П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., при секретарі - Бота О.І., за участі: прокурора - Грамотник В.В., особи відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення - ОСОБА_1, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого на час вчинення правопорушення директором ДП Ужгородське ЛГ, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 а, Ужгородського району,

за ч.ч. 1,2 ст.172-7 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), як суб'єкт відповідальності за корупційні правопорушення, перебуваючи на посаді директора державного підприємства Ужгородське лісове господарство ( далі - ДП Ужгородське ЛГ), будучи працівником правоохоронного органу - Державної лісової охорони , в період часу 2015 -2016 років підписував розпорядчі документи (накази) організаційно-управлінського та матеріального характерів щодо своєї дружини ОСОБА_3, яка працює на посаді провідного інженера лісових культур та з 14.10.2013 року також обіймала за сумісництвом посаду інспектора з кадрів, не повідомив безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів у звязку з перебуванням у прямому підпорядкуванні його дружини.

Своїми діями ОСОБА_1, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що діяльність інспектора кадрів ОСОБА_3 спрямовується, координується та контролюється головним інженером ОСОБА_4Вказав, що дружина не перебувала у його безпосередньому підпорядкуванні, а підпорядковувалася головному лісничому ОСОБА_4, який відповідно до наказу директора ЛГ № 148 від 01.12.2014 року спрямовує, координує та контролює діяльність інспектора з кадрів. За поданням ОСОБА_4, він видавав накази про покладання на ОСОБА_3 обовязків по військовому обліку, про виплату компенсації за невикористану відпустку . Просив суд закрити провадженння у справі у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд закрити провадженння у справі у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази в чому саме полягає конфлікт інтересів, в чому конкретно полягає суперечність між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття ним рішень. Відсутні докази спричинення чи настання можливості спричинення ОСОБА_1 , в результаті прийняття ним рішень про матеріальне заохочення та надання відпустки ОСОБА_3 шкоди чи порушення інтересів держави, громади або окремої особи. Також наголосив на тому, що ОСОБА_3 не перебувала у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_1

Прокурор в судовому засіданні підтримав викладені в протоколі обставини. Вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки його вина повністю доведена зібраними по даній справі доказами, а правопорушник не повідомляв у будь-якій формі про виникнення конфлікту його особистих інтересів та службових повноважень. Тому просив ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити провадження у справі у звязку з спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 його захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП доведена зібраними матеріалами справи, оскільки він, будучи суб'єктом відповідальності за корупційні діяння, не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 згідно наказу від 24.11.2010 року № 717-к призначено за контрактом на посаду директора директора державного підприємства Ужгородське лісове господарство з 25.11.2010 по 24.11.2015 р.р. ( а.с. 12)

01.07.2011 року ОСОБА_1 був письмово попереджений про спеціальні обмеження , встановлені ЗУ Про засади запобігання і протидії корупції , в тому числі щодо обовязку уживати заходів по недопущенню будь якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а також невідкладного повідомленя безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів ( а.с. 14)

Як встановлено судом, ОСОБА_3, яка є дружиною ОСОБА_1 працює на посаді провідного інженера лісових культур та з 14.10.2013 року обіймає за сумісництвом посаду інспектора з кадрів на ДП Ужгородське ЛГ , що стверджується зокрема штатним розписом працівників апарату управління ДП Ужгородське ЛГ затверджене директором ОСОБА_1, записами занесеними до особового листка по обліку кадрів ОСОБА_3

Наказом директора ДП Ужгородське ЛГ ОСОБА_1 від 14.10.2013 року № 91-к провідному інженеру лісових культур ОСОБА_3 з 01.10.2013 року прзначено доплату за виконання обовязків інспектора з кадрів в розмірі 100% посадового окладу на місяць за розширення зони обслуговування та збільшення обсягу робіт( а.с. 23)

Наказом директора ДП Ужгородське ЛГ ОСОБА_1 від 04.08.2015 р. № 80 призначено на підприємстві відповідального за стан війсьового обліку та бронювання військовозобовязаних та призовників інспектора з кадрів ОСОБА_3 з 04.08.2015 року. Цим же наказом встановлено розмір доплати 50% окладу інспектора з кадрів ( а.с. 24)

Питання надання відпусток та виплати компенсації за невикористані дні відпустки працівників підприємства в тому числі, ОСОБА_3 проводилось на підставі наказів директора ОСОБА_1

Судом було досліджено та встановлено, що наказами директора ДП Ужгородське ЛГ ОСОБА_1 його дружині ОСОБА_3 призначались різного роду доплати до посадового окладу та проводились виплати компенсації за дні невикористаної відпустки. ( а.с. 23-27)

Відповідно до листа начальника Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства від 22.02.2016 року № 03/36-260 наданого на адресу Управління СБУ в Закарпатській області , у період 2015 року та станом на 16.02.2016 року до Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства не надходила інформація про наявність конфлікту інтересів від посадових осіб державного підприємства Ужгородське лісове господарство ( а.с. 32)

