АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1208/2016 Суддя у першій інстанції: Шевченко Т.М.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3- адвоката Лященко А.Є., представника іншого учасника ДТП ОСОБА_5 - адвоката Сімчук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, працюючого ТОВ «ВЕК Груп» на посаді комерційного директора, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності, в зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постанова суду винесена з грубим порушенням норм процесуального права, невірного застосовано норми матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх неповним дослідженням та ненадання їм належної оцінки, при цьому, вказує, що суд формально підійшов до встановлення обставин справи, внаслідок чого необґрунтовано та неправомірно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3- адвоката Лященка А.Є., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника іншого учасника ДТП ОСОБА_5 - адвоката Сімчук В.І, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалам справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно постанови, ОСОБА_3, 31 травня 2016 року о 17 год. 35 хв. в м. Києві, на вул. Жилянській 88, керуючи автомобілем НОМЕР_1 виїжджаючи з прибудинкової парковки, не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_5, який рухався по тротуару та здійснив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим порушив п.п 10.2, 2.3б ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи, суд першої інстанції дослідив наявні у справі докази, які підтверджують порушення ОСОБА_3 ПДР України, зокрема п.п. 10.2, 2.3бПДР та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1№923159 від 31 травня 2016 року, фотокартками з місця ДТП наданими учасниками ДТП, письмових поясненнях учасників ДТП.

Крім того, вина ОСОБА_3 також підтверджується схемою ДТП, яка повністю узгоджується з поясненнями учасників ДТП, та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_5, 31.05.2016 приблизно о 17 год. 30 хв., останній рухався на велосипеді по тротуару на вул. Жилянській, в м. Києві, оскільки проїжджа частина була заставлена автомобілями, які унеможливлювали рух по проїжджій частині. Так, під'їжджаючи до будинку №88 вул. Жилянській, в м. Києві, автомобіль марки «Субару» виїжджав з прибудинкової території на проїжджу частину та здійснив зіткнення з його велосипедом, після чого він впав на вказаний автомобіль. Крім того, зазначив, що рухався по тротуару зі швидкістю приблизно 5 км/ год., оскільки об'їжджав автомобілі, які були припарковані на тротуарі.

Разом з тим, ОСОБА_3 пояснив, що 31.05.2016 приблизно о 17 год. 30 хв. в м. Києві, на вул. Жилянській 88, керуючи автомобілем НОМЕР_1 виїжджаючи з прибудинкової парковки, перед виїздом на проїжджу частину зупинився приблизно за 1 метр до неї та через десять секунд хлопчик на велосипеді здійснив зіткнення з його автомобілем в правий бік, чим пошкодив праве переднє крило його автомобіля.

Крім того, в судовому засіданні Апеляційного суду м. Києва за клопотанням адвоката Лященка А.Є. будо допитано свідка ОСОБА_8, яка пояснила, що була очевидцем ДТП, а саме, вона виїжджала з парковки на вул. Жилянській 88, в м. Києві на своєму автомобілі за автомобілем марки «Субару», який перед виїздом на проїжджу частину зупинився, щоб переконатись у безпеці свого маневру, вона також зупинилася та в цей час почула удар, після чого побачила, як хлопець на велосипеді, який їхав з великою швидкістю здійснив зіткнення з автомобілем «Субару». Вийшовши з свого автомобіля, переконалась, що здоров'ю хлопчика нічого не загрожує, залишила свої контакти водію автомобіля «Субару» зазначивши, що може бути свідком в даній ДТП та попросила останнього дати їй дорогу, оскільки дуже поспішала по власним справам та не могла чекати приїзду поліції. Крім того, повідомила в судовому засіданні, що свої письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, писала 29.08.2016 року в Хорватії під час свого відпочинку, які в подальшому направила електронною поштою захиснику ОСОБА_3, - Лященку А.Є., який сформулював її показання, як необхідно було для вирішення справи, оскільки вона точно не пам'ятає всіх деталей ДТП та надає суду показання з тих пояснень, які надав їй адвокат ОСОБА_9 До суду першої інстанції її не викликали, оскільки на момент розгляду справи, знаходилась поза межами України та не могла прибути в судове засідання, а повернувшись на прохання адвоката Лященко А.Є. прибула в судове засідання Апеляційного суду м. Києва з метою дачі показань.

Разом з тим, вважаю необхідним критично оцінити показання свідка ОСОБА_8, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, номер телефону ОСОБА_8 вказаний не її особистий, а номер телефону юридичної фірми, яка представляє інтереси ОСОБА_3, та адреса місця проживання свідка ОСОБА_8, вказана така ж сама, як і адреса проживання правопорушника ОСОБА_3: АДРЕСА_1 /а.с. 56/, в прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_3 про виклик свідка в судове засідання, адреса місця проживання свідка ОСОБА_8 вказана: АДРЕСА_3 /а.с. 38/, при цьому за вказаною адресою розташована юридична фірма в якій працює адвокат Лященко А.Є., а свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що за вказаними адресами, які відображені в матеріалах справи не проживає та ніколи не проживала. Вказані обставини можуть свідчити про упередженість свідка, а тому показання свідка ОСОБА_8 не можуть бути покладені в основу вказаної постанови.

Твердження апелянта про те, що велосипедист ОСОБА_10 зобов'язаний рухатися на велосипеді, який обладнаний звуковим сигналом та світлоповертачами не по тротуару, а по проїзній частині, спростовується п. 6.6б, відповідно до якого велосипедистам забороняється рух по дорогах для автомобілів, а також по проїзній частині, коли поряд облаштовано велосипедну доріжку. В той же час, як вбачається зі схеми ДТП та фотокарток наданих учасниками ДТП на вул. Жилянській 88, в м. Києві відсутня велосипедна доріжка. Таким чином велосипедист ОСОБА_10 правомірно рухався по тротуару.

Твердження апелянта про те, що швидкість велосипедиста ОСОБА_10 складала приблизно 18-20 км/ год. суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_3 не є фахівцем в області проведення авто технічної експертизи та на висновки суду першої інстанції такі доводи не впливають.

Доводи апелянта про, те що велосипедист ОСОБА_10 порушив вимоги знаку «В'їзд заборонено» також спростовуються ПДР України, відповідно до яких встановлено, зони дії знаків, зокрема 3.21 «В'їзд заборонено», початок дії вказаного знаку починає свою дію від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Разом з тим, як вбачається з фотокарток місця ДТП, велосипедист не доїхав взагалі до вказаного знаку.

Таким чином, в даній дорожній ситуації, що виникла 31.05.2016 о 17 год. 30 хв., на вул. Жилянській біля будинку 88, в м. Києві, водій автомобіля «Субару» ОСОБА_3 порушив вимоги п.10.2. ПДР України.

За таких обставин, висновки суду про порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього рухута вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є законними та обгрунтованими.

Отже, переконливих доводів апеляційної скарги, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року, - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності, у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич