Єдиний унікальний номер 448/1059/16-п
Провадження № 3/448/388/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.08.2016 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Борисенко В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Мостиського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 (Miminoshvili Romanoz), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 район ОСОБА_2, непрацюючого,

за ч.2 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27.08.2016 року о 09.47 год. ОСОБА_1, разом з двома іншими громадянами ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також громадянином України ОСОБА_5, намагався незаконно перетнути державний кордон України з ОСОБА_6 поза пунктом пропуску через державний кордон України в напрямку 509-510 прикордонних знаків на ділянці відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону, що на території Мостиського району Львівської області, однак був затриманий дільничним інспектором прикордонної служби спільно з групою реагування на відстані 900 метрів від лінії державного кордону України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що він разом із іншими громадянами ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали намір потрапити до ОСОБА_6 з метою працевлаштування. В цьому їм мав допомогти громадянин України ОСОБА_5, в якого вони проживали в орендованому будинку в м.Києві. Однак, приїхавши разом із ним до с.Шегині Мостиського району Львівської області та переконавшись у тому, що не зможуть перетнути ДКУ по наявних у них документах (без відповідної візи), вони передумали перетинати державний кордон України та вирішили повертатися назад, однак були затриманні прикордонниками.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 114286 від 30.08.2016р., протоколом про адміністративне затримання від 27.08.2016року, рапортом старшого зміни прикордонних нарядів ВПС «Шегині» ОСОБА_7 від 27.08.2016року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 27.08.2016року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.08.2016року, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 від 27.08.2016року.

Надані ОСОБА_1 пояснення в суді, не приймаються до уваги, оскільки такі є голослівними, жодним чином не підтверджені та спростовуються дослідженими у справі доказами, зокрема, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 27.08.2016року, в яких останній зазначає про те, що йому було відомо про те, що ОСОБА_5 мав намір їх незаконно переправити через державний кордон України, без відповідних документів, та визнає, що 27.08.2016року з метою працевлаштування мав намір потрапити на територію ОСОБА_6 в обхід встановлених пунктів пропуску без відповідних віз, та те, що усі дії, які мали місце 27.08.2016року, якими керував ОСОБА_5 (дата та час переправлення, напрямок та маршрут руху), були направлені на спробу незаконного перетину ними українсько-польського кордону.

Також із наявних в матеріалах справи письмових пояснень свідка ОСОБА_8 від 27.08.2016року слідує, що цього ж дня, 27.08.2016року о 09.20 год. він бачив як на автостанцію с.Шегині прибув автобус сполученням «Львів - Шегині», із якого вийшли чотири особи, один з яких громадянин словянської зовнішності та три громадяни кавказької зовнішності. При цьому громадянин словянської зовнішності жестом показав трьом особам кавказької зовнішності слідувати за ним та направився в сторону державного кордону поза пунктом пропуску.

Крім того, вищевказані обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, який пояснив, що вищевказані громадяни ОСОБА_2, які орендували у нього будинок, мали намір потрапити до ОСОБА_6 з метою працевлаштування, однак не мали відповідних документів для законного перетину державного кордону України з РП, на що він погодився їм допомогти у цьому за винагороду, приїхавши разом із ними автобусом до с.Шегині Мостиського району та показавши напрямок в сторону кордону з Польщею.

Таким чином, невизнання ОСОБА_1 своєї вини та пояснення в суді слід розцінювати як намір уникнути адміністративної відповідальності.

Аналізуючи наведені докази, здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини та майновий стан, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що є необхідним та достатнім для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір», є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.2 ст.204-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 (Miminoshvili Romanoz) у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (Miminoshvili Romanoz) в дохід держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 коп. судового збору, які перерахувати на рахунок № 0252, код отримувача , МФО: 825014, призначення платежу «Судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення, пункт 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до апеляційного суду Львівської області або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В.Борисенко

Постанова набрала законної сили

« » 20 р.

Суддя В.В.Борисенко