Справа № 159/1488/16-п
Провадження № 3-в/159/50/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Денисюк Т.В. розглянувши подання заступника начальника Ковельського МРВ КВІ Управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області про вирішення питань, повязаних з виконанням постанови про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді громадських робіт,

в с т а н о в и в:

Постановою Ковельського міськрайонного суду від 31 травня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Постанова прийнята Ковельським МРВ КВІ до виконання 23 червня 2016 року. Під час розяснення порядку та умов відбування стягнення інспектором кримінально-виконавчої інспекції було встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи. З метою перевірки інформації скеровано запит до управління Пенсійного фонду та отримано підтвердження про інвалідність ОСОБА_1 Враховуючи встановлену ст. 30-1 КУпАП заборону призначення особам, які є інвалідами І та ІІ групи, стягнення у виді громадських робіт кримінально-виконавча інспекція клопоче про вирішення питання про подальше відбування такого стягнення ОСОБА_1

Вивчивши матеріали особової справи, доходжу такого висновку:

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою судового розгляду та охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, на що неодноразово звертав увагу Конституційний Суд України (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012, пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

В той же час, під час виконання судового рішення необхідно дотримуватись прав особи, яка піддається державному примусу.

За умови порушення фундаментальних прав людини продовження виконання судового рішення не може бути виправданим в розумінні статті третьої та шостої Європейської конвенції з прав людини.

В силу статей 303 та 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення саме суд, як орган, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, уповноважений контролювати виконання постанови та вирішувати питання, які виникли в ході її виконання.

Судом встановлено, що при накладенні адміністративного стягнення у виді громадських робіт не був врахований стан здоровя ОСОБА_1, яка є інвалідом ІІ групи.

Такі особи не можуть відбувати громадські роботи відповідно до приписів ст. 30-1 КУпАП.

Визначені законодавством (ст. 321-4 КУпАП) наслідки ухилення особи від відбування громадських робіт також не можуть бути застосовані, оскільки особа не ухиляється від виконання постанови суду, вона обєктивно не здатна її виконати.

За таких умов постанову суду від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно визнати такою, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 304 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Визнати постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді громадських робіт такою, що не підлягає виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_2