АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/1921/16-п Головуючий суддя І інстанції Гуренко М. О.
Провадження № 33/790/557/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю ОСОБА_1- особи притягнутої до адміністративної відповідальності та потерпілого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2016 року,-

В С Т А Н О В ИВ:

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 51 ( п'ятдесят одна) гривня та конфісковано собаку породи «Пітбультер'єр» на прізвище «Блек», яка належить ОСОБА_1

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 24.06.2016 року о 21 годині 25 хвилин по вул. Аеродромна, 95, в м. Ізюм, Харківської області, собака породи «Пітбультер'єр» на прізвище «Блек», яка належить ОСОБА_1, вкусила громадянина ОСОБА_2.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному вчинку та просив його суворо не карати та не конфісковувати собаку.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, просив покарати власника собаки та конфіскувати собаку.

Тому, враховуючи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП.

Керуючись ст.33 КУпАП, суд першої інстанції при накладенні стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На зазначену постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2016 року та закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, обґрунтовує тим що судом невірно встановлено фактичні обставини справи, постанова є небгрунтованою і винесеною з порушенням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_1 в обґрунтування доводів апеляційної скарги та ОСОБА_2, який заперечував проти заявлених апеляційних вимог, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності чи не винності ОСОБА_1

Так, згідно наданих суду матеріалів, вбачається, що по справі судом першої інстанції було допитано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та вивчені матеріали справи, яким була надана належна правова оцінка.

Суд прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП.

Даний висновок суд обґрунтував на підставі наявних в справі матеріалів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №028546 від 24.06.2016 року (а.с.1), письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.4), ОСОБА_2 (а.с.5) та ОСОБА_3 (а.с.6), довідки з Ізюмської центральної міської лікарні від 25.06.2016 року (а.с.11), а також на підставі пояснень наданих у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і останній визнав свою вину у повному обсязі.

В поданій апеляційній скарзі є посилання на те, що судом неповно були встановлені та досліджені всі обставини справи, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Однак доводи, на які посилається апелянт не підтверджуються висновками, що містяться в постанові районного суду, та не ґрунтуються на наявних в справі доказах.

Так, з постанови суду першої інстанції вбачається, що суд належним чином вивчив всі наявні в справі матеріали, надав їм вірну оцінку, та виніс законну і обґрунтовану постанову.

Висновки суду щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП належним чином обґрунтовані та не підлягають скасуванню.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1) складений уповноваженою державою особою і в порядку передбаченому чинним законодавством, дії посадової особи що його складала не оскаржувалися.

Апеляційний суд погоджується з таким вирішенням справи.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать, що судом в повному обсязі були проаналізовані обставини справи.

При апеляційному розгляді було також оглянуто оригінали медичних документів що підтверджують наявність укусу у потерпілого.

Рішення суду про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією собаки прийнято у відповідності з положеннями ст. 33 КУпАП України та є мінімальним в межах санкції вказаної статті.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 липня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП- залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко