АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/739/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 33/789/88/16 Доповідач - Комендат Р.Т.
Категорія - ч. 1 ст.130 КупАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Комендат Р.Т., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1, 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Як вбачається з постанови, 07.07.2016 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_1, керував в с. Нирків Заліщицького району Тернопільської області автомобілем ГАЗ-2705 № НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вказує що адміністративне стягнення накладене на нього Заліщицьким районним судом від 29.07.2016 року, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу можу бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судової повістки він не одержав. На пошті йому повідомили усно, письмово відмовилися, що судова повістка на його адресу не надходила. Тому про місце та час розгляду справи він судом повідомлений не був.

Це порушення процесуальних норм права є дуже суттєвим, оскільки такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, давати пояснення, заявляти клопотання, подавати докази, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Захід адміністративного стягнення також обраний із порушенням вимог Закону. Суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а не, наприклад, штрафу.

Порушено судом також і вимоги ст. 33 КУпАП, згідно якої суд обов'язково має враховувати особу порушника, його майновий стан, пом'якшуючі обставини відповідальності.

Із тексту постанови суду не видно, щоб усі ці апспекти досліджувалися та враховувалися судом. При цьому, ні в матеріалах справи, ні в тексі постанови, яка ним оскаржується, не міститься документів, яке б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан того. Тому у цій частині постанова суду у справі №597/739/16-п є необгрунтованою та формальною.

З наведеного є очевидним, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", де зазначено, що необхідно звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягується до адміністтративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду і, якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КупАп. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводи.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що автомобіль, на якому він вчинив адміністративне правопорушення, належить ПСК ТРО ТЕКО Заліщицького Райст, в якому він працює, і позбавлення його права керування транспортними засобами ставить його у дуже скрутне матеріальне становище.

Тому, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить замінити захід стягнення у виді одного року позбавлення керування транспортними засобами на штраф у розмірі, встановленому ч. 1 ст. 130 КУПАП на час скоєння правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами та самим апелянтом не оскаржується.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суд розглянув справу за його відсутності не відповідає дійсності і не є порушенням ст. 268 КУпАП, оскільки він був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка "Укрпошта" від 26.07.2016 року, згідно з якою адресат відмовився від одержання (досилання)-рекомендоване повідомлення суду про дату і час судового засідання.

За змістом ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення не тільки у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а й накладення штрафу від 150 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" суди при накладенні адміністративного стягнення повинні враховувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.

Разом з тим, накладаючи стягнення на ОСОБА_1, всупереч вимогам ст. 33 КУпАП суд не мотивував у постанові необхідність накладення на порушника стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не вказавши жодної обставини, яка б обтяжувала відповідальність, передбачену ст.35 КУпАП і не врахував ряд пом'якшуючих обставин.

В ході розгляду апеляційної скарги апеляційним судом Тернопільської області встановлено, що ОСОБА_1 позитивно характеризується, що підтверджується: характеристикою в.о. голови правління Заліщицького РАЙСТ Іванською Г.М. від 08.08.2016 року, в якій вказано - "за час роботи в споживчій кооперації ОСОБА_1 зарекомендував себе як дисциплінований, працьовитий, відповідальний працівник. Дотримується вимог робочої інструкції водія автотранспортних засобів. ОСОБА_1 свою роботу знає і любить, користується заслуженим авторитетом і повагою серед працівників системи торгівлі. Бере активну участь в житті трудового колективу"; та довідкою-характеристикою виконавчого комітету Заліщицької міської ради Заліщицького району Тернопільської області про те, що гр. ОСОБА_1-ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 та адміністративною комісією при міськвиконкомі до адмінвідповідальності не притягувався. Скарги, зауваження та нарікання від мешканців міста і сусідів на гр. ОСОБА_1 не поступали.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Однак цих вимог закону суд першої інстанції в повному обсязі не дотримався, що потягло необгрунтоване призначення адміністративного стягнення.

За таких обставин, вважаю, що постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП(в редакції 14.07.2015 року) слід змінити, та пом'якшити накладене на нього адміністративне стягнення, змінивши на штраф.

Враховуючи сукупність пом'якшуючих обставин та особу ОСОБА_1 апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, обравши відносно нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст.130 КупАП(в редакції 14.07.2015 року) у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2016 року в частині накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130КУпАП(в редакції14.07.2015 року) у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2016 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.Т. Комендат