Справа 237/2772/16-п
Номер провадження 3/237/1066/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.09.16 м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

за участю прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в с. Костянтинівка Донецької області, працюючої головою Костянтинівської сільської ради, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 172-7 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Костянтинівської сільської ради № VI/1-1 від 11.11.10 - 22.11.10 «Про підсумки виборів депутатів Костянтинівської сільської ради та сільського голови і визнання їх повноважень» визнано повноваження ОСОБА_2, як голови Костянтинівської сільської ради 6-го скликання.

На підставі рішення Костянтинівської сільської ради № V/28-7 від 17.06.2010 року ОСОБА_2 присвоєно 7-й ранг посадової особи місцевого самоврядування 4-ї категорії.

Також, 11.11.2010 ОСОБА_2 ознайомлена з попередженням про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.

Відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»:

ч. 1 статті 42 повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень;

п. 1 ч. 4 статті 42 - сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої

влади;

п. 8 ч. 4 статті 42 - скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради;

п. 9 ч. 4 статті 42 - забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання;

ч. 5 статті 42 - сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень;

ч. 2 статті 59 - рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів 'од осування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у денарному засіданні ради, і враховується його голос.

Так, 23.12.2015, під час проведення 41-ої чергової сесії Костянтинівської сілської ради 6-го скликання, ОСОБА_2, будучи головою Костянтинівської сільської ради, особисто проголосувала за питання «Про надання матеріальної допомоги на оздоровлення та преміювання сільському гопові ОСОБА_2В.», що зазначається в п. 8 протоколу сесії. Відповідно по рішення вказаної сесії № VI/41-8 від 23.12.2015, з урахуванням її особистого голосу «за», ОСОБА_2, як сільському голові, встановлено виплату щомісячно премії в розмірі 162,7% посадового окладу з урахуванням всіх доплат і надбавок.

Відповідно до картки-довідки нарахувань заробітної плати ОСОБА_2 за 2016 рік зазначена надбавка та премія нараховані і отримувалися протягом 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - посадові особи місцевого самоврядування зобовязані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, повноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Водночас, згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» Депутат місцевої ради зобов'язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 із змінами та доповненнями, ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_2, всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства, 23.12.2015, будучи головою Костянтинівської сільської ради, скоїла адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, яке полягає у вчиненні дій та прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: прийняла участь в 41-ій чергової сесії Костянтинівської сільської ради 6-го скликання та підтримала пропозицію шляхом особистого голосування «за» питання про її преміювання, що призвело до невиконання вимог ч. 1 статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 3 ч. 1 ст. 28 та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засідання ОСОБА_2 свою провину визнала повністю та просила суворо не наказувати.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією від 15.07.2016 року, а також матеріалами справи.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Згідно ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, зокрема субєкти відповідальності за корупційні правопорушення зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

ОСОБА_2, будучи обізнаною з вказаними нормами Закону, свідомо проігнорувала вказані вимоги та прийняла участь у прийняті рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинивши тим самим адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КпАП України.

Визначаючи вид адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2., враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, її майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративний проступок, інші обставини справи, зокрема те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, як і не притягувалася до відповідальності за порушення антикорупційного законодавства, а тому вважаю необхідним піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 275,60 гривень.

Керуючись ст.ст.40-1,221,284 КУпАП, ст.28,35 Закону України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.2 та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі скарги (протесту) протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя

Дата документу 05.09.2016