Справа № 163/2148/16-п
Провадження №3/163/1440/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1556/20500/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №995917, виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 14.04.2006 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 19.07.2016 року приблизно о 13 год. 50 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування, окрім товару в межах допустимої норми по вартості у 500 євро, інший товар: натяжні ролики /артикул 531081910/ в кількості 2 штуки, вартістю 1019,18 грн.; натяжний ролик /артикул 531037310/ в кількості 1 штука, вартістю 316,17 грн.; натяжні ролики /артикул 531055510/ в кількості 5 штук, вартістю 2439,76 грн.; распредвали (комплекти синхронізації) /артикул 530055010/ в кількості 3 штуки, вартістю 6861,31 грн., а всього зазначеного товару загальною вартістю 10636,42 грн.,який перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, за його вартістю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

При тих же обставинах, ОСОБА_2, в порушення вимог ст.257 МК України, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.366 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні по суті складеного органом доходів і зборів протоколу пояснив, що товар він взяв перед польською митницею для перевезення через митний кордон на територію України за винагороду у 200 грн. На зазначений товар він виписав на своє імя TAX FREE. З дозволеними до переміщення через митний кордон України неоподатковуваними нормами товару обізнаний, однак на вартість товару, зазначену у TAX FREE, він не звернув уваги. Для проходження митного контролю прослідував смугою руху «зелений коридор», оскільки саме на цю смугу прикордонник виписав йому контрольний талон, при цьому, про переміщуваний в автомобілі товар він останньому не повідомляв. Під час проходження митного контролю інспектору митниці на товарспочатку подав одне TAX FREE, однак в ході митного огляду наявного в автомобілі товару, митник виявив більшу його кількість ніж та, що зазначена у поданому TAX FREE, у звязку із чим, на запитання останнього про наявність інших документів на товар, він предявив митнику друге TAX FREE. Після виявлення інспектором митниці факту переміщення ним товару понад норму по вартості, просив в останнього надати йому можливість задекларувати товар у письмовій формі, однак у цьому йому було відмолено. Разом з цим вказав, що із замовником товару не домовлявся, якою саме смугою митного контролю він буде переміщувати товар та коштів на розмитнення товару йому ніхто не давав. За викладених обставин, вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав, у вчиненому щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати.

Представник Волинської митниці ДФС висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472МК України, яка передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених, у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваного товару з його конфіскацією. Крім цього, просила стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних досліджених у справі доказах:

- складеному відносно ОСОБА_2 протоколі про порушення митних правил №1556/20500/2016 від 19.07.2016 року, з яким, як вбачається з його змісту, останній погодився та будь-яких зауважень не мав (а.с.1-3);

- контрольному талоні для проходження по «зеленому коридору» від 19.07.2016 року, відповідно до якого, в автомобілі марки «Фольксваген», р.н.з. АС6813АР, через митний кордон України слідувала одна особа (а.с.4);

- акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020101/2016/10073 від 19.07.2016 року, у якому зафіксовано те, що під час огляду вищевказаного транспортного засобу, в його багажному відділенні було виявлено товар, загальною вартістю 3915,33 польських злотих, з якого, такий товар, як: два натяжних ролики вартістю 162,50 польських злотих, один натяжний ролик вартістю 50,41 польських злотих, пять натяжних роликів вартістю 389,00 польських злотих, три распредвала (комплекти синхронізації) вартістю 1093,98 польських злотих, перевищили встановлену неоподатковувану норму по вартості (а.с.5);

- копіях TAX FREE FOR TOURISTS від 18.07.2016 року за №2265 та за №2272, оформлених на імя ОСОБА_2, якими стверджено, що загальна вартість переміщуваного останнім через митний кордон України товару становить 3915,33 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 19.07.2016 року (100 польських злотих = 627,1883 грн.) складає 24556,49 грн., що еквівалентне 893,81 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2747,3983 грн., з яких: два натяжних ролики вартістю 162,50 польських злотих, що еквівалентне 1019,18 грн.; один натяжний ролик вартістю 50,41 польських злотих або 316,17 грн.; пять натяжних роликів вартістю 389,00 польських злотих або 2439,76 грн.; три распредвала (комплекти синхронізації) вартістю 1093,98 польських злотих або 6861,31 грн., - перевищили неоподатковувану норму по вартості (а.с.6, 8);

- письмових поясненнях ОСОБА_2 від 19.07.2016 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що він давав в судовому засіданні. Зокрема вказав, що до митного контролю інспектору митниці він спочатку подав TAX FREE за №2272 від 18.07.2016 року, а після встановлення митником під час огляду транспортного засобу наявності товару, не зазначеного у даному TAX FREE, на прохання останнього подав друге TAX FREE за №2265 від 18.07.2016 року (а.с.9);

- службовою запискою головного державного інспектора УБ з МП Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 від 19.07.2016 року, у якій викладені обставини проходження ОСОБА_2 митного контролю 19.07.2016 року на митному пості «Ягодин» Волинської митниці ДФС (а.с.12).

