АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області Марчук В.Т., за участю секретаря судового засідання Сабадаш Ю.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 120 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2040 гривень.

Відповідно до даної постанови суду першої інстанції, 16 липня 2016 року о 21 годині 30 хвилин оперативно-розшуковим відділом з місцем дислокації «Мамалига» за інформацією ППРМ на напрямку 0041/03 п/зн, на відстані 3000 метрів від лінії Державного кордону України, в тилу, на околиці с. Слобідка, що розташоване на території Вартиковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, був затриманий громадянин України ОСОБА_1, який незаконно перетнув Державний кордон України з Республікою Молдова, в Україну, поза пунктом пропуску через Державний кордон України на тракторі марки «МТЗ 892 «Білорус»» синього кольору без номерного знаку, чим порушив вимоги ст. 9.12 ЗУ «Про Державний кордон» від 04.11.1991 року. Дії ОСОБА_1 містять ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на неповноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та необґрунтованість висновків суду, просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Справа №33/794/102/16 Головуючий у І інстанції: Харабара І.В.

Категорія ст. 204-1 КУпАП Доповідач: Марчук В.Т.

При цьому в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом, при встановленні обставин справи, неправомірно взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що вказані особи є працівниками прикордонної служби, а отже є зацікавленими особами. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність слідів транспортного засобу в місці перетину кордону та їх ідентифікація з протекторами шин трактора марки «Білорус». Крім того, зазначає, що час відповідно до інформації працівників прикордонної служби Республіки Молдови трактор МТЗ перетнув кордон Республіки Молдови з Україною 16 липня 2016 року о 21 годині 30 хвилин, хоча відповідно до протоколу про адміністративне затримання, ОСОБА_1 був затриманий о 21 годині 30 хвилин на відстані 3000 метрів від державного кордону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що Державного кордону України з Республікою Молдова він не перетинав. 16 липня 2016 року він перебував у с. С.Слобода у свого троюрідного брата і ввечері добирався додому в с. Путрине. Біля колишньої тракторної бригади він помітив, як їхав трактор, за кермом якого перебував невідомий йому чоловік, якого ОСОБА_1 попросив підвезти до дороги Кельменці - Чернівці, щоб в подальшому добратися до місця свого проживання, яке знаходиться в с. Путрине. Недоїжджаючи до основної дороги, трактор був зупинений працівниками прикордонної служби. Хлопець, який був за кермом трактора, втік, а його затримали. При затриманні він надав працівникам прикордонної служби свій паспорт. До трактора він жодного відношення не має, ним не керував і правопорушення ніякого не скоював.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов до нижчевикладених висновків з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно змісту ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначених вимог Закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримано не було.

Як убачається з письмових матеріалів справи та змісту постанови суду, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП обґрунтовано на протоколі про адміністративне затримання від 16 липня 2016 року, протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 118409 від 16 липня 2016 року, акту огляду транспортного засобу та фототаблиці до нього, а також пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Однак з наданою судом першої інстанції оцінкою вказаних доказів не можливо погодитись виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №118409 від 16 липня 2016 року та протоколу про адміністративне затримання від 16 липня 2016 року вбачається, що о 21 годині 30 хвилин працівниками відділу прикордонної служби «Кельменці» на напрямку 0041/03 п/зн, на відстані 3000 метрів від лінії Державного кордону України, в тилу, на околиці с. Слобідка, що розташоване на території Вартиковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, був затриманий громадянин України ОСОБА_1 Аналогічні відомості містяться в оглянутій в суді апеляційної інстанції книзі обліку інформації Чернівецького прикордонного загону.

Тобто із змісту даних доказів вбачається лише факт перебування ОСОБА_1 на території України, а саме на відстані 3000 м. від лінії Державного кордону України, у зв'язку з чим вони не можуть стверджувати про незаконний перетин ОСОБА_1 лінії Державного кордону України.

Відповідно до схеми затримання особи, яка незаконно перетнула державний кордон поза пунктом пропуску від 16 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий на території Республіки Молдова, що не відповідає дійсності, у зв'язку з чим, дана схема затримання особи не може бути взята судом, як доказ перетинання ОСОБА_1 державного кордону.

Свідок ОСОБА_5, допитаний судом апеляційної інстанції, пояснив, що 16 липня 2016 року він дійсно керував трактор марки «Білорус» 892. Ввечері він виїхав з с. Слобідки до м. Чернівці, неподалік від с. С.Слобода він побачив раніше не знайомого йому чоловіка, в якому він на даний час впізнає ОСОБА_1 та на його прохання вирішив підвезти ОСОБА_1 до дороги Кельменці - Чернівці, де побачивши, що трактор зупиняють ОСОБА_5 втік.

Пояснення свідка ОСОБА_5 узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 та не спростовуються будь-якими доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять істотні суперечності щодо часу встановленого судом першої інстанції вчинення правопорушення.

Відповідно до листа прикордонної служби Республіки Молдова №35/20/7-1102 SD від 16 липня 2016 року вбачається, що в районі прикордонного знаку 0041/2-0041/3 прикордонним нарядом було помічено нелегальний перетин державного кордону із Республіки Молдови в Україну трактором моделі МТЗ, синього кольору, з реєстраційним номером BL892.

Однак, відповідно до протоколу про адміністративне затримання та протоколу про адміністративне правопорушення від 16 липня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий в цей самий час, тобто о 21 годині 30 хвилин 16 липня 2016 року вже на відстані 3000 метрів від Державного кордону України.

Крім того, вказана невідповідність часу вчинення адміністративного правопорушення та часу адміністративного затримання ОСОБА_1 також підтвердилась в ході допиту в суді апеляційної інстанції свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_2, допитаний судом апеляційної інстанції пояснив, що він 16 липня 2016 року разом з ОСОБА_3 перебував у складі прикордонного наряду на місці несення служби біля прикордонного знаку 0039. В подальшому біля 21 години 20 хвилин, на відстані 800 м. від них, наряд побачив, що відбулося порушення Державного кордону трактором марки «Білорус» синього кольору, про що вони повідомили старшого розвідника ОСОБА_4 Після чого, ОСОБА_4 забрав ОСОБА_2 з місця дислокації наряду, та вони разом, на автомобілі, вирушили до автодороги Кельменці - Чернівці, а ОСОБА_3 залишився на місці несення служби. В подальшому вони в 40 метрах від перехрестя автодороги Кельменці - Чернівці, на відстані близько 3000 м. від лінії Державного кордону, затримали трактор марки «МТЗ 892 «Білорус» синього кольору, без номерного знаку.

Свідок ОСОБА_4, допитаний судом апеляційної інстанції, пояснив, що дійсно 16 липня 2016 року йому зі слів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стало відомо про незаконний перетин лінії Державного кордону України трактором. Факту перетину ОСОБА_4 не бачив. В іншій частині свідок дав аналогічні пояснення, що й свідок ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_3 дав апеляційному суду аналогічні пояснення, що й свідок ОСОБА_2

Таким чином, з показань даних свідків вбачається, що вони побачили трактор марки «Білорус», який перетинав лінію Державного кордону о 21 годині 20 хвилин, після чого, наряд викликав ОСОБА_4, який заїхав за ОСОБА_2 на автомобілі і потім вони затримали трактором марки «Білорус».

У зв'язку з чим, за вищенаведених суперечностей, апеляційним судом встановлено істотні розбіжності у часі вчинення адміністративного правопорушення, який судом першої інстанції визнано доведеним.

Крім вищевказаного, в апеляційного суду виникають обґрунтовані сумніви стосовно самого факту перетину Державного кордону України трактором марки «Білорус» під керуванням ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Так, відповідно до листа прикордонної служби Республіки Молдова № 35/20/7-2017 від 09 серпня 2016 року вбачається, що транспортний засіб - трактор марки «Білорус» 892 з номером двигуна НОМЕР_2 та номером шасі НОМЕР_3 зареєстровано в оперативних базах Республіки Молдова з номерним знаком НОМЕР_4.

Однак, в ході дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема акту огляду транспортного засобу від 17 липня 2016 року (а.с. 3-6) вбачається, що 16 липня 2016 року затримано трактор марки «Білорус» 892, номер трактора НОМЕР_5, номер двигуна НОМЕР_1, тобто відомості зазначені в вищевказаному листі прикордонної служби Республіки Молдова стосуються іншого транспортного засобу, а не того, який був затриманий 16 липня 2016 року.

Крім того, свідок ОСОБА_7, допитаний судом апеляційної інстанції пояснив, що ним у 2015 році придбано трактор марки «Білорус» 892 та те, що дійсно він 15 липня 2016 року надав вказаний трактор ОСОБА_5 для того, щоб він забрав оприскувач з с. С.Слобода та привіз його до міста Чернівці.

Також свідком ОСОБА_7 надано копії наступних документів: заяви про реєстрацію трактора марки «Білорус» 892 заводський номер НОМЕР_6, двигун № НОМЕР_1 від 26 травня 2016 року, договору купівлі-продажу № 22/11/14 від 22 листопада 2014 року, протоколу № 26-05/9460 від 26 травня 2016 року, акту огляду машини від 26 травня 2016 року, доручення № НОМЕР_7 від 12 вересня 2015 року. Вказані документи переконливо стверджують про придбання, реєстрацію та експлуатацію вказаного трактора на території України, а не Республіки Молдови.

Таким чином, окрім пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, жодних доказів перетину Державного кордону України трактором марки «Білорус» під керуванням ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду не встановлено.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно того, що вони бачили як саме ОСОБА_1 керував трактором під час перетину лінії Державного кордону, у зв'язку з тим, що вказані події відбувались після 21 години, тобто у нічний час, та зважаючи на те, що відстань від свідків до транспортного засобу, зі слів самих свідків, складала щонайменше 800 метрів, у зв'язку з чим виникають обґрунтовані сумніви щодо можливості свідків, за вказаних обставин, чітко розпізнати під чиїм керуванням перебував трактор.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду про визнання винною особи у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягає у незаконному перетинанні державного кордону України поза пунктом пропуску не може ґрунтуватись виключно на поясненнях свідків, які є працівниками Державної прикордонної служби України.

Інші докази, які б вказували про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину, в матеріалах справи відсутні.

Навпаки, оціненими судом апеляційної інстанції доказами встановлено, що трактор марки «Білорус» 892 був придбаний в 2014 році ОСОБА_8 в Україні, зареєстрований в Україні, перебуває в користуванні у ОСОБА_7, та 16 липня 2016 року перебував в с. Слобідка під керуванням ОСОБА_5 Жодних відомостей про перебування даного трактора в Республіці Молдова судом апеляційної інстанції не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі дані і докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що пояснення свідків, які є працівниками Державної прикордонної служби України є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків, які поза розумним сумнівом доводять вину особи, у даному випадку ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 липня 2016 року, щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Т. Марчук

Копія вірна: суддя