Справа № 603/409/16-п
Провадження № 3/603/132/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" серпня 2016 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від сектору патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

- за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Сектором патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області направлені матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до протоколу серії АП1 №046298 від 20.06.2016 року про адміністративне правопорушення, складеного старшим інспектором Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, про те, що 19.06.2016 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_1, в м.Монастириськак по вул.Шевченка Тернопільської області, керував транспортним засобом марки БМВ 735 державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Визначення стану алкогольного спяніння проводилося за допомогою газоаналізатора АЛКОНТ 01СУ в Монастириській РТМО.

Також в протоколі зазначається, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.п. 2.5, 2.9 ПДР України і здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому не визнав суду по справі пояснив, що є власником транспортного засобу марки БМВ 735 державний номерний знак НОМЕР_1. 19.06.2016 року близько 23 год. 30 хв. він із своїм двоюрідним братом Анатолієм були біля торгового дому «Європа» де приїхали відпочити. Через деякий час вирішивши поїхати додому вони сіли в його машину, брат сів на водійське крісло а він так як вживав алкогольні напої - на пасажирське місце. Коли його брат нечаянно нажав на педаль газу і зачепив бордюр до них підійшли два працівники поліції і запитали, хто є власник даного транспортного засобу. Так як він є власником транспортного засобу то відповів, що він після чого працівники поліції повезли його в медичний заклад для проходження освідчення на стан алкогольного спяніння, на його заперечення, що він не сидів за кермом автомобіля ніяк не реагували. Також ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що тих свідків, які зазначені в протоколі він не бачив так як їх не було при складанні протоколу і він їх не знає.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 про його невинуватість підтримав повністю, просить адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2016 року близько 23 год. 30 хв. разом з ОСОБА_5 перебували коло нічного магазину торгового дому «Європа» коли побачили як машина ОСОБА_1 виїхала на бордюр і зупинилась після чого ОСОБА_1 вийшов з транспортного засобу з боку пасажирського сидіння. До них підійшли два працівники поліції і запитали хто є власником транспортного засобу на що ОСОБА_1 відповів, що він, після чого працівники поліції десь його повезли.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні надали суду аналогічні пояснення.

Свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не зявилися, хоча повідомлялися про день, час та місце розгляду справи.

Представник сектору патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не зявився хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з пояснень свідків, ОСОБА_1, 19.06.2016 року близько 23 год. 30 хв., коли до його автомобіля підійшли працівники поліції, знаходився в транспортному засобі марки БМВ 735 державний номерний знак НОМЕР_1 на місці пасажира, а не водія, що в судовому засіданні ніким спростовано не було. В звязку з цим суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції був складений тільки із-за того, що він є власником даного транспортного засобу та перебував в стані алкогольного спяніння, проте, працівниками поліції не взято до уваги те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, коли адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Крім того, як встановлено з пояснень ОСОБА_1, осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків, на місці складання протоколу присутніми не були. Суд, з метою встановлення факту присутності вищезазначених осіб при складанні протоколу, неодноразово здійснював виклик цих осіб до суду для дачі пояснень, однак на виклик вони жодного разу не зявились, а тому відомості щодо осіб-свідків які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення суд вважає неправдивими та приходить до висновку, що протокол серії АП1 №046298 від 20.06.2016 року не може вважатись доказом який підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1. трактуються на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто дана норма називає конкретні правопорушення та відсилає до інших нормативних актів, а саме щодо порушення п.п. 2.5 та 2.9 ПДР України.

А відтак, компетентна особа повинна в протоколі про адміністративне правопорушення у зрозумілій формі зазначити у чому конкретно полягало порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Зокрема, у протоколі необхідно було вказати конкретно назву нормативного акту, його статтю, частину статті, пункт ПДР, а також відповідно до вказаного акту викласти суть правопорушення, що відповідає зазначеній статті та пункту ПДР. ОСОБА_4 до такого висновку суд приходить, оскільки порушення особою водієм п.2.5 ПДР виключає його порушення за п.2.9 ПДР і навпаки.

Проте, формулювання суті правопорушення в зазначеному протоколі не відображає конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1, оскільки фабула протоколу містить звинувачення ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, хоча в протоколі зазначено посилання як на п.2.5 та 2.9 ПДР, зміст яких зводиться до порушення обовязку проходження медичного огляду та забороною керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Разом з тим, виходячи з специфіки положень КУпАП, саме посадова особа поліції має право складати протокол за ст. 130 КУпАП, попередньо визначившись в порушенні особою-правопорушником конкретних положень ПДР України, обов'язково їх зазначивши, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Відповідно до п."а" ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Отже, виходячи з прецедентної практики Європейського суду та положень КУпАП, суд має право лише здійснити перевірку законності притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, що попередньо визначені посадовою особою уповноваженою на складання адміністративного протоколу, і в жодному випадку самостійно не змінювати підстави для притягнення до відповідальності особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події або ж складу адміністративного правопорушення. Як встановлено в судовому засіданні відомості зазначені в протоколі з приводу порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР не відповідають дійсності, оскільки в справі містяться докази, що підтверджують проходження медичного огляду.

Зазначене вище свідчить, про неконкретність предявленого ОСОБА_1 звинувачення у порушення правил дорожнього руху, що розглядається судом - порушенням права на захист.

На підставі вищенаведеного та враховуючи відсутність інших належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, спростування пояснень свідків, суд не вбачає в діях останнього ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вважає за необхідне провадження по справі закрити.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_9