Справа № 184/1612/16-п
Номер провадження 3/184/379/16
П О С Т А Н О В А

14.09.2016м. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Коваль А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про притягнення громадянки:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, головний бухгалтер ПАТ "ОГЗК", яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний протокол АВ №080615 від 22.08.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Згідно якого при перевірці ПАТ "ОГЗК" було встановлено, що головним бухгалтером ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року(триваюче правопорушення, яке виявлено актом перевірки від 28.07.2016р.) було порушено встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: завищено податковий кредит всього у сумі 3 986 914 грн., у тому числі за січень 2014 року у сумі 102 450 грн., за березень 2014 року у сумі 1 024 913 грн., за серпень 2014 року у сумі 409 860 грн., за вересень 2014 року у сумі 1 290 940 грн., за жовтень 2014 року 68 475 грн., за листопад 2014 року у сумі 65 293 грн., за грудень 2014 р. у сумі 1 024 983 грн.. станом на 22.08.2016 року правопорушення не виправлено і є триваючим. Чим порушив п. 44.1 ст. 44, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

14 вересня 2016 року від ОСОБА_1 надійшли до суду письмові пояснення та клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення так як не встановлений факт допущення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з'явилась, із складеним протоколом не згодна, свою вину не визнала посилаючись на заперечення, які додані до матеріалів справи та просила суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суддя, вивчивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 приходить до висновку, що є підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП з наступних підстав:

Суддею з'ясовано, що в ході з'ясування обставин справи компетентним органом було допущено ряд порушень норм КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні га інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. Іст.163-1 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об'єктивною стороною правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є :

відсутність податкового обліку;

порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Перше правопорушення вчинюється у формі бездіяльності і полягає у нездійсненні передбачених законодавством заходів щодо ведення податкового обліку.

Друге правопорушення вчинюється у формі активних дій. які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків.

Згідност.256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути вказана суть правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушила п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 201.1, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-IV зі змінами, що призвело до завищення податкового кредиту всього у сумі 3 986 914 грн..

Пункт 44.1.ст.44 Податкового кодексу України визначає, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пункті 98.1. ст.198 Податкового кодексу України, визначає, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункті 98.2. ст.198 Податкового кодексу України визначає,що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пункт198.3. ст.198 Податкового кодексу України визначає ,що Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1сгатті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

-придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

-придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пункт 198.6. Податкового кодексу України, визначає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом201.11статті201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Протокол містить лише перелік пунктів Податкового кодексу, які на думку завідувача сектору аудиту порушені, але в ньому, всупереч ст. 256 КУпАП, не відображено, які саме дії ОСОБА_1, як головним бухгалтером ПАТ "ОГЗК" є правопорушеннями. Чи це відсутність податкового обліку, чи порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, або неподання чи несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Якщо це порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, то яким законом передбачено ведення такого обліку та в яких конкретно діях є порушення.

Відсутність в протоколі викладеної належним чином суті адміністративного правопорушення унеможливлює зробити висновок про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, крім цього, відсутні пояснення правопорушника на окремому аркуші, як стало відомо в судовому засіданні акт від 28.07.2016 р. № 137/28-01- оскаржений ПАТ "ОГЗК" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а тому вищевказаний акт перевірки не може бути прийнятий як доказ. Крім того, з наданих суду матеріалів дані про роз'яснення ОСОБА_1 її прав та обов'язків, передбаченихст.268 КУпАП в матеріалах справи відсутні, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи, щодо ознайомлення з протококом та отримання другого екземпляра протоколу а також не зазначено , що особа відмовилась від підпису а лише зазначено, що ОСОБА_1 не зявилась до СДПІ для складення протоколу, що не передбачено КУпАП. Вищезазначені обставини виключають можливість встановлення винності даної особи у інкримінованому правопорушенні та притягнення її до відповідальності.

Враховуючи, що в матеріалах справи не здобуто доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 при порушенні податкового обліку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і провадження по справі підлягає закрито.

Керуючись п. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 163-1, ст.ст.7, 9, 245, 251, 280, 283, 289, 294 КУпАП,суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_2