йому право керування будь-якими категоріями транспортних засобів. Тому з рішенням суду не згідний і вважає, що органом, який ініціював адміністративне провадження, належним чином не було надано суду відомості про відсутність у правопорушника будь-якого права керування транспортними засобами, а в свою чергу суд, не перевіривши вказану обставину позбавив його не існуючого права. Посилаючись на норми ст.ст. 7, 38, 245, 251, 252, 278 КУпАП вказує, що судом першої інстанції належним чином не перевірено згаданих обставин справи, і як наслідок, суд, розглянувши справу без його участі, порушивши право на захист, припустився порушень норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення даної справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_2 про підтримання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та про підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню.

Як видно з оскаржуваної постанови, суд розглянув справу без участі особи, не маючи відомостей, що така належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП. У матеріалах справи немає даних про те, що суд повідомляв особу про час та місце розгляду справи і копію постанови ОСОБА_4 не отримав, про що є відмітка на поштовому конверті з поверененням суду копії ухвали, у зв`язку з невірно встановленою адресою проживання ( а.с. 6, 10). Враховуючи наведене, з метою дотримання права особи на доступ до правосуддя, апеляційнйи суд поновлює строк апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальноості, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інші питання, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд цих вимог закону не дотримав, розглянув справу без участі особи та без з`ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зміст оскаржуваної постанови не містить обгрунтувань доведеності винуватості особи, а саме стягнення суд наклав без урахування вимог ст. 33 КУпАП. Окрім того, суд у постанові, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення, суть правопорушення виклав невірно, а також і місце його вчинення. Згідно протоколу, ОСОБА_5 17.01.2015 в 11 год. 50 хв. у с.Часлівці Ужгородського району, керував мопедом "ВІПЕР", з робочим об`ємом двигуна до 50 см куб., з ознаками алкогольного сп`яніння, в наркологічний диспансер проїхати відмовився в присутності двох понятих.

При цьому суд не звернув уваги, що суть правопорушення викладена не у відповідності до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, що у протоколі не зазначено, чи має особа посвідчення на право керування транспортними засобами.

Оскільки суд при розгляді справи не дотримав вимог ст. 268, ст. 278, ст.280 КУпАП, чим допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 в апеляційному суді вину свою у вчиненому визнав, пояснивши , що дійсно в цей день 17.01.2015 випив пляшку пива, потім сів за кермо мопеда, оскільки змушений був шукати коня, який загубився, спішив, тому відмовився їхати на освідування. У вчиненому розкаявся. При цьому ствердив, що прав водія немає на жоден вид транспорту, та думав, що на мопед прав керування не потрібно. Просив врахувати ці обставини та винести законне рішення, та додав письмове підтвердження про те, що посвідчення на право керування транспортними засобами не отримував (Лист № 1147 від 11.07.2016 регіонального сервісного центру в Закарпатській обл. МВС України).

Беручи до уваги пояснення апелянта ОСОБА_5, протокол про адміністративне правопорушення від 17.01.2015 серії АБ 2 № 443306, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які ствердили факт відмови ОСОБА_5 від проходження медичного освідування на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , тобто у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, доведеною.

З урахуванням вимог ст. 38 КУпАП, оскільки строки накладення адміністративного стягнення закінчились, провадження в справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляціний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2015 щодо ОСОБА_3 задовольнити.

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2015 року, якою на ОСОБА_3 накладено стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: