АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/530/16 Головуючий у І-й інстанції - Кучма В.В.
Справа № 176/1880/16-п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого перебуваючого на обліку в територіальному центрі зайнятості як безробітний, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою судді Пономарьова С.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 07.06.2016 р. приблизно о 05 год. 10 хв. на вулиці Заводська у місті Жовті Води Дніпропетровської області керував мопедом «Пілот», без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду в установленому порядку категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати,а провадження по даній справі закрити.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що суд проігнорував вимоги ст. 8 КУпАП, у відповідності до якої, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, а закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративне правопорушення, зворотної сили не мають.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2, подав уточнюючу апеляційну скаргу, в якій вину у скоєно визнав, щиро кається, пояснив, що на передодні у вечорі випив пляшку пива, та вже зранку поїхав на рибалку. Вказує на те, що вину визнає в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, в подальшому зобов'язується не вчиняти будь які правопорушення та не порушувати ПДР України. Зазначає, що дружина працює на пекарні, має неповнолітню доньку 2007 року народження, був учасником бойових дій має позитивні характеристики. Вказує на те, що немає можливості сплатити штраф, оскільки знаходиться на обліку у територіальному центрі зайнятості як безробітний, просить застосувати до нього положення ст. 22 КупАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає та апелянтом не оспорюєтся.

Разом з тим, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині накладеного виду адміністративного стягнення, оскільки судом накладено стягнення у розмірі поза межами санкції ч.1 ст.130 КУпАП, діючої на момент скоєння адміністративного правопорушення, якою передбачено штраф на інших осіб у розмірі 3 400грн. та не враховано принципу індивідуалізації при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, яке в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, судом першої інстанції поза увагою залишилися істотні обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення.

При вирішенні питання щодо пом'якшення накладеного стягнення на ОСОБА_2, враховую відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували б відповідальність останнього за адміністративне правопорушення, також те, що ОСОБА_2 щиро розкаявся у вчиненому адміністративному правопорушенні, свою провину визнав повністю, відсутність в матеріалах справи відомостей щодо притягнення його до адміністративної відповідальності раніше, наявність неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, відомості про те, що ОСОБА_2 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою від 26.03.2016 року, посвідченням учасника АТО серії НОМЕР_1, має позитивні характеристики, що відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшують відповідальність апелянта за адміністративне правопорушення.

Враховую також матеріальний стан ОСОБА_2, перебуває на обліку в територіальному центрі зайнятості, не працює, та не має можливості сплатити штраф, враховуючи малозначність діяння, та те, що будь-кому не було спричинено шкоду, або були порушені чиї-небудь законні права та охоронювані Законом інтереси.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган(посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням наведеного, зважаючи на вказані вище обставини та виключні обставини справи, а саме що будь-кому не було спричинено шкоду та не були порушені чиї-небудь законні права та охоронювані Законом інтереси, щире каяття ОСОБА_2, враховуючи його бойові заслуги перед вітчизною, те що останній безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, приймаючи до уваги дані про особу правопорушника, вважаю необхідним змінити оскаржувану постанову в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, визнати зазначені дії ОСОБА_2 малозначними та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка виразилась у відмові особи від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, обмежившись усним зауваженням, що вважаю, достатнім для виховання особи, яка притягується до відповідальності в дусі додержання нею законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року якою ОСОБА_2 визнано винним в вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. - змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

В решті постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко