№ провадження 33/781/186/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Категорія - 173-2 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2016 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.,

розглянувши стосовно прийнятності до апеляційного розгляду апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської місцевої прокуратури Соломонова М. на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2016 року, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. АДРЕСА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2016 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2016 року, скасувати її та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у зв'язку з закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, які визначені ст.38 КУпАП закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Прокурора як суб'єкта оскарження було виключено із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 року (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), які набрали чинності 26.10.2014 року.

З позбавленням прокурора права на оскарження постанови судді одночасно виключено частину 2 ст. 295 КУпАП, яка до внесення змін встановлювала обов'язок повідомляти прокуророві про результати розгляду його апеляційної скарги, а на даний час такого обов'язку не визначає.

Як вбачається з постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2016 року прокурор у розгляді адміністративної справи стосовно ОСОБА_4, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП участі взагалі не брав, а тому не наділений функцією нагляду і відповідно не має повноважень на оскарження постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_4

Крім того апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою.

Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

А тому апеляційний суд вважає, що згідно статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права», необхідно застосувати вище зазначене джерело права по даній справі.

Тому, з огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що доки національне законодавство, яке існує на сьогоднішній час суперечить одне одному, та відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, порушує вимоги «Якості закону», передбачені Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів держави у права заявника, тому, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи, як це зазначено у Рішенні «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду, а тому її слід повернути прокуророві.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2016 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко