Справа № 466/6274/16-п Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/783/592/16 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, за участі правопорушника ОСОБА_2, розглянув в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та позбавлено його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Згідно постанови, ОСОБА_2 02.07.2016 року близько 15 год. 30 хв. м. Львові на перехресті вул. Повітряної та Роксолани, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння категорично відмовився в установленому законом порядку, порушивши вимоги п. 2.5, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу правопорушник зазначає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконною і не обґрунтованою. Дане рішення прийняте без належного урахування всіх обставин справи. Суд не дослідив всебічно, повно та об»єктивно всі докази, а ті, що досліджував викликають сумніви у їх достовірності, відповідності та допустимості. Крім того зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи.

Вказує, що за кермом сидів не він, а його брат, а машина взагалі не рухалась. Інспектори поліції не зупиняли його, а підійшли до припаркованої машини.

Вказує, що суд порушив його право на участь в розгляді справи , не надав можливості подати суду докази в підтвердження зазначених вище обставин.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення правопорушника, який підтримав мотиви апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги відмовити, виходячи з наступного.

Суддею першої інстанції було повністю та обєктивно досліджено матеріали справи, та прийнято рішення яке відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції було встановлено, що 02.07.2016 року близько 15 год. 30 хв. м. Львові на перехресті вул. Повітряної та Роксолани, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння категорично відмовився.

Дані обставини підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії АП2 №119302 від 02.07.2016 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, рапортом працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.

Вирішуючи питання призначення покарання, суддя правильно та всебічно врахував особу правопорушника та всі обставини справи.

Покликання правопорушника ОСОБА_2 на те, що судом було порушено його право на участь в розгляді справи не заслуговують уваги, оскільки ОСОБА_2 29.07.2016 року був присутній при розгляді справи і мав можливість подавати усі необхідні докази безперешкодно.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вірно обрав йому адміністративне стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП табуде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1