Справа № 480/2075/16-п
ПОСТАНОВА
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Карікової Л.В.,
за участю секретаря Кописєвої О.Л.,
прокурора Дударєва В.В.,

особи, яка притягається до
адміністративноївідповідальності ОСОБА_1 ,
провів 23 серпня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення, які надійшли з Військової прокуратури Миколаївського гарнізону південного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одаса, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, начальника продовольчої та речової служби в/ч НОМЕР_1 , учасника бойових дій, - за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Встановив:
Проведеним військовою прокуратурою Миколаїйвського гарнізону аналізом стану законності та заходів щодо її забезпечення у віськовій частині НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується на території 235 міжвидового центру підготовки підрозділів (військова частина -польова пошта НОМЕР_2 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , в діях окремих військовослужбовців часини встановлені ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, встановлено, що у період з 27.02.2016 року по цей час лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника продовольчої та речової служби тилу частини.
Будучи начальником продовольчої служби частини, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59, 82, 83, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 3.1.1, 3.1.9, 3.2.4 «Положення про військове (корабельне) господарство», введеного в дію наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300, п.п. 1.2, 7.11, 7.29.1.1 наказу Міністра оборони України від 09.12.2002 року №402 «Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час», лейтенант ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, вживати заходів для запобігання надзвичайним подіям під час використання матеріальних засобів зі своєї служби, організовувати якісне та своєчасне харчування особового складу, санітарний стан об`єктів служби, здійснювати контроль за повнотою доведення належних норм пайка до військовослужбовців на навчанні в навчальних центрах і таборах, складати разом із начальником медичної служби, начальником їдальні та інструктором-кухарем розкладку продуктів, керувати роботою їдальні, продовольчого складу, забезпечувати додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, приготування та приймання їжі, належне утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду, а також технологічного, холодильного, немеханічного обладнання і виконання вимог безпеки під час їх експлуатації, вживати заходів для своєчасного збирання відходів у їдальні та ін., тобто являвся військовою службовою особою.
Проте, всупереч наведеним вимогам законодавства, діючи з необережності, всупереч інтересам служби, начальник продовольчої та речової служб військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення до військової служби за наступних обставин:
Так, під час дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 на території військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , з вини лейтенанта ОСОБА_1 не організовано якісного харчування особового складу частини, санітарного стану об`єктів служби, доведення належних норм пайка, не забезпечено додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, приготування та приймання їжі, належне утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду, а також технологічного, холодильного, немеханічного обладнання.
Зокрема, в порушення ст.ст. 170, 213 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 2.4.1., 2.6., 2.6.1, 2.7., 2.8., 2.9, 3.11., 3.12., 3.13.1., 4.1., 4.6., 4.8.2., 4.23., 4.23.1., 4.24., 4.30. наказу Міністра оборони України від 22.06.2001 року №210 «Про дотримання санітарних вимог щодо організації розміщення, водопостачання та лазнево-прального обслуговування військ (сил) на полігонах (у таборах)», п. 10.11. «Санітарних правил для підприємств громадського харчування, включаючи кондитерські цехи і підприємства, що виробляють м`яке морозиво», п.п. 5.17., 5.18., 6., 7.10, 7.11. наказу Міністра оборони України від 09.12.2002 року №402 «Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час», територія польового табору: намети для попередження проникнення гризунів в табір та окремі намети (особливо продовольчі та кухонні) не обкопані; відкрита яма для збору та зберігання твердих побутових відходів (сміття), контейнери з кришками відсутні; заходи дезінсекції та дератизації не проводяться; зовнішній туалет представлений на 20 очків, що складає 60% від потреби; на території і в наметах не проводиться знищення гризунів за допомогою механічних засобів (уловлювачів) та отруйних принад.
Організація розміщення особового складу: в польовому таборі для проживання особового складу 30% розгорнутих наметів уражено пліснявою.
Організація харчування: польовий пункт харчування (надалі -ППХ) розгорнуто на відстані ближче ніж 25 м від житлових наметів; під час перевірки не були представлені санітарні паспорти на техніку, яка використовується для підвозу продуктів харчування та води; баки для харчових відходів в наявності без кришок, встановлені ближче 100 метрів від ППХ; наявний виробничий інвентар належним чином не промарковано; сипучі продукти (крупи) зберігаються на піддонах та стелажах, в наметі, низ якого повністю згнив. Намет не обкопано для попередження проникнення гризунів; овочі зберігаються у відкритому підвалі не обкопаному по периметру, що не виключає можливості проникнення гризунів; для зберігання сосисок, сардельок та сиру використовуються 2 горизонтальних холодильника з порушенням товарного сусідства, крім того намет використовується як речовий склад, дверні, віконні отвори та люки не закриті дрібновічковими сітками для попередження проникнення мух, намет не обкопано для попередження проникнення гризунів; на момент перевірки не представлений журнал медичного огляду кухарів перед заступанням в наряд; під час перевірки встановлено факт відсутності меню розкладки.
