П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О.

за участі особи, відносно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3.400 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 03 квітня 2016 року, о 02 год. 10 хв., по вул. Франка в м. Бобровиця Чернігівської області, керував автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення.

При цьому, ОСОБА_1 вважає постанову місцевого суду незаконною, винесеною в порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, та такою, яка не відповідає матеріалам та фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи відсутні реальні та достатні докази, які б свідчили про наявність його вини у вчиненні правопорушення; порушений строк щодо сповіщення судовою повісткою про день, час та місце проведення судового розгляду справи по суті; позбавлено права на правову допомогу; не взято до уваги, що у зв'язку з перенесеним струсом мозку, він-ОСОБА_1 не вживає спиртні напої, а тому, все в сукупності, дає суду апеляційної інстанції підстави для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 06 липня 2016 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з'явився, хоча особисто засвідчив своїм підписом про свою обізнаність щодо дати та часу при оголошенні перерви в попередньому судовому засіданні, яке первинно було призначено на 08 червня 2016 року.

Про поважність своєї неявки суд апеляційної інстанції не повідомив.

Його неявка в даному випадку не перешкоджає розгляду провадження.

Вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 08 червня 2016 року, який підтримав доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та додатково надіслані суду апеляційної інстанції дані, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, обов'язковість чого передбачає п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно з поясненнями самого ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи, він не заперечував обставин того, що 03 квітня 2016 року, о 02 год. 10 хв., по вул. Франка в м. Бобровиця Чернігівської області він керував автомобілем GEELY-CK,д.н.з. НОМЕР_1, та на вимогу працівників патрульної поліції від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, власноручно зазначивши в протоколі серії АП2 № 142075, що вживав лікарські засоби, після яких його поведінка і могла викликати підозру у співробітників поліції щодо вживання ним алкогольних напоїв, які він не вживав (а.с. 1).

Свою відмову в проходженні медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин ОСОБА_1 пояснив тим, що намагався якнайшвидше прибути до пункту призначення - м. Бобровиця Чернігівської області, де мешкають родичі його дружини.

Наведені пояснення ОСОБА_1 у сукупності із даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 142075 від 03 квітня 2016 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2, 3) - з достатньою повнотою досліджені судом першої інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП.

А тому, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння та були відсутні ознаки перебування і під впливом лікарських препаратів, тощо, що, на його думку, поліцейським повинно було видно і не озброєним оком, - спростовуються поясненнями самого ж ОСОБА_1 та його доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Так, згідно пояснень ОСОБА_1, 03 квітня 2016 року він в нічній час вимушений був подолати відстань від м. Києва до м. Бобровиця Чернігівської області, яка складає майже 107 км., хоча через погане самопочуття - підвищений тиск та головний біль тричі в той день приймав препарати, призначені лікарем після отримання струсу мозку, а саме: "Кавінтон" та "Олатропіл".

Згідно Інструкції для медичного застосування препарату "Кавінтон", немає даних про вплив діючої речовини - вінпоцетину на здатність керувати автотранспортом або працювати з механізмами, але слід дотримуватись обережності, враховуючи імовірність виникнення під час застосування препарату сонливості, запаморочення.

Що стосується здатності впливу на швидкість реакції при керування автотранспортом або роботі з іншими механізмами, за умови прийому лікарського препарату "Олатропіл", то в Інструкції до останнього зазначено наступне: "Враховуючи, що у чутливих хворих при застосуванні препарату можуть виникнути побічні реакції (сонливість, порушення рівноваги, сплутаність свідомості), на час прийому препарату слід утриматися від керування транспортними засобами та виконання інших робіт, що потребують концентрації уваги".

Пункт 1.5 Загальних положень Правил дорожнього руху України передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Отже, за наявності видимих ознак незвичності в поведінці ОСОБА_1, задля запобігання можливої небезпеки для руху працівниками патрульної поліції на виконання вимог закону і було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння (впливу наркотичних чи токсичних речовин), від чого останній відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який ніяким чином не стосується дійсного перебування водія в стані алкогольного сп'яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, що заборонено п.п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на несвоєчасне його сповіщення про день, час та місце розгляду провадження в суді першої інстанції, то вони є неспроможними, оскільки спростовуються матеріалами справи, в яких міститься судове повідомлення від 05 травня 2016 року про сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи в 09:35 16 травня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

В призначений день та час ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні та надавав усні пояснення з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього (а.с. 8).

Отже, за наведеним, доводи апеляційної скарги про неналежне//несвоєчасне повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи судом першої інстанції - є явно надуманими та суперечать матеріалам провадження.

Не залишилось поза увагою суду апеляційної інстанції і пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності притягнень його будь-коли до адміністративної відповідальності, у тому числі за порушення ним Правил дорожнього руху України, які спростовуються відповідними даними карток обліку адміністративних правопорушень, зареєстрованих в НАІС.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Не порушено право ОСОБА_1 і на правову допомогу, оскільки йому роз'яснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі право мати захисника за його вибором, чим він не скористався, у тому числі в суді апеляційної інстанції, не дивлячись на надання йому додаткового часу для вирішення цього питання.

Накладене на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3.400 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька