Справа №560/738/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Сарненського відділу поліції головного управління національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії МЮ №307009, виданий 22.08.2012 року Дубровицьким РС УДМС України в Рівненській області,

за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії АП2 №208740 від 03 серпня 2016 року, близько 19-ї год. 03 серпня 2016 року на 25 км. автодороги сполученням Городище - Рівне Старокостянтинів, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent» з державним номерним знаком ВК 4018 ВО, порушив правила маневрування, здійснив виїзд автомобіля на зустрічну смугу, обїжджаючи вибоїни на проїжчій частині дороги, не впевнившись, що це буде безпечним для інших учасників руху, що призвело до аварійної ситуації , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що здійснював маневр в межах своєї смуги.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вказаному адміністративному правопорушенні також не визнав та пояснив, що 03 серпня 2016 року, рухаючись в напрямку м.Дубровиця Рівненської області зі сторони с.Селець Дубровицького району Рівненської області зі швидкістю близько 70-75 км. за годину, обїжджаючи вибоїни в межах своєї смуги руху, помітив, як його почав обганяти автомобіль "Шкода", який рухався приблизно із швидкістю 110-120 км. за годину. Після обгону ОСОБА_1, вказаний автомобіль виїхав на узбіччя зустрічної смуги, після чого його різко понесло вправо на узбіччя, де він і перекинувся. Після цього ОСОБА_1 зупинився, взяв аптечку та пішов до водія, щоб надати першу допомогу. Проте, підійшовши до нього, водій авто марки "Шкода" почав звинувачувати його у ДТП, у яку він потрапив та почав вимагати гроші за пошкоджене авто. Після цього, ОСОБА_1 викликав працівників поліції. Проте, коли останні приїхали, то чомусь склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1, що, на його думку, є помилковим.

В судове засідання викликався потерпілий ОСОБА_2, проте на розгляд справи він не з'явився, хоча про її розгляд був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.12). В телефонному режимі ОСОБА_2 повідомив, що брати участь у розгляді справи не бажає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 03 серпня 2016 року їхала разом із ОСОБА_1 автомобілем марки «Hyundai Accent», який їхав по своїй полосі зі швидкістю близько 70 км. за годину. Невдовзі їхній автомобіль, почав обганяти автомобіль марки "Шкода", якого спочатку різко занесло вліво, а потім він перевернувся на правому узбіччі дороги.

Викликана для дачі пояснень інспектор Дубровицького ВП ГУНП Рівненської області ОСОБА_4, яка склала протокол відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП пояснила, що 03.08.2016 року приїхавши на місце ДТП, побачила перевернутий автомобіль марки "Шкода". Після спілкування з водієм автомобіля марки "Шкода" ОСОБА_2, який пояснив, що ДТП трапилось по вині водія автомобіля марки «Hyundai Accent», оскільки останній виїхав на смугу зустрічного руху, вирішила скласти протокол за ч.4 ст.122 КУпАП на водія ОСОБА_1.

Ст.245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з'ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов'язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об'єктивне й обґрунтоване рішення в адміністративній справі.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Оглянувши матеріали справи та заслухавши на розгляді справи в суді ОСОБА_1, свідка та інспектора поліції, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Диспозицією ч.4 ст.122 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме фабули протоколу серії АП2 №208740 від 03.08.2016 року, він був складений працівником поліції за порушення правил дорожнього руху, що виражалось у тому, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent» з державним номерним знаком ВК 4018 ВО, порушив правила маневрування, здійснив виїзд автомобіля на зустрічну смугу, обїжджаючи вибоїни на проїжчій частині дороги, не впевнившись, що це буде безпечним для інших учасників руху, що призвело до аварійної ситуації , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження., чим порушив вимог 10.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України,перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, з пояснень ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3 судом встановлено, що водій ОСОБА_1 обїжджаючи вибоїни на дорозі, на зустрічну смугу не виїжджав, а отже п.10.1 ПДР України не порушував. Саме по собі обїжджання ямковості на смузі руху, на якій він керував, не є порушення ПДР України, а отже не може бути причиною ДТП.

Також слід доповнити, що ОСОБА_1 вказав у своїх поясненнях, що водій автомобіля марки "Шкода" втратив керованість вже коли його обігнав, а тому в даному випадку встановити неможливо, яким чином ОСОБА_1, міг примусити водія марки "Шкода", як визначає ч.4 ст.122 КУпАП, різко змінити швидкість руху і напрямок руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent» з державним номерним знаком ВК 4018 ВО, порушив п.10.1 ПДР України, за що відносно нього було складеного протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП, не можуть бути визнані ні достовірними, ні допустимими доказами, оскільки фактично ґрунтуються виключно на обставинах викладених в протоколі працівником поліції та не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не можуть бути прийняті судом, як достовірні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. Інших належних, допустимих доказів вини ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено, а відтак в його діях не встановлено порушень ПДР, які б перебували у причинному зв'язку з наслідками, що настали, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, його захисником, а також потерпілим до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_5