печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Бабенко С.Ш.,

при секретарях Король А.О., Кравченку В.Ю.,

за участю прокурора прокуратури Київської області Пікуля О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду м. Києва матеріали, які надійшли з прокуратури Київської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, який займає посаду заступника керуючого справами - начальника управління правової роботи Київської обласної ради, присвоєний 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

31.03.2016р. начальником відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Київської області Пікулем О.О. відповідно до вимог ст.ст. 1, 5, 65 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 254-256 КУпАП, складений протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, відносно ОСОБА_2

У протоколі зазначено, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника керуючого справами - начальника управління правової роботи Київської обласної ради, та будучи відповідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону, з корисливих мотивів, умисно займався іншою оплачуваною діяльністю, шляхом представлення інтересів засновників ТОВ «Рибстан» ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в Київському окружному адміністративному суді та Київському апеляційному адміністративному суді у справі № 810/5657/15, за що повинен був отримати грошову винагороду, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, при наступних обставинах.

Засновниками ТОВ «Рибстан» ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 10.02.2015р. та 11.02.2015р. відповідно, нотаріально уповноважено ОСОБА_2 представляти інтереси вказаних осіб з питань оформлення будь-яких земельних ділянок, в будь-яких підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх власності та підпорядкування; вести будь-які справи у всіх судових установах, у тому числі в господарських, адміністративних та третейських судах, апеляційних, касаційних, вищих спеціалізованих судах по всім категоріям справ: цивільних, адміністративних, господарських, з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі з правом пред'явлення позову, зміни предмету та підстав позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, укладення мирової угоди, з правом оскарження рішення суду, пред'явлення виконавчого листа до провадження.

Крім того, 02.03.2015 між ОСОБА_2, який діяв на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 3896/10 від 19.02.2009р. та ОСОБА_3 укладено договір № 01-03/15 про надання правової допомоги. Згідно з п. 3 вказаного договору оплата правової допомоги складається з гонорару та фактичних видатків, пов'язаних з виконанням доручення. Умови оплати визначені цим же пунктом договору.

У подальшому, 07.12.2015р. до Київського окружного суду звернулись ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Київській області та до управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправними їх дії щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Суддею Київського окружного адміністративного суду Василенко Г.Ю. 09.12.2015р. за вказаним позовом відкрито провадження в адміністративній справі № 810/5657/15.

Після цього, 28.01.2016р. в період часу з 17.08 по 17.54 годину ОСОБА_2, як представник позивачів на підставі договору про надання правової допомоги, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання винагороди за надання представницьких послуг, прийняв участь в судовому засіданні в Київському апеляційному адміністративному суді (м. Київ, вул. Московська, 8) по справі № 810/5657/15 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2015р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Держгеокадастру у Київській області про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, під час якого заявляв письмові та усні клопотання, тобто, приймав активну участь як сторона процесу.

ОСОБА_2, як представник позивачів, з тих же корисливих мотивів 11.02.2016р. в період часу з 15.17 по 15.35 годину прийняв участь в судовому засіданні в Київському апеляційному адміністративному суді по справі № 810/5657/15 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2015 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Також, 15.02.2016р. в період часу з 11.05 по 15.56 години ОСОБА_2 прийняв участь в судовому засіданні в Київському окружному адміністративному суді при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, Головного управління Держгеокадастру в Київській області про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Участь ОСОБА_8 в судових засіданнях підтверджена журналами судових засідань, не спростована в судовому засіданні безпосередньо ОСОБА_2

Між тим, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, грошова винагорода ОСОБА_2 за представницьку діяльність отримана не була з причин, що не залежали від його волі, оскільки кошти останній повинен був отримати, після результатів судового розгляду позову.

Таким чином дії ОСОБА_2кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 проти вчинення ним адміністративного правопорушення заперечував, посилався на те, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, відтак просив провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо порушення ним встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, оскільки представницькі послуги в адміністративній справі в трьох визначених в протоколі про адміністративне правопорушення судових засіданнях Київського апеляційного адміністративного суду та Київського окружного адміністративного суду позивачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9 він надавав на безоплатній основі як член Громадської організації Правозахисний центр «Ідея», про що в судовому засідання представив довідку голови правління ГО Правозахисний центр «Ідея» від 04.04.2016р. Жодних грошових коштів за надані послуги він не отримав, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_10, та представленими до матеріалів справи письмовими доказами.

У свої поясненнях ОСОБА_2 також зазначив, що на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 19.02.2009р. № 183 він отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3896/10, та за матеріалами звернень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 первісно представляв їх інтереси на підставі Договору про надання правової допомоги як адвокат, а після зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі поданої ним заяви від 28.12.2015р., став представляти інтереси позивачів саме на підставі нотаріально посвідчених довіреностей від зазначених осіб як член ГО Правозахисний центр «Ідея».

Вислухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов,язане з корупцією, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб'єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-4 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття підприємницькою чи іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту).

Відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, яке проявилося в порушенні останнім обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю.

Суб'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління а також у сфері запобігання та протидії корупції.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається в порушенні особою встановлених ст. ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності при використанні службових повноважень та пов,язаних з цим можливостей одержання за це оплати за надані послуги, виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пункті 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб,єктом корупційного правопорушення, оскільки розпорядженням голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_11 № 128-к від 25.12.2015р. його призначено на посаду заступника керуючого справами - начальника юридичного управління виконавчого апарату Київської обласної ради та присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування. В подальшому, розпорядженням голови Київської обласної ради ОСОБА_11 № 8-к від 05.01.2016р. переведено на посаду заступника керуючого справами - начальника управління правової роботи Київської обласної ради. згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

28.12.2015р. ОСОБА_2 попереджений про обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції».

28.12.2015р. ОСОБА_2 зупинив своє право на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі поданої ним заяви від 28.12.2015р.

28.01.2016р. в період часу з 17.08 по 17.54 годину, ОСОБА_2, як представник позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 прийняв участь в судовому засіданні в Київському апеляційному адміністративному суді по справі № 810/5657/15 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2015р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Держгеокадастру у Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Крім того, ОСОБА_2, як представник зазначених позивачів 11.02.2016р. в період часу з 15.17 по 15.35 годину прийняв участь в судовому засіданні в Київському апеляційному адміністративному суді по справі № 810/5657/15 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2015 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, та 15.02.2016р. в період часу з 11.05 по 15.56 години прийняв участь в судовому засіданні в Київському окружному адміністративному суді по справі № 810/5657/15 при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, Головного управління Держгеокадастру в Київській області про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Участь ОСОБА_8 в судових засіданнях підтверджена журналами судових засідань, поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_2, дослідженими поясненнями свідка ОСОБА_10, нотаріально посвідченими 10.02.2015р. довіреностями ОСОБА_3, ОСОБА_4, та 11.02.2015р. ОСОБА_5 на представництво їх інтересів в тому числі і в усіх судових установах. Між тим, зазначені довіреності не містять даних про умови оплати наданих послуг ОСОБА_2

Одночасно умови надання правової допомоги ОСОБА_2 в якості адвоката ОСОБА_3 підтверджені в судовому засіданні Договором № 01-03/15 про надання правової допомоги від 02.03.2015р. Згідно з п. 3 вказаного договору оплата правової допомоги складається з гонорару та фактичних видатків, пов'язаних з виконанням доручення. Умови оплати послуг адвоката визначені п. 3.2.1 договору, відповідно до якого гонорар вноситься фіксованою сумою шляхом оплати у розмірі, передбаченому Додатком №1, та погашення фактичних витрат у орієнтовано визначеному розмірі, якій передбачається Додатком №2. Зазначені Додатки до договору про надання правової допомоги від 02.03.2015р. (а.с.69-71) не надані.

У судовому засіданні підтверджено ОСОБА_2 та представленими прокурором при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями свідка ОСОБА_10 дані про те, що ОСОБА_2 як адвокат, який надає правову допомогу фізичним особам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_9, з урахуванням умов оплати за розділом 3 Договору про надання правової допомоги, отримує оплату після повного виконання доручення клієнта щодо представництва його інтересів в судах по досягненню остаточного результату у справі, та оскільки такий результат не наступив, оплата наданих послуг адвоката ОСОБА_2 не здійснена, додатковою угодою між сторонами Договору від 28.12.2015р. дія договору припинена у зв'язку з прийняттям останнього на державну службу. Одночасно не здійснена оплата послуг наданої позивачам правової допомоги ОСОБА_2 як фізичною особою на умовах представництва їх інтересів в судах на підставі довіреностей у зв'язку з невиконанням в повному обсязі взятих на нього зобов'язань щодо остаточного вирішення справи .

Крім того, факт того, що ОСОБА_2 не отримав від позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оплату за надані послуги правової допомоги, підтверджено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов,язане з корупцією, при викладенні обставин ймовірно вчиненого правопорушення.

Згідно п. 3 вказаного договору оплата правової допомоги складається з гонорару та фактичних видатків, пов'язаних з виконанням доручення. Умови оплати послуг адвоката визначені п. 3.2.1 договору, відповідно до якого гонорар вноситься фіксованою сумою шляхом оплати у розмірі, передбаченому Додатком №1, та погашення фактичних витрат у орієнтовано визначеному розмірі, якій передбачається Додатком №2. Зазначені Додатки до договору про надання правової допомоги від 02.03.2015р. (а.с.69-71) не надані, а відтак даних про проведену оплату послуг ОСОБА_2 суду не представлено.

Одночасно суд звертає увагу на те, що Договір № 01-03/15 про надання правової допомоги від 02.03.2015р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 69) передбачає право адвоката ОСОБА_2 на захист прав та представництво інтересів останнього в судах загальної юрисдикції (п. 2.1), з приводу чого п. 3 визначено відповідні умови оплати послуг адвоката.

Оскільки повноваження адвоката ОСОБА_2 за представленим Договором № 01-03/15 про надання правової допомоги від 02.03.2015р. (а.с. 69-71) не розповсюджуються на представництво інтересів клієнта в адміністративних справах, які, в тому числі мають розглядатися спеціалізованими судами: Київським апеляційним адміністративним судом та Київським окружним адміністративним судом, суд вважає необгрунтованими в судовому засіданні доводи прокурора з приводу того, що на підставі зазначеного договору ОСОБА_2 мав після припинення своєї адвокатської діяльності отримати оплату за надані послуги при прийняті участі в судових засіданнях Київського апеляційного адміністративного суду та Київського окружного адміністративного суду, а відтак виконував іншу оплачувану роботу як державний службовець.

Також в судовому засіданні прокурором не спростовано факт того, що після зупинення ОСОБА_2 права на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі поданої ним заяви від 28.12.2015р., Договір № 01-03/15 про надання правової допомоги від 02.03.2015р. припинив свою дію на підставі Додатково укладеної 28.12.2015р. між сторонами Угоди до Договору № 01-03/15 про надання правової допомоги від 02.03.2015р.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття корупційного правопорушення, як діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупцію законодавець визначає як використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ним можливостей.

Виходячи з аналізу зазначених понять корупції та корупційного правопорушення, слід зробити висновок про те, що вчинення корупційного правопорушення вважається закінченим з моменту вчинення корупційний дій, і відповідальність за них настає незалежно від одержання особою матеріальних та нематеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг. При цьому, на законодавчому рівні встановлено саме три види відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, серед яких адміністративна відповідальність не передбачена.

Законом України «Про запобігання корупції» внесені зміни до Глави 13 КУпАП «Адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією», відповідно до якої диспозиція ст. 172-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю. Законодавство про адміністративні правопорушення за своєю суттю та диспозиція ст. 172-4 КУпАП не передбачають настання відповідальності за вчинення незакінченого адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, у вигляді порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності настає при одержанні особою неправомірної вигоди, а саме, грошових коштів або іншого майна, переваг, пільг, послуг, нематеріальних активів, будь-яких інших вигод нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Вимогами ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, зокрема заборона займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України. За порушення зазначених обмежень і передбачена відповідальність за ст. 172-4 КУпАП.

У судовому засіданні доказів про те, що ОСОБА_2 виконував представництво інтересів позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в адміністративних судах на умовах роботи за сумісництвом також не представлено, оскільки виконання певних дій щодо представництва інтересів особи в судах за довіреністю не передбачає собою виконання працівником (в даному випадку державним службовцем), крім основної, ще й іншої оплачуваної роботи незалежно від укладення трудового договору. Цей висновок ґрунтується на тому, що на умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час за укладеним трудовим договором та виконанням умов роботи працівників за сумісництвом, передбачених ст.19 Закону «Про оплату праці». Крім того, виконані ОСОБА_2 дії щодо представництва інтересів осіб в суді з огляду на вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993р. №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінфіну від 28.06.1993р. №43, не є роботою, виконаною за сумісництвом, яке також передбачає собою оплату за виконану роботу.

Одночасно виконані дії ОСОБА_2 про представництву інтересів в судах осіб за довіреністю не підпадають під ознаки виконання робіт за суміщенням, порядок виконання яких передбачений ст. 105 КЗпПУ, а також з огляду на вимоги ст. 1 Закону України «Про підприємництво», не є підприємницькою діяльністю.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення будь-яких доказів та документів на підтвердження того, що ОСОБА_2 займався іншою оплачуваною роботою, при цьому отримав оплату за надані ним послуги або як державний службовець, не надано та не зазначено жодних фактичних даних, які б свідчили про наявність в діянні ОСОБА_2 як об'єктивної так і суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення, пов,язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-4 КУпАП.

Не встановлені такі відомості судом і під час розгляду справи.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов'язок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 265, 283, 284, 287 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя С.Ш. Бабенко