АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю ОСОБА_1, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень без конфіскації виготовленої продукції, знарядь, -

встановив:

постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень без конфіскації виготовленої продукції, знарядь.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 13 липня 2016 року за місцем свого мешкання: на території будинку № 12 по вул. Шкільна у м. Підгороднє, здійснював підприємницьку діяльність з ремонту транспортних засобів без відповідних документів дозвільного характеру, чим порушив вимоги ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у прядку передбаченому ст. 294 КУпАП. У своїй апеляційній скарзі апелянтом порушується питання про скасування постанови районного суду із закриттям провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивував тим, що судом першої інстанції розгляд справи було проведено поверхнево без зясування усіх фактичних обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті. У своїй постанові суд виключно формально послався на наявні у справі докази, не оцінивши їх належним чином, як того вимагає ст. 252 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив задовольнити його апеляційну скаргу, закривши провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, зясувавши думку апелянта, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, уповноваженою особою обовязково має бути зазначено повні відомості про особу, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який порушено протиправними діями особи та яким передбачено відповідальність за скоєне.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

З аналізу наведених норм вбачається, що суд зобовязаний розглянути справу у межах обвинувачення, яке викладено у протоколі про адміністративне правопорушення. Враховуючи те, що ч. 1 ст. 164 КУпАП, за змістом свого викладення відноситься до бланкетних норм, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на законодавство у сфері провадження господарської діяльності. Тому під час складання протоколу уповноваженою особою національної поліції має бути чітко зазначено: які саме дозвільні документи були відсутні та яким нормативним актом передбачена їх необхідність, а суд, розглядаючи дану категорію справ, має вирішити питання винуватості особи у межах порушення тих норм закону, які зазначенні у протоколі уповноваженою особою національної поліції.

Як вбачається із протоколу (а.с. 1) інспектор поліції належним чином не описав обставини протиправних дій, які були допущені ОСОБА_1, а саме не зазначив: якою саме нормою законодавчого акту передбачено отримання певного дозвільного документу для провадження підприємницької діяльності, якою, на переконання працівника поліції, займався ОСОБА_1 за місцем свого проживання.

Наведеним вище обставинам під час розгляду справи у суді першої інстанції не було дано жодної оцінки, а наявні письмові пояснення написані нерозбірливим почерком та містять суперечності. Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази систематичності, як основної кваліфікуючої ознаки підприємницької діяльності, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про підприємництво».

Таким чином, підсумовуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки, суд справу розглянув поверхнево із грубим порушенням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, не зясував усі фактичні обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи по сутті, що є неприпустимим і достатньою підставою для скасування постанови суду із закриттям провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що висновки викладенні у постанові судді місцевого суду не відповідають фактичним обставинам, а тому постанова підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови суду задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень без конфіскації виготовленої продукції, знарядь скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2