Організація водопостачання: цистерни для зберігання і транспортування води не замкнені та не охороняються; цистерни та резервуари для підвезення та зберігання води не дезінфікують перед використанням і у подальшому не менше, ніж 1 раз на тиждень; вода, яка підвозиться з свердловини не піддається обов`язковому знезараженню.
Організація харчування: під час перевірки встановлено факт відсутності мийних засобів на ППХ; транспортування продуктів, а саме: сосиски «Любительської І.с вакуум», ковбаса «Міська» 1 сорт, здійснювалось не в ізотермічному транспорті, при температурі повітря більше 30 градусів С; наявний виробничий інвентар не промаркований належним чином та зношений; на момент перевірки не представлений журнал медичного огляду кухарів перед заступанням в наряд; книга обліку контролю за якістю приготування їжі в наявності, проте встановлено факт, що 28.06.16 року вечеря, 30.06.2016 року - протягом дня, якість готової їжі керівництвом частини не контролювалась; повсякденний набір сухих продуктів зберігається в наметі при температурі зовнішнього повітря 30 градусів С, при необхідних 25 С.
Організація водопостачання, продуктів: для підвозу води, яка використовується для господарсько-побутових потреб використовується пожежний автомобіль ЗІЛ-131, номер НОМЕР_3 , санітарний паспорт на автомобіль відсутній; вода, яка підвозиться з свердловини не піддається обов`язковому знезараженню.
Як наслідок, через неналежне виконання своїх службових обов`язків лейтенантом ОСОБА_1 в період з 28.06.2016 року по 30.06.2016 року до інфекційного відділення військової частини НОМЕР_4 (Миколаївський військовий шпиталь) було госпіталізовано 4 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з діагнозом: «гострий гастроентерит невстановленої етиології».
Таким чином за викладених вище обставин, лейтенант ОСОБА_1 , будучи начальником продовольчої та речової служби тилу військової частини НОМЕР_1 , тобто військовою службова особою, у період з 13.06.2016 року по 30.06.2016 року, діючи всупереч інтересам служби, на порушенням своїх статутних обов`язків, вчинив недбале ставлення до військової служби, яке виявилося у неналежному виконанні службових обов`язків в частині організації якісного та своєчасного харчування особового складу, санітарного стану об`єктів служби, здійсненні контролю за повнотою доведення належних норм пайка до військовослужбовців, наявності порушень вимог наказу Міністра оборони України від 22.06.2001 року № 210 «Про дотримання санітарних вимог щодо організації розміщення, водопостачання та лазнево-прального обслуговування військ (сил) на полігонах (у таборах)» під час харчування особового складу військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково та пояснив суду, що план містечка був затверджений командиром в/ч перед виїздом на полігон. Намети були обкопані, однак стінки палатки були підняті для провітрювання приміщення, туалет було встановлено правильно, журналу медичного огляду кухарів дійсно надано не було, однак він був в електронному вигляді, піддони для продуктів були нові. Місця для зберігання продуктів в холодильнику не було, тому все зберігалося разом. Кухарський інвентар був придбаний кухарями за особисті кошти, тому і не був промаркований. ОСОБА_1 також пояснив суду, що виявлені недоліки вже усунуті.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59, 82,83,97 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 3.1.1, 3.1.9, 3.2.4 «Положення про військове (корабельне) господарство», введеного в дію наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300, п.п. 1.2, 7.11, 7.29.1.1 наказу Міністра оборони України від 09.12.2002 року № 402 «Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час», ОСОБА_1 зобов`язаний був свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, вживати заходів для запобігання надзвичайним подіям під час використання матеріальних засобів зі своєї служби, організовувати якісне та своєчасне харчування особового складу, санітарний стан об`єктів служби, здійснювати контроль за повнотою доведення належних норм пайка до військовослужбовців на навчанні в навчальних центрах і таборах, складати разом із начальником медичної служби, начальником їдальні та інструктором-кухарем розкладку продуктів, керувати роботою їдальні, продовольчого складу, забезпечувати додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, приготування та приймання їжі, належне утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду, а також технологічного, холодильного, немеханічного обладнання і виконання вимог безпеки під час їх експлуатації, вживати заходів для своєчасного збирання відходів у їдальні та ін., тобто являвся військовою службовою особою.
Однак, ОСОБА_1 , являючись начальником продовольчої та речової служб військової частини НОМЕР_1 , діючи з необережності, всупереч інтересам служби вчинив недбале ставлення до військової служби при вищезазначених обставинах.
Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до змісту ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала ії шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, в судовому засіданні вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується дослідженими судом матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 480/2075/16, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 09 серпня 2016 року, актами санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта - польового табору в/ч НОМЕР_1 від 30 червня 2016 року та 01 липня 2016 року.
При обрані виду і розміру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 суд враховує часткове визнання своєї вини, усунення виявлених порушень та те, що він є учасником бойових дій.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-15, 221, 252, 280, 283, 284 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на дві доби.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.
Суддя Л.В.Карікова