В розрізі досліджених судом доказів та встановлених фактичних обставин суд також виходить з наступних положень чинного митного законодавства України.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Товар в межах вищенаведених неоподатковуваних норм органом доходів і зборів не затримувався та повернутий ОСОБА_2, що доводиться: протоколом про ПМП; актом огляду; письмовими поясненнями правопорушника та службовою запискою інспектора митниці.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару загальною вартістю 893,81 євро, яка перевищує дозволену неоподатковувану норму, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Згідно ч.4 ст.374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує …. еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Відповідно до норм ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал для проходження митного контролю. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Доказів декларування ОСОБА_2 переміщуваного ним понад норму товару у встановленому ст.257 МК України порядку у справі немає та останнім в ході судового розгляду суду не надано.

Так, судом встановлено, що з дозволеними до переміщення через митний кордон України неоподатковуваними нормами товару, визначеними у ч.1 ст.374 МК України, ОСОБА_2 обізнаний.

На підставі особистих пояснень ОСОБА_2 в суді, відповідно до яких, першочергово останній подав до митного контролю лише одне TAX FREE за №2272, а друге №2265 подав лише після виявлення інспектором митниці зайвого товару, тобто не вказаного у TAX FREE за №2272, при цьому, друге TAX FREE він предявив лише на прохання інспектора митниці, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 в усній формі про вид та кількість переміщуваного товару в повному обсязі до митного контролю не заявив, що виключає його усне декларування переміщуваного товару під час усного опитування інспектором митниці. Пояснити причини неподання інспектору митниці двох TAX FREE одночасно, ОСОБА_2 в судовому засіданні не зміг.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не звернув увагу на вартість товару, зазначену у TAX FREE, при цьому, маючи намір задекларувати товар, відповідно й розмитнити, на увагу суду не заслуговують та розцінюються виключно, як такі, що надумані з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі не знаходять свого логічного взаємозвязку та спростовуються його ж особистими поясненнями.

Зокрема, відповідно до даних в суді пояснень, ОСОБА_2 особисто оформляв TAX FREE на своє імя, а тому не міг не бачити вартість товару, при цьому, маючи на меті розмитнити товар, він повинен був знати вартість товару для визначення розміру митних платежів, які необхідно було б сплатити під час проходження митного контролю та оформлення.

Крім цього, ті обставини, що коштів на розмитнення товару замовник ОСОБА_2 не надавав, а винагорода за його переміщення через митний кордон України становить лише 200 грн., у своїй сукупності вказують на необхідність розмитнення товару ОСОБА_2 за власні кошти згідно ставок, передбачених ч.4 ст.374 МК України, що, на переконання суду, не знаходить свого економічного виправдання.

Отже, аналіз досліджених судом доказів без сумніву вказує на те, що ОСОБА_2, будучи достовірно обізнаним з дозволеними до переміщення через митний кордон України неоподатковуваними нормами товару та, переміщуючи товар загальною вартістю 893,81 євро, розумів, що товар понад дозволені норми підлягав декларуванню і оподаткуванню, однак свідомо обрав смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та при усному опитуванні інспектором митниці предявив лише одне TAX FREE, що вказує не інакше, як на вчинення ним дій, спрямованих саме на недекларування товару.

Будь-яких дій, які б свідчили про наміри ОСОБА_2 задекларувати товар, останній не вчинив та таких не встановлено в судовому засіданні.

Таким чином, зібрані у справі докази обєктивно підтверджують умисний характер дій ОСОБА_2 та їх спрямованість на переміщення через митний кордон України товару понад встановлену законодавством України норму шляхом його недекларування з метою уникнення від сплати митних платежів, при цьому, з використанням спрощеної форми митного контролю «зелений коридор», що вказує на усі необхідні та достатні ознаки вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Вирішуючи питання про вид та міру відповідальності ОСОБА_2за порушення митних правил, суд враховує характер вчинених правопорушень, дані про його особу, зокрема те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, ступінь вини останнього у вчиненому, його щире каяття у скоєному, як обставину, що помякшує відповідальність, в той же час відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, та приходить до висновку, що на підставі частини 2 статті 36 КУпАП на ОСОБА_2слід накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - за статтею 472 МК України, яка не містить альтернативи, у виді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваного понад неоподатковувану норму товару з його конфіскацією.

Відповідно до вимог ст.520 МК України та Наказу Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року з ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати митниці за зберігання товару протягом 28 діб, починаючи з 11 дня зберігання за курсом НБУ на дату розгляду справи (100€ = 2869,3940 грн.), а також судовий збір згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст.520, 522, 527, 528 МК України, ч.2 ст.36 КУпАП, п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього стягнення в межах ст.472 МК України, яка передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі 10636 (десять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 42 копійки з конфіскацією в дохід держави: натяжних роликів /артикул 531081910/ в кількості 2 штуки, вартістю 1019,18 грн.; натяжного ролика /артикул 531037310/ в кількості 1 штука, вартістю 316,17 грн.; натяжних роликів /артикул 531055510/ в кількості 5 штук, вартістю 2439,76 грн.; распредвалів (комплектів синхронізації) /артикул 530055010/ в кількості 3 штуки, вартістю 6861,31 грн., вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №1556/20500/2016 від 19.07.2016 року.

Штраф в розмірі 10636 (десять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 42 копійки підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС 40 (сорок) гривень 17 копійок витрат по справі за зберігання товару на розрахунковий рахунок №9069 в ГУ ДКСУ у м. Київ (МФО 820172, , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5