Провадження № 3/643/138/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мамалуй М.В.,

секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від начальника Управління патрульної служби МВС у м. Харкові про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшли адміністративні матеріали, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 № 881551, згідно із яким: ОСОБА_1 03.11.2015 року о 17:35 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Гв.Широнінців 101/99 у м. Харков на парковці при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, чим завдав технічні пошкодження та матеріальну шкоду, чим порушив вимоги п. 10.1, 13.1 ПДР України;

протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 № 881552, згідно із яким: ОСОБА_1 03.11.2015 року о 17:35 годині виїжджаючи з парковки за адресою: вул. Гв.Широнінців 101/99 у м. Харкові на автомобілі НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого були отримані технічні пошкодження на автомобілі НОМЕР_2, чим завдав матеріальну шкоду, після чого з невідомих причин скрився з місця ДТП , чим порушив вимоги п. 2.10 а) ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що автомобіль НОМЕР_2 він не пошкоджував. Не погодився із висновком експертизи, оскільки вважає, що пошкодження на машинах знаходяться на різній висоті, що унеможливлює їх спричинення його автомобілем, також не вказана ступінь ушкоджень, не проведене дослідження ознак ідентичності обєктів.

У судовому засіданні допитана потерпіла ОСОБА_2, яка показала, що 03.11.2015 року вона бачила, як на парковці по вул. Гв.Широнінців 101/99 у м. Харкові поряд із її автомобілем НОМЕР_2 почав паркуватися автомобіль НОМЕР_3, коли вона повернулася то виявила пошкодження на своєму автомобілі. Вона просила водія ОСОБА_1 залишитися для зясування обставин події, але він пішов та не повернувся.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що він бачив як автомобіль НОМЕР_3 під час паркування зачепив ліву передню частину бамперу автомобіля НОМЕР_2, що стояв припаркований.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що він приїхав на місце ДТП на прохання його сестри ОСОБА_2 Він бачив як ОСОБА_1 вийшов із супермаркету, але, не зважаючи на прохання, не підійшов до автомобілем, а пішов та не повернувся.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що коли він приїхав на місце ДТП, то побачив пошкодження бамперу на автомобілі НОМЕР_2, а на автомобілі НОМЕР_3 були сліди фарби. На телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідав.

Згідно із висновком судової експертизи від 31.05.2016 року: виходячи із результатів проведеного дослідження, зокрема, співпадання зон контакту по висоті та в повздовжньому напрямку, то дії водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.13.1, 13.3 ПДР України і знаходилися, з технічної точки зору, в причинному звязку з подією.

У судовому засіданні допитані експерти, що підтвердили висновок від 31.05.2016 року.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії серія АП1 № 881551 від 05.11.2015 року; протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 881552 від 05.11.2015 року; схемою ДТП; показами свідків; висновком комплексної судової експертизи від 31.05.2016 року, які у своїй сукупності є не суперечливими та вказують на порушення ОСОБА_1 пунктів 2.10 а), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Не визнання вини та непогодження із висновками експертизи суд вважає способом захисту обраним ОСОБА_1, оскільки на їх заперечення суду не надані докази.

На підставі наведеного, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.10 а), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП, у звязку із неодноразовим відкладенням розгляду справи за заявою особи, що притягається до адміністративної відповідальності, провадження в даній адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ч.2 ст. 38, п.7 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 та ст.124 КУпАП закрити у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя М.В.Мамалуй