Справа № 333/2992/16-п
Провадження № 3/333/607/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, офіційно непрацюючого, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28.05.2016 року, о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 у м.Запоріжжя по вул.Першотравнева - пр.Соборний, керував автомобілем «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП автомобіль пошкоджено, потерпілих немає. Від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою технічного засобу ALKOTEST «Drager» і в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином у встановленим законом порядку. Його захисник ОСОБА_2 повідомив суд, що ОСОБА_1 знаходиться у лікарні та прибути до суду не може.

У ході розгляду адміністративної справи захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2, суду пояснив, що ОСОБА_1 вину не визнає, під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не керував, за кермом знаходилась його знайома на імя ОСОБА_3, яка потім покинула місце дорожньо-транспортної пригоди. Коли на місце ДТП прибули співробітники поліції, він знаходився в автомобілі на місці водія і спав.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив суду, що 28 травня 2016 року, вночі, він разом з товаришем йшов по вул.Першотравнева у м.Запоріжжя, в напрямку автозаправної станції, де побачив автомобіль «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який був неправильно припаркований та робив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, на дорозі лежало колесо від вищевказаного автомобіля. Біля зазначеного транспортного засобу вже знаходились працівники наряду спецпризначення, які стукали у вікно. Через деякий час з автомобіля вийшов водій, який не розумів, що трапилося, мав хитку ходу, розмовляв не чітко і не міг нічого пояснити, з цього можна було зробити висновок, що водій був напідпитку. Документів водій при собі не мав.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 28 травня 20016 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, по вул.Першотравневій, у м. Запоріжжя, разом з товаришем, помітили автомобіль «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який стояв на дорозі з порушенням правил та робив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, на дорозі лежало колесо від автомобіля, частина радіаторної решітки. Біля автомобіля знаходились працівники наряду спецпризначення, які світили ліхтариком та стукали у вікно. Через деякий час з автомобіля вийшов водій, який не розумів, що трапилося, розмовляв не чітко і не міг нічого пояснити.

Поліцейський роти №2 батальйону №3 управління патрульної поліції м. Запоріжжя рядовий поліції ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив суду, що в ніч з 28 на 29 травня 2016 року від диспетчера було отримано повідомлення про те, що нарядом «Сапсан-120» виявлено автомобіль «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зі слідами дорожньо-транспортної пригоди, характерними для зіткнення з електроопорою. Прибувши на вказане місце, було виявлено вищевказаний автомобіль, в якому знаходився чоловік у стані алкогольного спяніння, і який потім представився як ОСОБА_1. Біля електроопори було знайдено численні уламки автомобіля. Водій не мав при собі документів, які б посвідчували його особу. Водій стверджував, що керувала цим автомобілем його знайома ОСОБА_3, яка пішла з місця дорожньо-транспортної пригоди, і звязатися з нею по телефону не зміг. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест або огляд в медичному закладі на стан спяніння, однак він відмовився, у звязку з чим було складено протокол. Крім того, ОСОБА_1 було запропоновано викликати когось із знайомих, для передання керування цим автомобілем, на що останній відмовився, через це автомобіль був евакуйований.

У результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновків, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, підтверджується дослідженими у судовому засіданні такими доказами:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії АП2 №379575 від 30.05.2016 p., серія АП2 №379574 від 30.05.2016 p.;

-схемою місця ДТП до протоколу серії АП2 №379574 від 30.05.2016 p.;

-поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7;

-рапортом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8;

-рапортом рядового поліції ОСОБА_9;

-відеоматеріалами, наданими рядовим поліції ОСОБА_5

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пп.12.1, 2.5 Правил дорожнього руху України.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, ч.2 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, вчинене особою повторно протягом року.

Версію захисника ОСОБА_1, що останній транспортним засобом не керував, суд вважає неприйнятною, адже, а ні ОСОБА_1, а ні його захисник не надали суду належні та допустимі докази на підтвердження факту керування транспортним засобом під час ДТП іншою особою.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Також суду враховує думку захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який просив суд, у разі визнання ОСОБА_1 винним не накладати на нього стягнення повязане із позбавленням права керувати транспортним засобом, а обрати інший вид стягнення, передбачений у санкції статті, адже останньому право керувати транспортним засобом потрібне за характером роботи. Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суд не вбачає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає за необхідне накласти стягнення на ОСОБА_1 в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що оплатне вилучення транспортного засобу не можна накладати на особу, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до акту прийняття-передачі транспортного засобу від 24 червня 2016 року транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1, був відчужений на користь ОСОБА_10.

Тому, з урахуванням наведеного суд не може накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно зі ст.326 КУпАп постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Встановлюючи час набрання постанови суду законної сили і можливість допуску постанови суду до негайного виконання, слід враховувати п.п.49-51 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року (набуло статусу остаточного 30.01.2015 року), в якому, зокрема, суд констатував порушення права особи на апеляційне оскарження.

Статтею 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом. Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

Також, суд у вищезазначеному рішенні зазначив, що перегляд вищестоящими судами вироку або призначеного покарання може стосуватися як питань факту, так і права або обмежуватися тільки питаннями права. Більше того, він вважав прийнятним, що у деяких країнах обвинувачений, який бажає оскаржити рішення суду, повинен отримати на це дозвіл. Однак будь-які обмеження права на перегляд, що містяться у національному законодавстві, мають за аналогією з правом доступу до суду, закріпленим пунктом 1 ст.6 Конвенції, переслідувати законну мету та не порушувати саму суть цього права (п.49 Рішення).

Це положення спрямовано на забезпечення можливості виправити будь-які недоліки, допущені на стадіях судового розгляду або винесення вироку, якщо такі призвели до визнання особи винною (п. 51 Рішення).

З огляду на викладене, враховуючи п.53 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року, і яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвеції, вбачається за необхідне постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання лише після набрання нею законної сили, а строк відбування накладеного на ОСОБА_1 стягнення відраховувати з моменту його затримання.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст.124, 130, 276-284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок (отримувач: УДКСУ у Комунарському районі м. Запоріжжя, , МФО 813015, р/р №0005, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір за постановою суду про накладення адміністративного стягнення, Комунарський районний суд м. Запоріжжя).

Строк виконання адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту відраховувати з дня звернення до виконання постанови після набрання нею законної сили.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков