ПОСТАНОВА

Іменем України

22.04.16 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного Управління Держпраці у Луганській області Управління з питань праці Державної Служби України з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді директора ВП «Шахта «Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля», одруженого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП,

встановила:

В період часу з 22 березня 2016 року по 04 квітня 2016 року, під час проведення позапланової перевірки додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (акт №12-09-83/0003 від 04 квітня 2016 року) співробітниками Головного Управління Держпраці у Луганській області Управління з питань праці Державної Служби України з питань праці у ВП «Шахта «Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля» (місто Новодружеськ Луганської області) встановлено порушення вимог законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів з боку директора підприємства правопорушника ОСОБА_1, призначеного на посаду, відповідно до Наказу Генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» за №174-к від 29 вересня 2015 року, на підставі Положення, затвердженого Генеральним директором ПАТ «Лисичанськвугілля» та погодженого з Головою теркому профспілки вугільної промисловості 24 травня 2013 року, і, діючого у відповідності з Колективним договором на 2013 2015 роки, прийнятим на загальних зборах 12 квітня 2013 року та регулюючим трудові, виробничі та соціально-економічні відносини між адміністрацією та трудовим колективом, зокрема, за період з 01 січня 2014 року по 04 квітня 2016 року, у підприємстві,

в порушення вимог ст.115 ч.1, ст.115 ч.2, ст.115 ч.3 КЗпП України та ст.24 ч.1, ст.24 ч.2, ст.24 ч.3 Закону України «Про оплату праці», відповідно до яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата,

виплата заробітної плати у підприємстві протягом зазначеного періоду відбувається несвоєчасно, постійно здійснюється із затримкою, розмір заробітної плати за першу половину місяця становить менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника, так, сума заборгованості із заробітної плати станом на 01 січня 2016 року становила 1125000 гривень, станом на 04 квітня 2016 року 2754000 гривень, тобто, зросла на 245%, а саме, за грудень 2015 року, за лютий 2016 року заробітна плата виплачена працівникам частково, за березень 2016 року заробітна плата за першу половину місяця працівникам виплачена не була,

в порушення вимог ст.115 ч.4 КЗпП України та ст.21 Закону України «Про відпустки», відповідно до яких заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки,

при наданні працівникам щорічної відпустки виплата заробітної плати працівникам за час відпустки, не сплачується за три дні до її початку, так, протягом 2014-2016 років виплата заробітної плати за час відпустки жодному з працівників не була сплачена своєчасно,

в порушення вимог ст.97 ч.5 КЗпП України та ст.15 ч.3 Закону України «Про оплату праці», відповідно до яких оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання обов'язків з оплати праці,

отримані кошти не були спрямовані у першочерговому порядку на виплату заробітної плати, так, у 2014 році на рахунок підрозділу надійшло грошових коштів на суму 67786000 гривень, з яких на виплату заробітної плати спрямовано 55998000 гривень (82,6%), у 2015 році на рахунок підрозділу надійшло грошових коштів на суму 58118000 гривень, з яких на виплату заробітної плати спрямовано 54267000 гривень (93,4%), протягом січня-лютого 2016 року на рахунок підрозділу надійшло грошових коштів на суму 410000 гривень, з яких на виплату заробітної плати спрямовано 3712000 гривень (90,4%),

в порушення вимог ст.116 ч.1, ст.117 КЗпП України, відповідно до яких при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, за весь час затримки виплати розрахункових сум нараховується і сплачується середній заробіток

