АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/629/16 Справа № 707/1255/16-п Головуючий по 1 інстанції Смоляр О. А.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 29 червня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, працює вчителем фізичної культури в школах № 1 та № 2 с. Червоної Слободи,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування строком на два роки; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 29 червня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 05.05.2016 року о 01 год. 15 хв. в с. Червона Слобода по вул. Жовтневій керував автомобілем Форд «Сієра», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 29.06.2016 року, змінити її, пом'якшити покарання та обрати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що про призначення справи до судового розгляду на 29.06.2016 року його було повідомлено по телефону. 06.06.2016 року він подав до суду заяву про перенесення судового розгляду справи за сімейними обставинами.

Зазначає, що повістки про виклик до суду не отримував, оскільки вони направлялись на адресу: АДРЕСА_1, однак правильна адреса його проживання: АДРЕСА_1, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, йому також не було направлено постанову суду від 29.06.2016 року.

Разом з тим, зазначає апелянт, 05.08.2016 року він отримав лист Територіального сервісного центру МВС 7141, в якому повідомлялось про позбавлення його права керування транспортними засобами на підставі рішення Черкаського районного суду, тому й дізнався про винесення постанови від 29.06.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначений лист йому передав односельчанин, оскільки на конверті була невірно зазначена адреса його проживання.

Не заперечуючи фактичних обставин події, викладених у постанові суду, доведеності його провини в порушенні Правил дорожнього руху та кваліфікації судом його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянт вважає, що постанова суду є недостатньо обґрунтованою, оскільки раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався й вперше вчинив вказане правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені. Просив змінити постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 29.06.2016 року, пом'якшити покарання та обрати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Указав, що ніколи раніше не притягувався до відповідальності за подібні правопорушення. Указав на наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини. Щиро розкаюється у вчиненому.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 29.06.2016 року у справі підлягає задоволенню з огляду на поважність причин його пропуску, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою може бути поновлено.

Як вбачається з постанови районного суду, ОСОБА_3 не був присутнім під час розгляду справи відносно нього в суді першої інстанції, хоча був належно викликаний в судове засідання, на що вказує відповідне поштове повідомлення про вручення йому ще 02 червня 2016 року виклику до суду (а.с. 7). Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 від 06.06.2016 року, в якій він просив перенести слухання справи не раніше ніж на 05.09.2016 року, оскільки бажав особисто брати участь в розгляді справи (а.с. 6). Також в справі відсутні дані про вручення ОСОБА_3 копії постанови місцевого суду. Натомість в матеріалах справи міститься лист ТСЦ № 7141, в якому ОСОБА_3 повідомляється про те, що рішенням Черкаського районного суду від 29.06.2016 року його позбавлено права керування транспортними засобами (а.с. 16). Згідно зі штампом пошти на конверті, в якому надійшов зазначений лист ТСЦ адресату ОСОБА_3, це вкладення направлено 04.08.2016 року (а.с. 17). Ураховуючи це, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

Суддею апеляційної інстанції взято до уваги, що суддя місцевого суду в оскаржуваній постанові помилково зазначає по батькові ОСОБА_3», однак протокол про адміністративне правопорушення АП 1 № 692965 складено на громадянина ОСОБА_3. Також в апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначає свої дані по батькові «ОСОБА_3 описка в постанові суду першої інстанції врахована судом апеляційної інстанції.

По суті апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, згідно ч. 2, 3 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. Позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв'язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, суддя першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції станом на 05.05.2016 року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення АП 1 № 692965; висновком № 797 від 05.05.2016 року, з якого витікає, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

При цьому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції станом на 05.05.2016 року передбачені такі види стягнень як: накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Згідно з характеристикою, наданою директором Червонослобідської загальноосвітньої школи № 1, ОСОБА_3 як учитель фізичного виховання характеризується виключно позитивно, організовує спортивно-масову роботу, проводить заняття спортивних секцій.

Також суд враховує відсутність даних про інші факти притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважаю, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, накладене на ОСОБА_3, за указаних вище обставин є надто суворим.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова суду підлягає зміні в частині адміністративного стягнення, а саме в частині доцільності призначення ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 29 червня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 29 червня 2016 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування строком на два роки змінити в частині призначення стягнення, призначивши ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. 00 коп.

В решті, зокрема в частині стягнення суми судового збору, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко