Номер провадження: 33/785/590/16
Номер справи місцевого суду: 505/1871/16-п
Головуючий у першій інстанції Паценюк
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2016 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Потанін О.О.,

При участі прокурора: Бургат О.В.

Адвоката Лепеха К.Г.

Особи яка притягується

до відповідальності ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області Петросяна Н.А. на постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2017 року, якою в відношенні ОСОБА_4 за ст. 172-7 КУпАП справа закрита,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду від 12.07.2016 року, 13.05.2016 року ОСОБА_5, будучи депутатом Котовської міської ради VI скликання та являючись суб'єктом, відповідальним за корупційні правопорушення не вжив заходи щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Так, 26.08.2015 року, на пленарному/ засіданні 68 сесій Котовської міської ради VI скликання ОСОБА_5, прийняв учайь у розгляді та ухвалені, шляхом голосування, питання про продовження дії договору особистого строкового сервітуту близькій йому особі - ОСОБА_6, яка мешкає в АДРЕСА_1 на земельну ділянку площею 0,0027 га, по АДРЕСА_2, для розміщення та обслуговування тимчасової споруди; стаціонарного існуючого павільйону торгівельного призначення розміром 3,0x6,0. Цим же рішенням продовжено термін дії паспорту прив'язки тимчасової споруди ОСОБА_6, для розміщення та обслуговування тимчасової споруди; стаціонарного існуючого павільйону торгівельного призначення розміром 3,0x6,0.

За вказане рішення проголосувало 23 депутати, у тому числі і сам ОСОБА_5

Таким чином, ОСОБА_5 на думку автора протоколу про адміністративне правопорушення вчинив корупційне адміністративне правопорушення, передбачені ч.І, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2016 року, справа у відношенні ОСОБА_4 за ст. 172-7 ч.1 КУпАП закрита.

На дану постанову прокурор подав апеляційну скаргу, в якої просив постанову суду скасувати, винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч.І, 2 статті 172-7 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення:

-за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 172-7 КУпАП - у виді штрафу розміром 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

-за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 172-7 КУпАП - у виді штрафу розміром 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти остаточне адміністративне стягнення за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 статті 172-7 КУпАП, - у виді штрафу розміром 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У випадку постановлення рішення у цій справі, суд не дослідив всі докази у сукупності, а надав окрему оцінку письмовим показанням свідків, показанням ОСОБА_7 та рапорту ДІМ поліції окремо.

Так письмові пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 цілком співпадають з поясненнями свідка ОСОБА_7 наданими в суді, відповідають даним викладеним в рапорті дільничного інспектора Котовського відділу поліції ОСОБА_11 та обставинам про які йдеться у колективному зверненні жителів будинків, розташованих по проспекту АДРЕСА_3 в м. Котовськ, від 08.09.2011, серед яких до речі є ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13

У своїй сукупності всі ці докази підтверджують факт спільного проживання гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_14 і ведення ними спільного проживання, їх пов'язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов'язків, які суд через необ'єктивність та не всебічність не прийняв до уваги, що в результаті призвело до винесення необґрунтованого та незаконного рішення.

Вважаю, що протиправні дії правопорушника ОСОБА_4 підривають авторитет держави, завдають шкоди демократичним засадам суспільства, функціонуванню державного апарату, порушують встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади, управлінських структур приватного сектору, а не понесення відповідальності за скоєне умисне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв'язку з викладеним, вважає, що суд першої інстанції при розгляді зазначеної адміністративної справи вказаних вимог законодавства не дотримався. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Вивчивши доводи апеляції, прокурора, який просив скаргу задовольнити, заслухавши учасників судового процесу ОСОБА_2 і його адвоката ОСОБА_1 яки заперечували проти задоволення апеляції і наполягали що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали адміністративного провадження, приходжу до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, дана справа розглянута з вимогами чинного законодавства.

ОСОБА_5 не визнав себе винним у вчиненні корупційних правопорушень. Суду пояснив, що він дійсно являвся депутатом Котовської міської ради VI скликання та очолював постійну комісію по будівництву, житлово - комунальному господарству, благоустрою, екології та земельним відносинам. 26.08.2015 року на пленарному засіданні 68 сессії Котовської міської ради VI скликання розглядалося питання про укладення та продовження дії договору особистого строкового сервітуту. Серед осіб, яким була продовжена дія строкового сервітуту була і ОСОБА_14 Остання раніше була його дружиною, але в листопаді 1994 року їх шлюб був офіційно розірваний. На момент прийняття рішення він з ОСОБА_14 ніяких відносин не підтримував та разом не проживав. Періодично відвідував внука, який проживав з нею. Тільки в грудні 2015 року, після того, як колишня дружина отримала сильні опіки, а потім перенесла інсульт він став проживати разом з останньою, так як необхідно було підтримувати та виховувати внука. Тому, на момент прийняття рішення у нього був відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_6 на той час не була близькою йому особою. Коли відбувалося голосування за прийняття вказаного рішення, то він проголосував проти, що підтверджується відео пленарне засідання № 68 Котовської міської ради VI скликання. На підтвердження своїх доводів суду медичні довідки про отримання ОСОБА_6 опіків в листопаді 2015 року перенесений інсульт в лютому 2016 року.

При розгляді апеляції ОСОБА_2 підтвердив дані обставини.

