Справа № 442/2509/16-п Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 33/783/629/16 Доповідач: Гаврилов В. М.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року Апеляційного суду Львівської області Гаврилов В.М., з участю потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, та його захисника ОСОБА_5 в приміщенні Апеляційного суду Львівської області в м. Львові розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження у справі відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови місцевого суду згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №13502 від 19 березня 2016 року ОСОБА_4 19.03.2016 року о 12 год. 30 хв. у м. Дрогобичі на перехресті вул. самбірська - Гранітна (перехрестя доріг) рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю марки ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті чого обидва транспортні засоби отримали пошкодження.

Закриваючи провадження за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення місцевий суд покликався на те, що уповноважена посадова особа органу ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 на порушення ст.. 256 КУпАП не встановила та не зазначила в протоколі, яке перехрестя вулиць Гранітної і Самбірської у м. Дрогобичі мало місце, з якою швидкістю їхали обидва транспортні засоби, які саме пункти правил дорожнього руху ОСОБА_4 порушив, коли виникла небезпека для руху автомобіля і відповідно коли і як ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до ПДР та які пункти ПДР ним було порушено.

На дану постанову потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.08.2016 року та прийняти нову постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_4 та накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті. При цьому посилається на п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» щодо неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ, та ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих…

В поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що вина ОСОБА_4 підтверджується матеріалами справи та протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 135302, відповідно до якого 19 березня 2016 року о 12:30 год. в м. Дрогобичі на перехресті вул. Самбірська - Гранітна (перехрестя доріг) водій ОСОБА_4 рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження (власникам завдані матеріальні збитки), чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР. Суддя при прийнятті рішення дійшов помилкового висновку про закриття справи, тобто що при складанні протоколу були допущені порушення вимог ст. 256 КУпАП, які позбавили можливості експерта дати чіткі відповіді на поставлені йому питання.

Крім цього апелянт зазначає, що протокол був підписаний ОСОБА_4, він був з ним ознайомленим, надав пояснення, що не побачив машини, яка рухалася по головній дорозі.

Також потерпілий звертає увагу в апеляційній скарзі на те, що як убачається з висновку судової автотехнічної експертизи № 2070 від 06 червня 2016 року, висновки яке перехрестя (нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг чи нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг) має місце на зіткненні вулиць Самбірська і Гранітна в м. Дрогобичі повинен зробити саме суд, що ним зроблено не було і що в оскаржуваній постанові відсутні будь-які доводи на спростування обставин про те, що дорога, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_4 була другорядною. За таких обставин, суддя усунувся від з'ясування дійсних обставин вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, та прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення і безпідставного закриття провадження у справі.

Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з висновку судової автотехнічної експертизи № 2070 від 06.06.2016 року, на яку посилається апелянт, виходячи із зафіксованої при огляді місця ДТП довжини слідів екстреного гальмування коліс автомобіля ВАЗ-21102 р.н.з. НОМЕР_1, безпосередньо перед початком згаданого екстреного гальмування швидкість руху легковика могла бути не меншою, ніж 77-88 км/год, при цьому ще частина цієї швидкості руху була погашена при зіткненні згаданого транспортного засобу із автомобілем ВАЗ-21070 р.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 24-27).

Єксперт зазначає також, що якщо б водій ОСОБА_2 вів свій автомобіль зі швидкістю, яка була максимально допустимою при русі у населених пунктах (тобто не більше, ніж 60 км/год), то він мав би технічну можливість, своєчасно застосувавши гальмування, уникнути зіткнення із автомобілем ВАЗ-21070.

В апеляційній скарзі вірно звернуто увагу на п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» щодо недопущення ігнорування прав потерпілого, але також і прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно до п. 7 згаданої постанови Пленуму у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Цього вимагають і ст.ст. 245,252,280 КУпАП.

Разом з тим, суд вірно зазначив у постанові про те, що уповноважена особа органу ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, порушуючи вимоги ст. 256 КУпАП не зазначила характер перехрестя вулиць на якому відбулось ДТП, з якою швидкістю їхали обидва транспортні засоби, чому дії сама водія ОСОБА_4 перебувають у причинному зв'язку із настанням ДТП. При цьому із долученої до протоколу схеми місця ДТП не зафіксовано на якій відстані від перехрестя відбулось зіткнення транспортних засобів, що також має суттєве значення для повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і на що звертається увага у п.8 «Вихідних даних» згаданого висновку експерта. За таких обставин експерт не зміг дати відповіді на поставлені запитання, а суддя не має права брати на себе повноваження представника ДАІ чи експерта і прийняв єдине правильне рішення.

Пояснення водія ОСОБА_4, на які посилається апелянт, не свідчать про визнання ним своєї винуватості у вчиненні ДТП і він заперечує наявність будь-якого транспорту при виїзді його автомашини на перехрестя. При цьому в суді апеляційної інстанції водії ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтвердили наявність на узбіччі перехрестя автодоріг автобусу, який перешкоджав обом водіям бачити дорогу на значній відстані.

З урахуванням наведеного вважаю що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків місцевого суду і не впливають на законність і обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 серпня 2016 року про закриття провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В. М. Гаврилов