Справа № 750/7436/16-п
Провадження № 3/750/2218/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.

при секретарі - Панасюк Т.М.

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

10.07.2016 року о 15:30 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Київській, керуючи автомобілем НОМЕР_2, та виїжджаючи на дорогу з дворової території будинку №47 по проспекту Миру на вул. Київську, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_3, який рухався по ній, внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 10.2 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував скоєння ним зазначеного правопорушення, пояснивши, що 10.07.2016 р. він керував автомобілем НОМЕР_4, і близько 15:30 год. виїжджав з прилеглої території будинку, що знаходиться по проспекту Миру, 47, на вулицю Київську. Перед виїздом він упевнився у відсутності пішоходів та попутного транспорту, після чого почав виконувати поворот направо і як тільки передня частина його автомобіля опинилась на проїжджій частині, побачив, що на зустріч йому по зустрічній смузі рухається автомобіль «Сузукі». При виникненні аварійної ситуації він різко натиснув на гальма, але його автомобіль вдарив в передню ліву частину автомобіль «Сузукі» під керуванням ОСОБА_2 Були викликані працівників нацполіції для оформлення ДТП, які зробили всі заміри, склали протокол огляду, схему ДТП та протокол про порушення саме ним пункту 10.2 ПДД, з яким він не погоджується, оскільки інспектором не були враховані всі обставини виникнення ДТП, експерт по розгляду ДТП на місце пригоди не запрошувався, і висновки щодо визначення вини були зроблені поверхнево, без розгляду всіх факторів, які привели до виникнення цього ДТП. Вважає, що при виконанні маневру правого повороту при виїзді на проїжджу частину по вул. Київській, він виконав всі необхідні дії, впевнився у відсутності пішоходів та транспортних засобів, які могли створити перешкоду, та не очікуючи, що відбудеться зіткнення, почав виконувати маневр повороту, не розраховував при цьому, що по зустрічній смузі може хтось їхати, і при виникненні аварійної ситуації, він відповідно до п. 12.3 ПДР прийняв заходи щодо уникнення пригоди, і одразу ж зупинив автомобіль. Він був присутній при складанні схеми місця ДТП, підписував її, заперечень та зауважень на той час у нього не було. Погодився з поясненнями інспектора, що на момент ДТП будь-яких знаків або розмітки щодо заборони здійснення повороту ліворуч, не було. Але вважає, що саме водій автомобіля «Сузукі» порушив ряд правил дорожнього руху, передбачених пунктами 11.4, 1.10, 10.5, 12.3 ПДР України, виходячи з чого просив суд скасувати протокол АП 2 №405261 про порушення ним п. 10.2 правил дорожнього руху, та визнати винним в скоєнні даного ДТП, водія «Сузукі», державний номер НОМЕР_5.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні погодилась з викладеними у протоколі обставинами, пояснила, що керувала вказаним автомобілем і збиралась повертати ліворуч, але водій ВАЗ 21063 несподівано «вилетів» на зустріч, не зупинившись та не переконавшись в безпеці руху на дорозі, в звязку з чим і сталось зіткнення, оскільки той дивився лише наліво, а якби він подивився і направо, то побачив би її автомобіль. До того ж, водій ОСОБА_1 повинен був уступити дорогу її автомобілю, згідно правил дорожнього руху, оскільки він виїжджав з другорядної дороги, тоді як вона повертала з головної. Зазначила, що той виїжджав дуже швидко, не переконався у безпеці руху, а оскільки там немає дорожньої розмітки та жодного забороняючого знаку, то вона мала право повертати наліво, і виїжджала зі своєї сторони, а не зі смуги зустрічного напрямку, і якби водій ОСОБА_1 подивився направо, він би неодмінно її побачив, але він цього не зробив. Внаслідок ДТП її автомобілю завдані пошкодження, але вважала, що в разі визнання водія ОСОБА_1 винним, можливо обмежитись стягненням у вигляді штрафу.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка інспектор роти №4 БУПП м. Чернігові ДПП ОСОБА_3 пояснив, що він складав вказаний протокол, прибувши на місце ДТП він опитав обох водіїв, оцінив дорожню обстановку та прийшов до висновку, що водій автомобіля ВАЗ винен у даній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки останній виїжджав із прилеглої території та недостатньо переконався у безпечності руху, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Сузукі». Забороняючих знаків та розмітки на цій ділянці дороги щодо повороту ліворуч на момент ДТП не було, ОСОБА_2 рухалась правильно, повертаючи з лівої сторони. На час прибуття на місце ДТП, він не може стверджувати, що саме ОСОБА_2 рухалась по зустрічній смузі, однак, в будь-якому випадку водій ВАЗ повинен був переконатись в безпеці руху, оскільки ОСОБА_2 рухалась по головній дорозі, а водій ОСОБА_1 виїжджав з прилеглої території, тому у неї була перевага в русі. При складанні схеми місця ДТП від водіїв жодних заперечень або зауважень не надходило.

Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями потерпілої, свідка ОСОБА_3, а також дослідженими матеріалами справи протоколом про адміністративне правопорушення від 10.07.2016 р., де інспектором роти №4 БУПП в м. Чернігові ДПП викладені обставини цього правопорушення, схемою місця ДТП від 10.07.2016 р., з якою учасники ДТП були згодні, письмовими поясненнями учасників ДТП від 10.07.2016 року.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Разом з тим, приведений вище аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які суперечать встановленим судом обставинам.

Докази, які б спростовували вину ОСОБА_1, суду надані не були.

Тобто, дослідивши докази по справі, враховуючи, як пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої, так і свідка, суд приходить до висновку, що знайшло своє підтвердження порушення ОСОБА_1 пункту 10.2 ПДР України, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, думку потерпілої з приводу призначення стягнення, в звязку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 23, 33, 40-1, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя Л.В. Самусь