Номер провадження: 33/785/394/16
Номер справи місцевого суду: 520/3044/16-п
Головуючий у першій інстанції Федулеєва
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 та, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 07.04.2016 року,-

встановив:

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, тимчасово не працюючий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) роки.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.03.2016 року, о 01 годині 20 хвилин, по вул. Фонтанська дорога 98/2 м. Одеса, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, у присутності двох свідків від медичного огляду відмовився.

ОСОБА_3 ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у звязку з чим, співробітниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 249505 від 05.03.2016 року.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначив, що застосоване судом покарання обране із порушенням вимог закону. При цьому вказав, що суд не казав жодного доводу, на підставі якого обирає саме таке адміністративне стягнення.

Також апелянт вказує, що у звязку зі смертю його сестри, враховуючи тяжкий моральний стан, він перебував у не дуже тверезому стані.

Разом з цим, вказує, що він використовує автомобіль окрім робочих цілей, для того, щоб завозити своїх двох дітей до школи та дитячого садку, у звязку із чим вилучення посвідчення водія поставило його у дуже скрутне становище, оскільки він не має можливості іншого способу заробітку для існування та забезпечення моєї сімї.

Крім того апелянт зазначив, що при розгляді судом справи участі не приймав та судом першої інстанції розглянуто справу відносно нього без його участі. Також апелянт вказує, що копію постанови він отримав лише 24.05.2016 року, що на його думку вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову Київського районного суду м. Одеса від 07.04.2016 року змінити та застосувати відносно нього стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, під час розгляду питання щодо поновлення строку на оскарження постанови суду адвокат ОСОБА_2 підтримав доводи клопотання ОСОБА_1 та підтвердив факт розгляду судом справи відсутності останнього.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційна скарга по суті задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, а також зі змісту постанови судді, справа розглянута за відсутності ОСОБА_1, копія постанови йому не надсилалась, тому посилання на те, що апелянт не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, відповідає дійсності і може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку, тому він має бути поновлений.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, в матеріалах адміністративного провадження наявні пояснення свідків, з яких вбачається, що 05.03.2016 року ОСОБА_1 керував автотранспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та незвязна мова.

Разом з цим, в своїй апеляційній скарзі апелянт зазначив, що дійсно в день події він перебував у не дуже тверезому стані у звязку із смертю сестри апелянта.

Таким чином його доводи щодо допущенних судом порушень процесуального закону, які протирічять фактичним обставинам справи, не відповідають дійсності, а підстави для закриття провадження в звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - відсутні.

При розгляді адміністративної справи, суддя, надав обєктивну правову оцінку діям правопорушника та фактичним обставинам скоєного і з урахуванням усіх обставин скоєного, характеру правопорушення, відсутності помякшуючих відповідальність обставин, правильно призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, які на думку апеляційного суду відповідають суспільно-небезпечному характеру вчиненого.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді не вбачаю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області,-

постановив

ОСОБА_4 ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 07.04.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 07.04.2016 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5.