Справа № 466/5821/16-п Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/783/612/16 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, за участі правопорушника ОСОБА_2, розглянув в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20липня 2016 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2., громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року та закрити провадження у справі.

Згідно постанови, ОСОБА_2 18.06.2016 року близько 21 год. 15 хв. у м. Львові, на вул. Сяйво, 12, керував транспортним засобом марки ЗАЗ 1102-07 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння /нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова/, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

Мотивуючи свою апеляційну скаргу правопорушник зазначає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконною і не обґрунтованою. Дане рішення прийняте без належного урахування всіх обставин справи. Суд не дослідив всебічно, повно та об»активно всі докази, а ті, що досліджував викликають сумніви у їх достовірності, відповідності та допустимості. Крім того зазначає, що його дата народження в резолютивній частині постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності вказана невірно, а тому можна вважати, що притягнуто до відповідальності іншу особу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення правопорушника, який підтримав мотиви апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги відмовити, виходячи з наступного.

Суддею першої інстанції було повністю та обєктивно досліджено матеріали справи, та прийнято рішення яке відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції було встановлено, що 18.06.2016 року близько 21 год. 15 хв. у м. Львові, на вул. Сяйво, 12, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом марки ЗАЗ 1102-07 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова), чим порушив вимоги п.2.9а.

Дані обставини підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, серії АП2 №081642 від 18.06.2016 року, який складений у відповідності до вимог Закону, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили перебування ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп»ягніння та відмову його від проходження огляду на стан сп»яніння, рапортом працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.

Вирішуючи питання призначення покарання, суддя правильно та всебічно врахував особу правопорушника та всі обставини справи.

Покликання правопорушника ОСОБА_2 на те, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови невірно зазначеного його дату народження як 28.04.1986 року, оскільки вірною є дата 16.09.1969 року, заслуговують уваги.

При апеляційному розгляді справи особу правопорушника було встановлено, правильною датою народження правопорушника є 16.09.1969 року. Однак дані обставини не впливають на кваліфікацію дій правопорушника та на призначення йому покарання.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вірно обрав йому адміністративне стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП табуде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1