Справа 688/3195/16-п
№ 3/688/492/16
Постанова
Іменем України

14 вересня 2016 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березова І.О.,

при секретарі Грицак Г.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від начальника управління Служби безпеки України у Хмельницькій області,
про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області, українки, громадянки України, з освітою вищою, заміжньою, начальника групи секретного документального забезпечення військової частини, зареєстрованої і проживаючої в АДРЕСА_1 , не судимої,
за п.6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 , являючись начальником групи секретного документального забезпечення військової частини військової частини НОМЕР_1 , будучи посадовою особою, на яку покладені обов`язки начальника режимно-секретного органу (РСО), якій надано допуск до державної таємниці та спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, та надано доступ до відомостей, що становлять державну таємницю зі ступенем секретності «Цілком таємно», «Таємно», допустила факти порушень вимог режиму секретності, а саме, відповідно до своїх функціональних обов`язків не виконала обов`язки, що передбачені положеннями ст. 21 Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 41,42 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939 за наступних обставин.
Так, в період з 2014 по 2015 рік ОСОБА_2 передала секретні документи відповідно до опису переданих секретних документів № 50 від 15 серпня 2016 року, а всього 30 документів з грифом секретності «Таємно» та 2 «Цілком таємно» капітану ОСОБА_3 на бойове чергування (м. Нетішин). На момент проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею у військовій частині НОМЕР_1 , вказані секретні документи зберігалися та використовувалися в приміщенні начальника чергової бойової обслуги командного пункту (м. Нетішин), яке непридатне для проведення секретних робіт та не віднесено до категорії режимних. ОСОБА_2 , як начальник РСО, не вжила заходів щодо: обстеження приміщення начальника чергової бойової обслуги командного пункту на предмет придатності для проведення секретних робіт, складення за результатами відповідного акту та внесення до переліку режимних приміщень ( порушення вимог п.211 Порядку. .. № 939); обладнання приміщення начальника чергової бойової обслуги командного пункту у відповідності до вимог п.п. 208 Порядку № 939 та п.3.5 Державних будівельних норм України,будинки і споруди, ДБН В.2.2-2004 (вхідні двері в режимне приміщення не оббиті оцинкованим листовим залізом; направлення заявки до органу СБУ для переоформлення спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею (порушення вимог п.21 Порядку . . .№ 939). Крім того, в порушення п. 438 вказаного Порядку 939 ОСОБА_2 не здійснювала щоквартальні перевірки дотримання виконавцями секретних документів, порядку їх зберігання і роботи з ними в приміщенні начальника чергової бойової обслуги командного пункту ( з 2014 року до моменту здійснення спеціальної експертизи вказана перевірка була здійснена лише одноразово в січні 2015 року) та не робила відповідні позначки у внутрішньому описі за формою згідно з додатком 18 до Порядку -939.
А тому ОСОБА_2 як посадова особа, на яку покладені обов`язки по забезпеченню режиму секретності у в/ч НОМЕР_1 , не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечила контроль за охороною державної таємниці, чим створила передумови до витоку секретної інформації, за що передбачена адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнала і пояснила, що відповідно до її функціональних обов`язків щоквартально та щорічно нею та іншими особами, які входять до складу комісії, здійснювалися перевірки дотримання виконавцями секретних документів, порядку їх зберігання, хоча погоджується з тим, що не робила відповідні позначки у внутрішньому описі за формою згідно з додатком 18 до Порядку -939: щодо порушення нею вимог у збереженні та використанні секретної документації в приміщенні начальника чергової бойової обслуги командного пункту (м. Нетішин), яке непридатне для проведення секретних робіт та не віднесено до категорії режимних, то ОСОБА_2 вважає, що загрози витоку секретної інформації не було, оскільки документація зберігалась у металевих закритих ящиках, які опечатані печаткою відповідальної особи, і цілодобово охоронялися, так як в дане приміщення військовослужбовці, які не мають відповідної форми допуску до державної таємниці, не допускаються.
Вивчивши матеріали, дослідивши наявні докази по справі, прихожу до висновку про необхідність притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнала, її вина підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу № 19 про адміністративне правопорушення від 30.08.2016 року, вчинене ОСОБА_2 , витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у військовій частині НОМЕР_1 та даними оглянутого в судовому засіданні вищевказаного акту; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; витягом з Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939; даними обов`язків начальника групи секретного документального забезпечення старшини ОСОБА_2 ; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 140 від 30.05.2016 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 89 від 17.04.2015 року про надання ОСОБА_2 доступу до відомостей, що становлять державну таємницю з відповідним ступенем секретності, відповідно до яких ОСОБА_2 зобов`язувалася виконувати вимоги режиму секретності; відомостями з номенклатури посад працівників військової частини НОМЕР_1 , зайняття яких потребує оформлення допуску та надання допуску до державної таємниці, та іншими матеріалами, приєднаними до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши зібрані у справі докази, прихожу до висновку про доведеність факту порушень вимог режиму секретності начальником групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , яка не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечила контроль за охоронною державної таємниці, чим створила передумови до витоку секретної інформації.

Щодо запереченнь ОСОБА_2 , то вони не підтверджуються належними доказами, а тому до уваги не приймаються.

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суддя вважає твердження ОСОБА_2 про те, що не вважає себе винною в порушенні законодавства про державну таємницю, є неспроможними, оскільки спростовуються вищенаведеними дослідженими доказами.

Таким чином, вважаю доведеним ту обставину, що порушення законодавства про державну таємницю сталося за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , що вказує на наявність у її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, виявивши причини та умови, що сприяли вчиненню даного адміністративного правопорушення, проаналізувавши всі фактичні дані, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суддя приходить до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП і відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП,з врахуванням даних про особу правопорушника, яка є несудимою, позитивно характеризується,у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення вважає необхідним застосувати до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України Про судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 к.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст.212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн.60 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня її проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: