АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 - апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого керівником КВП ДМР «Міськводоканал», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень, -

встановив:

постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 травня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмір 85 гривень.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, будучи керівником КВП ДМР «Міськводоканал», несвоєчасно подав платіжне доручення до установи банку на сплату узгодженої суми податкового зобовязання по екологічному податку за 4 квартал 2015 року на загальну суму 115449,98 гривень по строку сплати 19.02.16 року, фактично сплачено 18.03.16 року 22.03.16 року та 24.03.16 року, чим фактично було порушено вимоги ст. 57 ПК України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу у порядку передбаченому ч. 2 ст. 294 КУпАП. У апеляційній скарзі порушується питання про скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги у скарзі мотивовані тим, що судом під час розгляду справи не було зясовано чи є притягнута до відповідальності особа субєктом даного правопорушення.

У судове засідання апеляційного суду зявився захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, скасувавши постанову суду, та закрити справдження у справі.

Крім цього, адвокат звернув увагу апеляційного суду на неправильно зазначенні у вступній частині постанови анкетні данні, зокрема місце мешкання.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши сторону захисту, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що предявлене обвинувачення ОСОБА_1., викладене у протоколі, повністю знайшло своє підтвердження у наявних безсумнівних доказах його вини: протоколі про адміністративне правопорушення, акті про результати перевірки комунального підприємства - у відповідності до яких ОСОБА_1 фактично визнав свою провину, зазначивши, що грошові кошти не були вчасно перераховані через їх відсутність.

Як вбачається із копії акту перевірки (а.с 2) КВП ДМР «Міськводоканал» несвоєчасно подано до установи - банку платіжне доручення про сплату екологічного податку у розмірі 115449,98 гривень за 4 квартал 2015 року по граничному строку сплати до 19 лютого 2016 року: 183,41 гривень сплачено 22 березня 2016 року, 111054,21 гривень 24 березня 2016 року, 4212,36 гривень 18 березня 2016 року. При цьому, у протоколі ОСОБА_1, як керівник КВП ДМР «Міськводоканал», пояснив, що дійсно не вчасно було погашено податкові зобовязання з екологічного податку, через відсутність коштів на банківському рахунку підприємства.

Проаналізувавши наявні по справі докази, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що дійсно мала місце невчасно сплаченні податкові зобовязання. Разом з тим, у відповідності до загальних вимог, які закріпленні у ст. 56 ГК України, управління майном підприємства покладено на керівника. Про наявність обмежень щодо права керування майном комунального підприємства, стороною захисту суд не повідомлено, а тому і відсутні будь-які підстави вважати, що контроль за сплатою податкових зобовязань покладено виключно на головного бухгалтера.

Щодо пояснень захисника про технічну описку допущену судом в анкетних даних, то вона має бути виправлена у відповідності, до ст. 304 КУпАП, судом який виніс таку постанову.

Таким чином, під час апеляційного перегляду було встановлено, що судом першої інстанції під час розгляду справи грубих порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. Судом було обрано вид та розмір стягнення, яке повністю відповідає суспільній небезпеці вчиненого, є справедливим та таким, що у майбутньому попередить вчинення особою аналогічних правопорушень.

Жодних інших підстав, які були б безумовною підставою для скасування постанови суду під час перегляду встановлено не було

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, про скасування постанови суду відмовити.

Постанову Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3