Справа № 426/8789/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Попова О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли зі з відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючу, мешкаючої за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Градусова, 1/1

за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2016 року інспектором прикордонної служби складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204 -1 КУпАП.

Згідно протоколу зазначено склад адміністративного правопорушення: 11.08.2016 р. в пункті пропуску «Дергачі» прикордонним нарядом «Перевірка документів» під час здійснення прикордонного контролю було виявлено і затримано гр.. України ОСОБА_1 яка у складі групи осіб приблизно о 16.00 годині здійснила незаконний перетин державного кордону в пункті пропуску Ізварине (Україна) Донецьк (РФ) через недійсний пункт пропуску «Ізварине» незаконно перетнув Державний кордон України, чим порушив вимоги ЗУ «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, відповідальність за що передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 КУпАП як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон вчинений групою осіб.

ОСОБА_1 в поясненнях до протоколу зазначила, що 11.08.2016 приблизно о 20.00 годині вона здійснила посадку до рейсового автобусу Луганськ-Харків яким виїхала з міста Луганськ в сторону ППр «Ізварино» так як автомобільне сполучення міста Луганськ з територією України відсутнє, о 16.00 годині вона прибула в ППр «Ізварино» де перетнула кордон. Після чого, через Ростовську, Воронежську та Білгородську область в'їхало до ППр «Покровка», про те, що вона порушує адміністративне законодавство вона не знала.

ОСОБА_1 до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вказані дії вчинила узв'язку із крайньою необхідністю (а.с.11).

Відповідно до ст.33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Стаття 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що кожен є вільним залишати будь яку країну, включаючи свою власну.

Так 11.08.2016 року ОСОБА_1 перетнула пункт пропуску «Ізварино» вимушено, що обумовлено проведенням бойових дій на окремих територіях Луганської та Донецької області, та відсутністю іншого шляху виїзду на автобусі з непідконтрольної території м. Луганська. Необхідність виїзду була обумовлена загостренням бойових дій і небезпекою подальшого перебування у м. Луганську, де вона перебувала. А також те, що в Луганській області немає жодного автомобільного пункту пропуску між територією яка не контролюється владою України, та територію яка контролюється владою України.

Диспозиція частини 2 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь- яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповіднихдокументів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади групою осіб.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ № 124374 від 12.08.2016 року, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутні всі необхідні ознаки об'єктивної сторони інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, оскільки відповідальність за дане правопорушення передбачена за перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску, а не за перетинання державного кордону України в пункті пропуску який не функціонує.

Крім того, відповідно до ч.9 ст.9 Закону України «Про Державний кордон України» не є порушенням правил перетинання державного кордону України вимушене перетинання державного кордону особами, транспортними засобами на суші, заходження іноземних невійськових суден і військових кораблів у територіальне море та внутрішні води України, вимушений вліт повітряних суден та інших літальних апаратів, вчинені в стані крайньої необхідності, а також з інших вимушених обставин.

Також ст. 18 КУпАП передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме проведення на окремих територіях Донецької та Луганської областей антитерористичної операції сторона захисту вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на скоєння адміністративного правопорушення, а саме на перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, а його дії були вчинені з інших вимушених обставин.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що провадження по адміністративні справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, з'ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозиція частини 2 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб.

В протоколі про адміністративне правопорушення СхРУ № 124374 від 12.08.2016 року зазначено, що ОСОБА_1 11.08.2016 приблизно о 16.00 годині незаконно, без дозволу відповідних органів влади перетнув державний кордон із України в Російську Федерацію в закритому пункті пропуску Ізварино, чим порушила ст.9 Закону України «Про Державний кордон України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ № 124374 від 12.08.2016 від 11.08.2016 року, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутні всі необхідні ознаки об'єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, оскільки відповідальність за вказане правопорушення передбачена за перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску групою осіб, а не за перетинання державного кордону України в закритому пункті пропуску.

Крім того, відповідно до ч.9 ст.9 Закону України « Про Державний кордон України» не є порушенням правил перетинання державного кордону України вимушене перетинання державного кордону особами, транспортними засобами на суші, заходження іноземних невійськових суден і військових кораблів у територіальне море та внутрішні води України, вимушений вліт повітряних суден та інших літальних апаратів, вчинені в стані крайньої необхідності, а також з інших вимушених обставин.

В письмових поясненнях від 12.08.2016 року ОСОБА_1 зазначав, що в'їхала на територію України через Ізварине, оскільки у зв'язку із проведенням активних бойових дій на території Донецької та Луганської областей можливість іншого виїзду на територію України відсутня.( а.с.7).

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме проведення на окремих територіях Донецької та Луганської областей антитерористичної операції та відсутністю іншого шляху виїзду на автомобілі з непідконтрольної території м. Луганська. Необхідність виїзду була обумовлена загостренням бойових дій і небезпекою подальшого перебування у м. Луганську, де ОСОБА_1 перебувала, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на скоєння адміністративного правопорушення, а саме на перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, а його дії були вчинені з інших вимушених обставин.

На підставі викладеного, провадження по адміністративній справі, щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. п1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративні справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_2