АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 07 травня 2016 року, о 00 год. 10 хв., в м. Києві на перехресті вулиць Льва Толстого та Володимирська, керуючи автомобілем НОМЕР_1, повертаючи ліворуч на зеленому сигналі світлофора не пропустив автомобіль НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого допустив зіткнення з ним, чим порушив п. п. 16.6 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, КУпАП.

Закриваючи дану справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні докази порушення саме ОСОБА_3 вимог п. п. 16.6 ПДР України, а зі схеми ДТП вбачається, що автомобіль «Дачія» не виїхав на перехрестя для здійснення повороту ліворуч, а перебував у своїй смузі руху.

ОСОБА_2 подав на вказане вище судове рішення апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що його, як потерпілого, про дату та час судового засідання належним чином повідомлено не було, копію рішення про закриття справи відносно ОСОБА_3 він не отримував, а про його існування дізнався після відмови страховою компанією «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у відшкодуванні йому збитків спричинених внаслідок ДТП, як власнику автомобіля НОМЕР_3. Він ознайомився зі справою лише 27 липня 2016 року, в зв'язку з цим просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом при розгляді справи не з'ясовано належним чином чи було вчинено адміністративне правопорушення та необґрунтовано прийнято рішення про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Ці висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні. Вважає, що суддя суду першої інстанції не взяв до уваги знімки з місця ДТП, пояснення ОСОБА_3 надані на місці дорожньо-транспортної пригоди, не дослідив належним чином схему місця ДТП від 07.05.2016 року (а.с. 2) з якої вбачається, що автомобіль НОМЕР_2, під його керуванням, розміщений у крайній правій смузі руху, його гальмівний шлях в цій же смузі руху становить близько 4 метрів, та при цьому пошкоджено всю ліву частину автомобіля «Заз Віда». Автомобіль «Дачія» д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, розміщений в тій же смузі руху, в зв'язку з чим він вважає, що саме ОСОБА_3 порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_2 не викликався, копія постанови судді йому не направлялась, а виходячи з розписка ОСОБА_2 від 27 липня 2016 року про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, саме з цього дня для нього починається строк на оскарження постанови судді, тому строк на оскарження постанови судді ним не пропущено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_3, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В пункті 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, зазначивши, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При розгляді даної справи суддя суду першої інстанції цих вимог не дотримався, фактичні обставини справи достатньо повно не встановив, не дослідив належним чином схему місця ДТП, пояснення обох учасників ДТП, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 інкримінується порушення п. 16.6. Правил дорожнього руху України, який зобов'язує водіїв повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора дати дорогу транспортному засобу який рухається в попутному напрямку, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Наявні в матеріалах справи докази не свідчать про те, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Дачія» та повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, надав дорогу транспортному засобу - автомобілю «Заз Віда»., який рухався на зелене світло світлофора в попутному напрямку, в крайній правій смузі руху.

Навпаки, дані схеми ДТП (а.с. 2), вказують на те, що водій автомобіля НОМЕР_2, рухався у в крайній правій смузі руху, на зелений сигнал світлофора, і до моменту зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 напрямку руху не змінював, про що свідчить розташування автомобіля «ЗАЗ Віда» після ДТП у своїй смузі руху, знаходження слідів гальмування протяжністю 4,6 м. в тій же смузі руху. При цьому сліди гальмування ведуть до місця зіткнення автомобілів, яким є ліва частина смуги руху по якій рухався автомобіль «ЗАЗ Віда». В свою чергу, автомобіль «Дачія», під керуванням ОСОБА_3, на схемі зображений під кутом до напрямку руху автомобіля «ЗАЗ Віда», передньою лівою частиною у безпосередній близькості до вказаного на схемі місця зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля «ЗАЗ Віда». Розташування автомобілів після ДТП, з урахуванням їх відкату від місця зіткнення після ДТП, свідчить що водій автомобіля «Дачія» ОСОБА_3 здійснював маневр повороту ліворуч, не надавши при цьому дорогу автомобілю «Заз Віда» під керуванням ОСОБА_2, який рухався у зустрічному напрямку, що і призвело до виникнення ДТП та пошкодження обох транспортних засобів. Схема ДТП підписана обома її учасниками без будь-яких зауважень. Характер пошкоджень обох транспортних засобів, які знаходяться в передній частині автомобілів, відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення, схемі ДТП та наведеним вище висновкам щодо його механізму.

За наведених обставин, висновок судді про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованим та таким що не відповідає матеріалам справи.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

При винесенні нової постанови про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а саме тримісячного строку, протягом якого може бути накладеного адміністративне стягнення, згідно частини третьої вказаної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі щодо нього у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко