Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 3/759/5178/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Джулинка Бершадського р-ну Вінницької обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, який здобув незакінчену вищу освіту, не одружений, працює водієм у ТОВ «Укрлогістика», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.08.2016 о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ТОВ «Укрлогістика», та рухаючись по бул. Ак. Вернадського, 79 у м. Києві заднім ходом, не забезпечив безпеки маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним даної пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 216959 від 07.08.2016, який складений стосовно ОСОБА_1; схему місця ДТП від 07.08.2016, до якої в учасників пригоди не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 07.08.2016, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують його відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: