АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/531/16 Головуючий у І-й інстанції - Мазуренко В.В.
Справа № 213/856/16-п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26 липня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Розовка, громадянина України, не працюючого, пенсіонер, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 21.03.2016 року о 13 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21070 р.н. НОМЕР_1, рухаючись по вул. 27 Партз,їзду до перехрестя з пр. Перемоги, який не обладнаний дорожніми знаками пріоритету, не дав дорогу автомобілю ВАЗ 2115 НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що наближався до вказаного перехрестя праворуч по пр. Перемоги, водій ОСОБА_2 змінив напрямок руху ліворуч, та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2115 НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження по даній справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судове рішення в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, вважає незаконним, тобто постановленим з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, при не з'ясуванню судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими і при цілковитій невідповідності висновків суду, обставинам справи. Зазначає, що судом не було встановлено належним чином факт перебування дільниці здійснення ДТП у зоні дії дорожнього знаку 2.1 «Головна дорога». Також, судом не були враховані покази іншого учасника ДТП ОСОБА_3, що надані у судовому засіданні за якими він прямо визнав, що пропускав автомобіль марки «ЗАЗ-1102». Зазначає, що дійсно проспект Перемоги в м. Кривому Розі на проміжку між перехрестям з вулицею Недєліна і 27 партз'їзду не має жодних дорожніх знаків, проте всі досвідчені водії знають пріоритетність руху на даних ділянках дороги і що вулиця 27 партз'їзду є головною дорогою по відношенню до проспекту Перемоги. Вказує на те, що зона дії дорожнього знаку 2.3 «Головна дорога», діяла для напрямку руху автомобіля під управлінням ОСОБА_2

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_3 не з'явились, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлені, ОСОБА_3 поважних причин своєї неявки суду не повідомив. В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, просить розглядати справу без його участі, а тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останнього.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 270885 від 21.03.2016 року; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; поясненнями ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ 2107, по вулиці 27 партз'їзду, рухався зі сторони Хлібзаводу у напрямку 17-й міський лікарні. Під'їжджаючи до перехрестя п. Перемоги, побачив під'їжджаючий автомобіль ВАЗ 2115, який призупинився на перехресті і знову почав рухатись. Перекрив рух автомобілю ВАЗ 2107 під керуванням водія ОСОБА_2, який пригальмував і намагався уникнути зіткнення у ліву сторону, але водій автомобіля ВАЗ 2115 продовжив рух, у наслідок чого, сталось зіткнення, по ходу руху, автомобіля ВАЗ 2107, ніяких знаків пріоритету не було; поясненнями водія ОСОБА_3, згідно яких, останній рухався по проїзній частині пр. Перемоги, із напрямку колишнього кінотеатру, у напрямку ж/д вокзалу. Під'їжджаючи до перехрестя, переконався, що навколо відсутні будь які знаки пріоритету, рухаючись ближче до правого краю дороги, почав виконувати маневр повороту ліворуч, знаходячись у його смузі руху. Коли він майже закінчував поворот ліворуч, почув зліва від себе звук гальмів, і через мить, відчув удар у бокову ліву частину його автомобіля. Зазначає, що водій автомобіля ВАЗ 2107, вважав, що він їде по головній дорозі, але знаки пріоритету відсутні, і в нього була перешкода з права, тобто автомобіль ВАЗ 2115 під керуванням водія ОСОБА_3

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 16.12 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2, підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, відсутністю знаків пріоритету, а також відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, а саме у автомобіля «ВАЗ 2115» передня ліва та бокова ліва частина кузова під керуванням водія ОСОБА_3, та у автомобіля «ВАЗ 2107», яким керував ОСОБА_2 пошкоджено передня частина кузова, обидві фари, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП .

Посилання в апеляційній скарзі, на те, що на жодному з існуючих перехресть проспекту Перемоги з іншими вулицями - Недєліна і Каткова проспект не є головною дорогою, та судом не встановлено належним чином факт перебування дільниці здійснення ДТП у зоні дії дорожнього знаку 2.1 «Головна дорога», відношусь критично, оскільки дані твердження стосовно того що автомобіль ВАЗ 2107 під керуванням водія ОСОБА_2, рухався по головній дорозі, не знайшли свого підтвердження, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказах, зокрема відеозаписом, на якому вбачається відсутність знаків пріоритету, як у водія автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_2, так і у водія автомобіля ВАЗ 2115 під керуванням ОСОБА_3

Так відповідно до правил дорожнього руху України, знаки 2.1-2.3, 2.5 і 2.6 встановлюються безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги, крім того, знак 2.3 на початку, а знак 2.4 - в кінці головної дороги. Знак 2.3 - з табличкою 7.8 обов'язково повторюється перед перехрестям, на якому головна дорога змінює свій напрямок. В даному випадку перед перехрестям знаку 2.3 не було.

Відповідно п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2, на те, що останній повідомляв суд, та просив направити протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 270885 від 21.03.2016 року, у зв'язку з тим, що інспектори поліції, провели неналежний огляд місця події, не опитували у якості свідків ДТП водіїв автомобілів, що безпосередньо рухались у зустрічному з ним напрямку, оскільки дані твердження не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та схемою до протоколу, які підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, власноруч зазначив, що на даному перехресті відсутні дорожні знаки.

Посилання ОСОБА_2 на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 і 284 КУпАП, так як не наведено без належної перевірки тільки докази, що надані зацікавленими особами - співробітниками поліції та іншого учасника ДТП ОСОБА_3, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які інші свідки зазначеної події ДТП, та сторонами не заявлялось клопотання про допит свідків.

Як вбачається з апеляційної скарги, стосовно того, що постанова явно містить протиріччя, оскільки судом фактично повинен бути визнаний правомірність дій ОСОБА_2, оскільки він виїхав на головну дорогу, і це підтверджується долученими до справи фотознімки і схемою, за якою зазначена дорога по всьому своєму проміжку не змінює свій напрямок (прямолінійна) і це підтверджується і відеозаписом, не спростовує наявності вини ОСОБА_2, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи фотознімкам, та відеозапису, перед перехрестям відповідно до п. 2.3 ПДР України, не було знаку «Головної дороги», та в свою чергу знаку 2.1ПДР України не було із напрямку руху водія ОСОБА_3 А тому суддя першої інстанції, правильно дійшов висновку, про те, що дане перехрестя є рівнозначним,

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пункту 10.1, 16.12 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляції відносно того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки відеозапису зробленого відео регістратором, є безпідставними, так як даний відеозапис наявний в матеріалах справи і з нього слідує, що ОСОБА_2 не надав дорогу автомобілю, що перетинав перехрестя з правої сторони. Інші доводи з цих обставин зводяться фактично до переоцінки доказів, а тому суд не бере їх до уваги.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриттю провадження у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, так як адміністративне правопорушення скоєно 21 березня 2016 року, тобто на момент прийняття судового рішення згідно до вимог ст. 38 КУпАП строк для накладення адміністративного стягнення сплинув.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 26.07.2016 року відносно ОСОБА_2, якою провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко