Провадження № 33/792/151/16
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Лук'янчук О.М., правопорушника ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2,

у с т а н о в и в:

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2016 року за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито провадження у справі щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працює, студента.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 близько 11 години 20 хвилин 13 червня 2016 року по вул. Вінницьке шосе, 31 у м. Хмельницькому, керуючи автомобілем «ВАЗ 21013», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) при здійсненні обгону не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Опель Віваро», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку. Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просив постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначав, що висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на показаннях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які їхали з ним в одному автомобілі і є зацікавленими особами, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується протоколом про адміністративне правопорушення і показаннями свідка ОСОБА_8

Уважав, що саме порушення ОСОБА_2 вимог п.13.1. ПДР, зокрема недотримання ним безпечної дистанції та безпечного інтервалу руху, стало причиною дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

Заслухавши потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги; показання свідка ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, уважаю, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідальність за ст.124 КУпАП наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобовязаний був зясувати, чи вчинив ОСОБА_2. порушення ПДР, а якщо вчинив, то в чому саме полягало правопорушення і чи винен він в цьому.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У суді було опитано правопорушника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_4, допитано ряд свідків, досліджено наявні у справі документи. Тобто, суд розглянув справу, ретельно зясувавши її обставини і дав належну оцінку усім доказам.

Приймаючи рішення про невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні правопорушення, суд послався на його пояснення, які підтвердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 Разом з тим, навів переконливі дані про обставини вчинення ДТП, на підставі яких дійшов такого висновку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, заперечуючи причетність до ДТП, посилався на доводи, які належно перевірені і по суті спростовані. При цьому він стверджував, що порушення ПДР не вчиняв, рухався в крайній лівій смузі близько 1 км, та, маючи намір здійснити маневр розвороту, зупинився та пропускав автомобіль марки «Нива», який їхав назустріч у своїй лівій смузі руху. В цей момент відчув удар з лівого боку в свій автомобіль ззаду. До того автомобіля під керуванням ОСОБА_2 не бачив.

Крім того, свідок ОСОБА_8 у місцевому та апеляційному судах підтвердив такі показання потерпілого. Зазначав, що рухався автомобілем марки «Мерседес Спрінтер» по вул. Вінницьке шосе з боку мікрорайону «Лезнево» в напрямку автовокзалу та бачив, що бус марки «Опель Віваро» йшов на розворот та зупинився біля розділової смуги, пропускаючи зустрічні автомобілі, які перешкоджали зробити йому маневр розвороту. В цей момент водій автомобіля «ВАЗ» допустив з ним зіткнення.

Даючи оцінку показанням свідка ОСОБА_8М, слід зауважити, що він не був очевидцем усіх обставин, що передували ДТП, а своє враження про її винуватця склав лише на підставі побаченого ним та наслідків зіткнення обох транспортних засобів.

Такі його пояснення не можуть обєктивно підтверджувати винуватість ОСОБА_2

Водночас пояснення останнього про непричетність до ДТП, раптові маневри водія ОСОБА_4 на проїжджій частині, узгоджуються зі схемою місця ДТП, розміщенням транспортних засобів після неї стосовно елементів дороги, характером і механізмом спричинених автомобілям пошкоджень. Саме ці докази в їх сукупності спростовують пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_4, зокрема про його рух у лівій смузі руху та про виконання маневру розвороту.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від щвидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як установлено, водієм ОСОБА_2 були дотримані ці вимоги ПДР. Водночас він відповідно п.1.4 ПДР у даній дорожній ситуації мав право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила, а згідно положень п.п. «е» п.2.14 ПДР мав право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили, або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відтак, у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

За таких обставин постанова судді є обґрунтованою і такою, що відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування з прийняттям нової постанови немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1