Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1104/2016
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: м. Київ, пр-т Голосіївський, 15Б, кв. 176,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 8 (вісім) місяців.

Також суд стягнув зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 31 травня 2016 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Skoda» д.н.з.НОМЕР_1, по проспекту Голосіївському, 90 в м. Києві,не врахувавши дорожньої обстановки відповідно не зреагував на її зміну, не надав перевагу в русі пішоходам, які переходили проїзну частину, на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого здійснив наїзд на пішоходів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що призвело до пошкодження даного автомобіля, а також гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 18.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року та змінити вказану постанову в частині накладеного адміністративного стягнення, застосувавши до нього замість позбавлення права керування транспортними засобами строком на вісім місяців, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови, судом не було дотримано, визначених ст. 33 КУпАП, загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, не враховано обставин, що пом'якшують його відповідальність, а тому, на думку ОСОБА_2, застосоване до нього адміністративне стягнення є занадто суворим.

Зокрема, як вважає скаржник, суд не врахував, що свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення він визнав одразу та повністю, в чому щиро розкаявся та добровільно відшкодував потерпілим від ДТП усі понесені ними матеріальні та моральні збитки.

Також ОСОБА_2 зазначає про те, що раніше жодних правопорушень не вчиняв і до адміністративної відповідальності не притягувався, на даний час працює в Комунальному підприємстві «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду м. Києва» на посаді, яка вимагає від нього наявності водійського посвідчення, оскільки це пов'язано з виконанням трудових функцій. Крім того, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а тому позбавлення права керувати транспортними засоби та можливе звільнення з роботи може погіршити його майновий стан.

Наведені обставини, на думку скаржника, дозволяли суду застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, скаржник посилається на те, що він не брав участі у розгляді справи щодо нього, оскільки перебував у відпустці та знаходився за межами міста Києва. Копію постанови судді отримав особисто в приміщенні суду лише 21 липня 2016 року, у зв'язку з чим апеляційну скаргу зміг подати тільки 22 липня 2016 року.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності на підтримку поданої ним апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини наведені в апеляційній скарзі щодо причин пропуску строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_2 не приймав участі у розгляді справи щодо нього, копію постанови судді отримав лише 21 липня 2016 року, а наступного дня подав апеляційну скаргу, слід визнати, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року був пропущений скаржником з поважних причин, а тому його клопотання про поновлення цього строку підлягає задоволенню.

По-друге, що стосується самої постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, то незважаючи на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31 травня 2016 року о 14 год. 20 хв. в м. Києві на проспекті Голосіївському, 90, за участю водія автомобіля «Skoda» д.н.з.НОМЕР_1 ОСОБА_2 та пішоходів ОСОБА_3 і ОСОБА_4, на яких було здійснено наїзд, висновок судді про те, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП не може бути визнаний законним та обґрунтованим.

Як прямо передбачено диспозицією зазначеної статті, вона передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, незалежно від порушення водієм, у даному випадку ОСОБА_2, правил дорожнього руху, вказаною нормою встановлений вичерпний перелік об'єктів, спричинення пошкоджень яким, внаслідок порушень правил дорожнього руху, може потягти за собою адміністративну відповідальність за цією статтею.

Наїзд на пішохода або пішоходів та спричинення їм легких тілесних ушкоджень або завдання іншої шкоди здоров'ю, не передбачені вказаною вище нормою, в якості наслідків порушень правил дорожнього руху, а тому, з об'єктивної сторони, вони не можуть утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Встановлення наявності в діях ОСОБА_2 складу іншого адміністративного правопорушення, в рамках даної адміністративної справи, не відноситься до компетенції суду (судді), оскільки діюче законодавство України про адміністративні правопорушення не передбачає можливості перекваліфікації судом дій винної особи на іншу норму закону, якщо у справі відсутній відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, матеріали адміністративної справи, на підставі яких суддя прийняв рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, перш за все протокол про адміністративне правопорушення, не містили в собі даних про те, що особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, незважаючи на доводи апеляційної скарги щодо необхідності зміни постанови судді та пом'якшення адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду щодо ОСОБА_2 не може бути визнане законним та обґрунтованим, а тому вважає, що апеляційна скарга останнього підлягає лише частковому задоволенню, а постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року - скасуванню через неправильне застосування норм матеріального права, з закриттям провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Напідставі викладеного, керуючисьст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови суддіГолосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Ладиченко С.В.