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5, який у період з 03.08.2015р. до 14.09.2015 р. виконував обовязки Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства, директор ДП Ужгородське ЛГ ОСОБА_1 у період з 03.08.2015р. до 14.09.2015 р. не повідомляв його про наявність у нього конфлікту інтересів. ( а.с. 37-38)

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП якою передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів так як, він як директор ДП Ужгородське ЛГ видавав накази та вирішував питання призначення своєї дружини ОСОБА_3 відповідальною за стан війсьового обліку та бронювання військовозобовязаних та призовників та встановлення різного роду доплат своїй дружині ОСОБА_3 яка була працівником підприємства , в межах своїх повноважень міг вирішувати питання прийняття та звільнення з посад,відповідно до умов Статуту ДП Ужгородське ЛГ мав право встановлювати конкретні розміри тарифних ставок, відрядних розцінок, посадових окладів, премій, надбавок і доплат на умовах передбачених колективним договором, а отже ОСОБА_3 була в його безпосередньому підпорядкуванні.

При цьому, ОСОБА_1 не врегулював конфлікт інтересів, що передбачено статтями 28 - 36 Закону України «Про запобігання корупції».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується приєднаними до справи та перевіреними в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 25 травня 2016 року № 706/9/Б , складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 -256 КУпАП; наказом голови Державного комітету лісового господарства України № 717-к від 24.11.2010р. про призначення ОСОБА_1 на посаду директора ДП Ужгородське ЛГ; письмовими попередженнями про спеціальні обмеження , встановлені ЗУ Про засади запобігання і протидії корупції з якими ОСОБА_1 було ознайомлено 01.07.2011р.; даними штатного розпису працівників апарату управління ДП Ужгородське ЛГ затверджене директором ОСОБА_1, записами занесеними до особового листка по обліку кадрів ОСОБА_3; посадовою інструкцією провідного інженера лісових культур , з якою ОСОБА_3 ознайомлена та згідно якої провідний інженера лісових культур підпоряядкований директору підприємства; записами у трудовій книжці ОСОБА_3; даними наказів директора ДП Ужгородське ЛГ ОСОБА_1 від 14.10.2013 року № 91-к , яким провідному інженеру лісових культур ОСОБА_3 з 01.10.2013 року прзначено доплату за виконання обовязків інспектора з кадрів в розмірі 100% посадового окладу на місяць за розширення зони обслуговування та збільшення обсягу робіт; даними наказу директора ДП Ужгородське ЛГ ОСОБА_1 від 04.08.2015 р. № 80 , яким призначено на підприємстві відповідального за стан війсьового обліку та бронювання військовозобовязаних та призовників інспектора з кадрів ОСОБА_6 С.М. з 04.08.2015 року. Цим же наказом встановлено розмір доплати 50% окладу інспектора з кадрів; даними наказу директора ДП Ужгородське ЛГ ОСОБА_1 від 13.02.2015 р. № 05-к про надання відпустки ОСОБА_3 та виплати компенсації за дні невикористаної відпустки; даними наказів директора ДП Ужгородське ЛГ ОСОБА_1 від 17.06.2015 р. № 37-к, від 05.08.2015 р. № 52-к , від 14.08.2015р. № 56-к, від 06.01.2016р. № 03-к про надання відпустки ОСОБА_3; даними довідки про склад сімї виданою Камяницькою сільською радою № 334/02-10 від 21.03.2016 р. ; даними листа начальника Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства від 22.02.2016 року № 03/36-260 наданого на адресу Управління СБУ в Закарпатській області , у період 2015 року та станом на 16.02.2016 року до Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства не надходила інформація про наявність конфлікту інтересів від посадових осіб державного підприємства Ужгородське лісове господарство.

При цьому суд констатує, що за своєю правовою конструкцією склад правопорушення, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, не передбачає настання суспільно-небезпечних наслідків, а тому посилання захисника на відсутність істотної шкоди інтересам суспільства жодним чином не зменшує суспільної небезпечності вчиненого корупційного правопорушення та не може слугувати критерієм за яким можливо оцінити відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Для складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, достатньо самого факту неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Ч.2 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім цього, згідно примітки 2 до цієї статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи директором ДП Ужгородське ЛГ скоїв адміністративне правопорушення повязане з корупцією, яке полягає у неповідомленні ним про наявність реального конфлікту інтересів, а також прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів у зв"язку з чим приходжу до висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП є вірною.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч. 1 та ст. 172-7 ч. 2 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до протоколу №706/9/Б про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_1, моментом виявлення правопорушення є 24 травня 2016 року.

Таким чином, з дня виявлення правопорушення на момент розгляду справи сплив строк накладення адміністративного стягнення передбачений ст. 38 КпАП України.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, приходжу до висновку, що провадження по справі, підлягає закриттю в звязку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Так варто зазначити, що закриття провадження в справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою.

Керуючись ч.ч. 1,2 ст. 172-7, ст. ст. 38, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні правопорушення передбаченого ч.ч. 1 ,2 ст. 172-7 КпАП України.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.ч. 1 ,2 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора, подаються до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6