Справа № 163/2250/16-п
Провадження №3/163/1519/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1695/20505/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянки України серії АЮ №038129, виданий Іваничівським РВ УМВС України у Волинській області 23.05.2007 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 07.08.2016 року приблизно о 21 год. 26 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, без ознак приховування, велосипед марки «Indiana e-city D18? Kremowy», вагою 22 кг., вартістю 17371,60 грн., який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, по вартості, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що вона, за вищевикладених обставин, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих їй правопорушень визнала частково, а саме, визнала факт порушення нею правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснила, що в ОСОБА_3 вона їздила разом з братом, де в м.Грубешові кожен із них придбав по велосипеду для власних потреб. В автомобілі вона слідувала в якості пасажира та при обранні смуги руху для проходження митного контролю орієнтувалась на брата, який був за кермом. Особисто вона знала, що через митний кордон України без оподаткування дозволяється переміщувати товар по вазі не більше, як 50 кг. Щодо наявності таких обмежень ще й по вартості товару вона обізнана не була, у звязку із чим при перетині митного кордону була впевнена, що нічого не порушує. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці, вона з братом відразу повідомили, що переміщують два велосипеди, предявили їх для огляду, при цьому в руках тримали TAX FREE, які також подали інспектору митниці, на його ж прохання. Оглянувши дані документи, інспектор митниці вказав, що їм необхідно було слідувати смугою митного контролю «червоний коридор», так як товар підлягає декларуванню по своїй вартості. У звязку з цим вони просили інспектора митниці перевести їх на зазначену смугу митного контролю, однак у цьому їм було відмовлено, як і відмовлено у наданні можливості задекларувати товар. Оскільки товар вона декларувала в усному порядку, тому вважає, що в її діях відсутні ознаки незаявлення даного товару до митного контролю, а порушення порядку проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор» вона допустила виключно через недосконале знання правил перетину митного кордону. Просила суд її суворо не карати, а товар повернути для розмитнення.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останню стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1695/20505/2016 від 07.08.2016 року (а.с.1-4); копією контрольного талона для проходження по «зеленому коридору» від 07.08.2016 року, з якого вбачається, що в автомобілі марки «Volkswagen Transporter», р.н.з. АС3612АО, через митний кордон України слідувало двоє осіб (а.с.5); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205050700/2016/000524 від 07.08.2016 року, у якому зафіксовано те, що під час митного огляду автомобіля марки «Volkswagen Transporter», р.н.з. АС3612АО, інспектором митниці було встановлено переміщення у ньому двох велосипедів, один з яких належав ОСОБА_2, а саме, марки «Indiana e-city D18? Kremowy», вагою 22 кг., вартістю 2699,99 польських злотих (а.с.6); письмовими поясненнями правопорушниці від 07.08.2016 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що вона давала в судовому засіданні (а.с.7); копією TAX FREE FOR TOURISTS від 07.08.2016 року за №S298/ZV009699/08/2016, виписаного на імя ОСОБА_2, яким стверджено, що загальна вартість переміщуваного останньою через митний кордон України велосипеда становить 2699,99 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 07.08.2016 року (100 польських злотих = 643,3951 грн.) складає 17371,60 грн., що еквівалентне 628,78 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2762,7387 грн. (а.с.8); службовою запискою державного інспектора митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 від 07.08.2016 року (а.с.11).

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару велосипеда, вартість якого перевищила дозволену неоподатковувану норму, передбачену ч.1 ст.374 МК України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Судом встановлено і це підтверджено наявною у справі копією контрольного талона для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», р.н.з. АС3612АО, від 07.08.2016 року, що в даному автомобілі через митний кордон України смугою спрощеного митного контролю, по так званому «зеленому коридору», слідувало дві особи (а.с.5).

Пояснення ОСОБА_2, про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» вона повідомила інспектору митниці про переміщуваний в автомобілі товар велосипед, предявила його для огляду та подала документ, що підтверджує його вартість, свідчать не про що інакше, як про усне декларування нею даного товару. При цьому суд враховує й ту, обставину, що переміщуваний ОСОБА_2 товар є неподільною річчю.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, що в силу положень ст.62 Конституції України, трактується в користь особи, що притягується до відповідальності.

В акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205050700/2016/000524 від 07.08.2016 року констатовано те, що в автомобілі марки «Volkswagen Transporter», р.н.з. АС3612АО, переміщується два велосипеди, один з яких належить ОСОБА_2 (а.с.6).

Аналізуючи зміст зазначених доказів, слід дійти висновку про відсутність факту виявлення інспектором митниці переміщуваного в автомобілі товару, оскільки, як таких, ознак виявлення під час проходження митного контролю не було.

Наведене вказує на те, що про наявність в автомобілі товару, зокрема, приналежного ОСОБА_2 велосипеда,інспектору митниці було відомо зі слів останньої ще до прийняття ним рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Отже, та обставина, що виявлення інспектором митниці товару, який перевищив дозволені до переміщення через митний кордон України норми, мало місце лише в процесі повного митного огляду транспортного засобу, жодним доказом у справі не підтверджена.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

На підставі вищенаведеного, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 під час проходження митного контролю на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС здійснила усне декларування переміщуваного нею в транспортному засобі товару.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Поміж цього, з пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено, що остання просила надати їй декларацію для письмового декларування товару, однак у цьому їй було відмовлено. Такі пояснення ОСОБА_2 обєктивно підтверджуються відсутністю у справі митної декларації, яка б заповнялась останньою.

Щодо декларування переміщуваного товару шляхом вчинення дій, то ОСОБА_2, вважаючи, що переміщує товар в межах дозволених норм, прослідувала смугою митного контролю «зелений коридор», тому такими своїми діями провела його декларування, що в свою чергу виключає ідеальну сукупність порушення порядку проходження митного контролю смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор» та одночасне недекларування переміщуваного товару. При цьому, та обставина, що переміщуваний ОСОБА_2 товар перевищив дозволені до переміщення через митний кордон України норми, що було встановлено після його усного заявлення до митного контролю, не може сама по собі свідчити про його недекларування, оскільки ОСОБА_2 уже було вчинено відповідні дії.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких товар був задекларований ОСОБА_2 в усній формі, свідчать про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винної, зокрема те, що остання вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь її вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують її відповідальність, і вважає, що відносно ОСОБА_2 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2товар підлягає поверненню останній після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушниці слід стягнути судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №1695/20505/2016 від 07.08.2016 року, велосипед марки «Indiana e-city D18? Kremowy», вагою 22 кг., - повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5