Представник ОСОБА_4 - адвокат Ганчев І.В. вважав, що в діях останню: відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 172-7 КУпАП думку адвоката, у серпні 2015 року, коли відбулося пленарне засідання № 68 Котовської міської ради VI скликання, ОСОБА_5 був розлучений з ОСОБА_14. що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Твердження свідків ОСОБА_8 ОСОБА_7 та висновки посадових осіб Котовського MB ГУМВС України в Одеській області про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_14 на протязі тривалого часу проживають разом та ведуть спільне господарство необгрунтовані. Факт встановлення шлюбних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_14 після розірвання офіційного шлюбу підлягають встановленню в судовому порядку відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, а такого рішення суду прокурором не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 являвся депутатом Котовської міської ради VI скликання і був присутній на засіданні 68 сесії Котовської міської ради, котра відбулася 26.08.2015 року, і де було прийнято рішення про продовження терміну дії договору особистого строкового сервітуту ОСОБА_14, колишній дружині ОСОБА_4

В протоколі про адміністративне правопорушення прокурор вказує, що після розірвання шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_14, не припинили сімейних відносини продовжили спільно проживати, вести сімейний побут, і таким чином являлися близькими особами на час проведення сесії міської ради 26.08.2015 року. При цьому, прокурор посилався на показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9, інформацію Котовського відділу поліції ГУНП в Одеській області.

Однак, свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9, не зважаючи і неодноразові виклики до суду не з'явилися, і не надали показань відносно спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_14.

На думку колегії суддів суд обґрунтовано не взяв до уваги пояснення цих свідків з урахуванням, що ці пояснення неможливо перевірити в судовому засіданні.

Крім того, з сторони прокуратури і працівників поліції вже дев'ять разів на цього депутата та ряду інших складались протоколи та вносились дані в ЄРДР, що свідчить про дійсний конфлікт між силовими структурами і рядом депутатів

Інформація, яка міститься в рапортах дільничного інспектора Кирилюка P.O.. т.в.о. начальника Котовського відділу поліції ОСОБА_16 неконкретна, в ній відсутні відомості та громадян, які підтверджувати спільне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_14 Крім того, факт встановлення спільного проживання, ведення спільного господарства відноситься до компетенції суду, а не органів поліції.

В протоколі про адміністративне правопорушення, прокурор посилався на те, що

року, надаючи пояснення працівникам прокуратури, ОСОБА_5 зазначив, що він одружений, має двох дітей. Також, в протоколі допиту підозрюваного від 18.04.2016 року ОСОБА_5 вказав, що проживає по АДРЕСА_1, зареєстрована та мешкає ОСОБА_14, і тим самим останній визнав факт спільного проживання з ОСОБА_14 Однак, дану інформацію про свій сімейний стан та місце проживання ОСОБА_5 надавав в 2016 році, і на цей час за твердженням останнього, він дійсно вже проживав з ОСОБА_14 Таким чином, зазначені обставини не підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_14, на момент вчинення інкримінованого правопорушення, тобто 26.08.2015 року.

Свідок ОСОБА_7, суду показала, що ОСОБА_5 та ОСОБА_14 проживають спільно та ведуть спільний побут на протязі 8-10 років. При цьому свідок вказала, що в неї з останніми неприязні відносини на побутовому ґрунті і вона фактично не була свідком їх співвідношень

Однак, показань тільки одного свідка не достатньо для обґрунтованого висновку про постійне спільне проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_14, на день проведення сесії Котовської міської ради, тобто на 26.08.2015 року.

Надані прокурором заява жителів будинку АДРЕСА_3 від 08.09.2011 року та відповідь заступника міського голови ОСОБА_17 від 10.12.2012 року не містять конкретної інформації про спільне проживання та спільний побут ОСОБА_4 і ОСОБА_14 на той період часу. Вказані матеріали , містять посилання на дії ОСОБА_4, як депутата місцевої ради, а не приватної особи - жителя м. Котовська Одеської області. Припущення в даному випадку не допустимо, оскільки висновок суду повинен базуватися тільки на достовірних доказах, досліджених у судовому засіданні.

Таким чином, судом не було встановлено достатніх доказів, які беззаперечно підтверджували б постійне спільне проживання та спільний побут ОСОБА_4 і ОСОБА_14 на серпень 2015 року, а відповідно і не має підтвердження того, що ОСОБА_14 на вказаний період часу була близькою особою останньому.

Отже, під час проведення пленарного засідання сесії № 68 Котовської міської ради VI скликання, де розглядалося питання про продовження дії договору особистого строкового сервітуту ОСОБА_14, ОСОБА_5 не мав наявного реального конфлікту інтересів при прийнятті вказаного рішення, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.І. ст. 172-7 КУпАП, а відповідно і ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

24.03.2016А відношення до ОСОБА_14 коли він голосував проти продовження їй договору оренди свідчать про їх неприязнені стосунки на той момент і відсутності конфлікту інтересів.

Згідно ст. 38 КУпАП передбачено можливість накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушення передбаченого ст. 172-7 ч.1, ч.2 КУпАП, при цьому стягнення може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2-х років з дня вчинення.

Провіряючи підстави апеляції в яких викладено необхідність скасування прийнятого судового рішення, приходжу до висновку, що доводи апеляції не знайшли свого підтвердження, в зв'язку с цим необхідно зробити висновок що районний суд прийняв рішення яке відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного й керуючись ст.293,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2016 року, якою в відношенні ОСОБА_4 за ст. 172-7 ч.1,ч.2 КУпАП справа закрита - без зміни.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області О.О.Потанін