АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/511/16 Головуючий у І-й інстанції - Озерянська Ж.М.
Справа № 175/1239/16 -п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. на користь держави

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 27 березня 2016 року о 20 год. 15 хв. ОСОБА_2 Д.В. знаходячись в ТЦ «Караван», розташованому в смт. Ювілейне вул. Нижньодніпровська, 17 вчинив крадіжку товару ТОВ «ГРУ», а саме освіжувач повітря для автомобіля загальною вартістю 54 грн. 84 коп., що є дрібною крадіжкою чужого майна, внаслідок чого спричинено матеріальну шкоду, чим порушив ч. 1 ст. 51 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, 08 серпня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову судді першої інстанції скасувати. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що про оскаржувану ухвалу він дізнався у липні 2016 року, коли йому подзвонили із виконавчої служби та повідомили, що він зобовязаний сплатити штраф.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_2, зазначає, що постанову винесено із порушенням процесуального та матеріального права. Висновок суду, про його винуватість жодним чином не мотивована, оскільки пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, взагалі не було та не могло бути, адже він нічого не викрадав, а пояснення охоронників магазину, надані ними при складанні протоколу, які суд ймовірно прийняв до уваги, не розкритий та не проаналізований, оцінка їм не надана. Жодна особа судом не допитана, що свідчить про істотну неповноту судового розгляду.

Також звертає увагу, що протоколом огляду від 27.03.2016 року понятими ОСОБА_3 та ОСОБА_4, було проведено огляд товарів, які знаходились на столі (освіжував повітря) без будь-яких ознак, щодо викрадення ним даного предмету, оскільки освіжував повітря в нього не знаходили, його в кімнату приніс сам працівник магазину, повідомивши, що вкрав його ОСОБА_2

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2, підтримав клопотання про поновлення строку, просив розглянути подану апеляційну скаргу по суті. Також підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. Постанову судді першої інстанції скасувати, а справу закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови дійшов наступного висновку.

Апеляційний суд, враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до його відсутності в суді першої під час розгляду справи з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, суд першої інстанції належним чином не дотримався вищезазначених вимог закону, не зясував обставини щодо вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, викладені в постанові висновки суду, не узгоджуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що він визнав винним ОСОБА_2 за ч.1 ст. 51 КУпАП за те, що останній 27 березня 2016 року о 20 год. 15 хв. знаходячись в ТЦ «Караван», розташованому в смт. Ювілейне вул. Нижньодніпровська, 17 вчинив крадіжку товару ТОВ «ГРУ», а саме освіжувач повітря для автомобіля загальною вартістю 54 грн. 84 коп., що є дрібною крадіжкою чужого майна, внаслідок чого спричинено матеріальну шкоду, чим порушив ч. 1 ст. 51 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Про те в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він ніякої крадіжки не вчиняв, разом із своєю знайомою ОСОБА_5, здійснював покупки в магазині «Караван», та коли відпала необхідність у придбанні освіжувача повітря для автомобіля, останній відніс його назад та поклав на стелаж, звідки він його і взяв, та пішов до каси. Після чого його підізвав охоронець і запропонував пройти до службової кімнати, після чого сам охоронець поклав на стіл освіжувач повітря і заявив, що це ОСОБА_2 його вкрав. Через декілька хвилин, зайшов представник поліції, який належним чином не представився, а навпаки агресивним тоном почав вимагати 500 грн., або в іншому випадку він скласть протокол і ОСОБА_2 буде притягнуто до відповідальності. Зазначає, що протокол було складено у його відсутності.

Згідно з показів ОСОБА_6, та ОСОБА_7Є, та ОСОБА_8 вбачається, що вони знаходячись на робочому місці, в магазині ТОВ «ГРУ», о 20:15 годині, поступило повідомлення від оператора ОВН, про те, що через касу виходить чоловік, який не оплатив товар, де за смугою каси, цей чоловік був затриманий, та доставлений до кімнати охорони, де із лівого рукава куртки дістав флакон автоосвіжувача повітря, після чого приїхали працівники поліції.

З рапорта працівника поліції вбачається, що останній приїхавши за викликом до ТОВ «ГРУ», побачив, як гр.. ОСОБА_2, знаходився у кабінеті охорони, в його присутності він викинув під стіл одну ампулу освіжувача повітря для автомобіля.

При цьому із з протоколу огляду від 27.03.2016 року, вбачається, що було здійснено огляд товару, який знаходився на столі в кімнаті охорони ТОВ «ГРУ».

Отже, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_2, існують протиріччя та суперечності, обставини яких не зясовані у суді першої інстанції і при наявних матеріалах справи усунути дані суперечності в апеляційній інстанції не представляється можливим.

Наявний в матеріалах справи аркуш (а.с. 11), який містить інформацію вартості Освіж повітря д/авто ОСОБА_9 Кава, належним чином не посвідчений, посадовими особами не підписаний, а тому не може слугувати достатнім та допустимим доказом по справі, оскільки належність його не встановлена. Інші належні і допустимі докази підтвердження належності освіжувача повітря, його вартість в матеріалах справи відсутні, що унеможливлює дійти впевненості щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 та його винуватості.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції провів поверхневий розгляд справи, з недотриманням вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, щодо обовязкової участі особи під час судового розгляду даної категорії справ. Припустившись цих та вищезазначених порушень, суд дійшов хибного висновку щодо винуватості ОСОБА_2, залишивши поза увагою чи дійсно дана особа вчинила інкриміноване йому правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_2 не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну його відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, встановлено, що справу суд першої інстанції, розглянув з недотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі ретельно не були перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов хибного висновку, визнавши доведеною провину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого.1 ст. 51 КУпАП, оскільки не встановлено достовірно факт саме дрібного викрадення чужого майна, що виключає його адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

За таких обставин, вважаю необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову судді першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити та поновити йому строк на оскарження постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_2, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 170 гривень скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1