Справа 729/849/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Булига Н.О., з участю секретаря Савости К.Ю., розглянула матеріали, які надійшли з Управління державної служби України з питань праці в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Вороньки Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, фізична особа підприємець,

за ст.41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2016 року при проведенні перевірки діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1, за юридичною адресою м.Бобровиця вул. Незалежності 45, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_2, було виявлено порушення трудового законодавства, а саме: 1) в порушення ст. 96 КЗпП України розмір заробітної плати працівникам у ФОП ОСОБА_1 жодним нормативно-правовим документом не визначено. Заробітна плата нараховується у відповідності з відомістю нарахування заробітної плати. Згідно відомості нарахування заробітної плати посадові оклади таким працівникам як продавці непродовольчих товарів не відповідають чинному законодавству. Так, ст. 96 КЗпП України визначено, що формування тарифної сітки провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється в розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних співвідношень розмірів тарифних ставок. Відповідно до довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників № 65 «Торгівля та громадське харчування» затвердженого від 30 листопада 1999 р. № 918, продавцям не продовольчих товарів встановлюється заробітна плата не нижче третього розряду. Однак, всупереч зазначеної статті та довідника кваліфікаційних характеристик професій № 65, у ФОП ОСОБА_1 продавцям не продовольчих товарів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, професії яких потребують кваліфікації встановлений посадовий оклад на рівні мінімальної заробітної плати, тобто 1450 гривень. Таким чином, у ФОП ОСОБА_1 відсутні міжкваліфікаційні співвідношення розмірів тарифних ставок.

2) порушення ч.1 ст.116 КЗпП України, згідно якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до табелю обліку використання робочого часу на травень 2016, було звільнено ОСОБА_4 30.06.2016 року, однак розрахункові виплачено 05.07.2016 року згідно відомості на виплату грошей № 1 за липень 2016 року.

3) порушення ст. 30 ЗУ «Про оплату праці». Відповідно до табелю обліку використання робочого часу ФОП ОСОБА_1 за травень 2016 року та червень 2016 року, у продавців не продовольчих товарів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відсутня загальна кількість відпрацьованого часу, як наслідок неможливо встановити тривалість роботи працівників за місяць, що в свою чергу є підставою для нарахування заробітної плати. Табель є однією з головних підстав для нарахування заробітної плати, складання статистичної і податкової звітності. Формальне складання табелів обліку робочого часу, відсутність графіків роботи не надає можливості правильно встановити реальну заробітну плату, що є незабезпеченням достовірного обліку робочого часу та обліку витрат на оплату праці. У ФОП ОСОБА_1достовірний облік виконуваної працівниками роботи не ведеться.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з»явилася хоча про час та місце розгляду справи своєчасно сповіщена. В силу приписів ст.268 КУпАП суд має право розглянути справу у її відсутність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 25-05-013/0168 від 28.07.2016 року.

В діях ОСОБА_1 є склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю.

З урахуванням даних про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та обставин справи, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст.41 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст. 4 ч. 2 п. 5 ЗУ Про судовий збір, зі змінами внесеними Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", які діють з 01.09.2015,ставка судового збору при ухваленні судом постанови про накладення адмінстягнення встановлена в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 гривень 60 коп.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої слжби за місцем проживання порушника, роботи або місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопоршення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Булига