Справа № 739/1212/16-п Головуючий у 1 інстанції Наполов М. І.
Провадження № 33/795/192/2016
Категорія - ч.2ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Навозенко Л.С.

прокурора - Максимихіна Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу керівника Менської місцевої прокуратури Клюя І.І. на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Чернігова, громадянки України, із вищою освітою, працюючою вчителем Бучківської ЗОШ I-III ступеню, депутата Бучківської сільської ради сьомого скликання Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП було закрито, за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

До Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшов протокол, складений начальником Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області 15 липня 2016 року про вчинення адміністративного правопорушення у відношення ОСОБА_2 передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

З адміністративного протоколу вбачається, що ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом Бучківської сільської ради шостого скликання, тобто у відповідності до п.п. б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», № 1700-VII від 14.10.2014 року є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією у порушення п.п.1, 2 ч.1 ст.28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», с ст. 12-1 Закону України від 07 червня 2001 року № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування», 19 лютого 2015 року в проміжок часу між 08-00 та 20-00 годиною, перебуваючи в приміщенні Бучківської сільської ради за адресою: с. Бучки, вул.1 Травня, 69, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час розгляду на сесії питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж та передачу їй у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, приймала участь у голосуванні по питанню, що стосувалось її особистих інтересів та проголосувала «За».

Згідно протоколу ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП у зв'язку з невиконанням нею вимог ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та ч. 3 ст. 28, ст.35 Закону України «Про запобігання корупції».

Суддя розглянув протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 і провадження по справі закрив у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що постанова Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2016 року є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності і незаконно закрив провадження у справі. Просив скасувати постанову про закриття справи та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав, доводи апеляційної скарги та просив задовольнити

Зазначені вимоги при розгляді даної справи судом 1 інстанції виконанні в повному обсязі.

Згідно ст.1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

При розгляді зазначеної категорії справ про адміністративні правопорушення, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується особи, і яку вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об'єктивні дані, які б достовірно свідчили про спонукання депутатів сільської ради до голосування за рішення на її користь в матеріалах справи відсутні. Згідно протоколу сесії сільської ради всі 12 депутатів проголосувати «за» по вказаному питанню, тим більше що на засіданні місцевої ради розглядався тільки дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Прокурор же в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією вказав, що ОСОБА_2 вчинила дії в «умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час розгляду на сесії питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж та передачу їй у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку».

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин справи.

Згідно ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено адміністративну відповідальність за вчиненні дій при прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, відповідно до примітки 2 ст. 172-7 КУпАП, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення і зібрані судом докази вважаю, що районний суд прийшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутня наявність конфлікту інтересів, та умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у ОСОБА_2 особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання нею своїх посадових обов'язків, що свідчать про те, що вона не вчинила дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції про закриття провадження по справі є законною та обґрунтованою, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, так як не знайшли підтвердження при апеляційному розгляді, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено - в чому полягає конфлікт інтересів у ОСОБА_2, і ці обставини є істотним порушенням закону. Крім того, в доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказах, не вбачається підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 і підстави для скасування постанови судді відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області Клюя І.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2016 року про закриття адміністративного провадження у відношенні ОСОБА_2 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. С. Навозенко