при звільненні працівників виплата розрахункових сум здійснюється не у день звільнення, при цьому середній заробіток за весь час затримки виплати розрахункової суми не нараховано та не сплачено, так, протягом 2014 року у підприємстві було звільнено 119 працівників, протягом 2015 року 121 працівник, з жодним з працівників остаточний розрахунок у день звільнення не проведено, звільненим працівникам протягом 2014 року 118 особам, протягом 2015 року 107 особам, середній заробіток за весь час затримки виплати розрахункової суми не нараховано і не сплачено.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, визнав та пояснив, що, працюючи, на підставі Наказу Генерального директора ПАТ «Лисичанськвугілля» за №174-к від 29 вересня 2015 року, на посаді директора ВП «Шахта «Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля» (місто Новодружеськ Луганської області), здіснює свої повноваження, відповідно до вимог Положення, затвердженого Генеральним директором ПАТ «Лисичанськвугілля» та погодженого з Головою теркому профспілки вугільної промисловості 24 травня 2013 року, і Колективного договору на 2013 2015 роки, прийнятого на загальних зборах 12 квітня 2013 року та регулюючим трудові, виробничі та соціально-економічні відносини між адміністрацією та трудовим колективом. Порушення вимог законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, виявлені співробітниками Головного Управління Держпраці у Луганській області Управління з питань праці Державної Служби України з питань праці у ВП «Шахта «Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля», щодо оплати праці, виплати заборгованості, виплат під час відпусток та під час звільнення, визнає, обумовлючи останні багатьма чинниками, повязаними, в першу чергу, з відсутністю коштів на підприємстві та фінансовою залежністю ВП «Шахта «Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля» безпосередньо від Товариства та від державного фінансування в цілому, зобовязавшись докласти всіляких зусиль щодо усунення виявлених недоліків та, в подальшому, намагатись не припускатись порушень законодавства про працю. Свою провину усвідомив, щиро розкаявся, до адміністративної відповідальності притягується вперше, у зв'язку з чим, просив суд суворо його не наказувати.

З дослідженого у судовому засіданні Акту позапланової перевірки додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування за №12-09-83/0003 від 04 квітня 2016 року вбачається, що співробітниками Головного Управління Держпраці у Луганській області Управління з питань праці Державної Служби України з питань праці у ВП «Шахта «Новодружеська» ПАТ «Лисичанськвугілля» (місто Новодружеськ Луганської області), проведено перевірку додержання вимог законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, під час якої, у підприємстві, за період з 01 січня 2014 року по 04 квітня 2016 року, встановлено порушення вимог законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, а саме:

порушення вимог ст.115 ч.1, ст.115 ч.2, ст.115 ч.3 КЗпП України та ст.24 ч.1, ст.24 ч.2, ст.24 ч.3 Закону України «Про оплату праці» щодо несвоєчасної виплати заробітної плати та заборгованості з виплати заробітної плати,

порушення вимог ст.115 ч.4 КЗпП України та ст.21 Закону України «Про відпустки» щодо несвоєчасної виплати заробітної плати за час відпустки,

порушення вимог ст.97 ч.5 КЗпП України та ст.15 ч.3 Закону України «Про оплату праці» щодо не спрямування отриманих підприємством грошових коштів у першочерговому порядку на виплату заробітної плати,

порушення вимог ст.116 ч.1, ст.117 КЗпП України щодо несвоєчасної виплати розрахункових сум при звільненні працівника та не нарахування середнього заробітку за час затримки зазначених виплат.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши інші письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, викладеного у данній постанові, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, провина останнього підтверджується письмовими поясненнями, наданими правопорушником власноруч безпосередньо після вчинення відповідного адміністративного правопорушення, як у протоколі, так і у долучених до матеріалу, а також, доведена змістом дослідженого у судовому засіданні Акту позапланової перевірки додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування за №12-09-83/0003 від 04 квітня 2016 року.

Дії правопорушника ОСОБА_1 за ознаками ст.41 ч.1 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він, являючись посадовою особою підприємства, порушив вимоги законодавства про працю.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 працює, інвалідом не являється, до адміністративної відповідальності притягується вперше.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини, щире розкаяння винного.

Обставин, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Приймаючи до уваги вищенаведене, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника ОСОБА_1, який працює, має постійне місце мешкання, вперше притягується до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою провину, щиро розкаявся та вибачався за скоєне, а також, враховуючи наявність обставин, що помякшують відповідальність правопорушника, в тому числі, враховуючи також і відсутність обставин, які б її обтяжували, і, разом з тим, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, і, одночасно, враховуючи відсутність тяжких наслідків від скоєного, а також, беручи до уваги залежність підприємства від державних дотацій, суд вважає за можливе інкриміноване в провину правопорушнику ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.1 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, вважати малозначними, і, відповідно, за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією зазначеної статті, обмежившись усним зауваженням.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.33, ст.22, ст.41 ч.1, ст.221, ст.284, ст.285, ст.289, ст.294 КУпАП,

постановила:

Звільнити ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.41 ч.1 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1, провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: