АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2355/16-п Номер провадження 33/786/126/16Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 13 червня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп..

Зобовязано ОСОБА_2 в 10-денний термін передати посвідчення водія органам УПП в м. Полтава.

Згідно постанови судді Зекін Д.Г. визнаний винуватим у тому, що він 1.05.2016 о 20.00 год. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Мате Залки в м. Полтава з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не заперечуючи факту відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у день та час зазначений у оскаржуваній ним постанові судді місцевого суду, просить постанову судді змінити в частині накладення стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому апелянт зазначає, що у судовому засіданні 13.06.2016 він не був присутнім, так як судову повістку отримав лише 15.06.2016, тобто після судового засідання, у звязку з цим позбавлений права на захист, надання пояснень та доказів на спростування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вислухавши скаржника, який пояснив, що вину в інкримінованому йому правопорушенні він визнає і просить застосувати до нього інший вид стягнення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він за усними договорами займається перевезенням вантажу і це єдине джерело його доходу, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтвердили факт надання їм транспортних послуг ОСОБА_2, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові судді обставин доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 112245 від 1.05.2016 (а. с. 1), поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а. с. 2,3,4-7 ), і не спростовується ним при підтриманні апеляції.

Дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Разом з тим, при визначенні виду адміністративного стягнення суддя не дотримався вимог ст. 33 КУпАП, яка встановлює, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При апеляційному перегляді було встановлено, що при визначенні виду адміністративного стягнення суддя місцевого суду не врахував дані про особу правопорушника, який одружений має на утриманні неповнолітню дитину, за усними договорами із фізичними особами підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та відповідно до цивільно-правового договору №01/ПР від 1.08.2016, укладеного між приватним підприємством «Прайм Приват Сервіс» і ОСОБА_2, останній займається перевезенням вантажу і це є його єдиним джерелом існування та обставину, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення, якою є щире розкаяння ОСОБА_2.

Виходячи з викладеного вважаю, що ОСОБА_2 можливо змінити адміністративне стягнення з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком 2 роки, яке є надмірно суворим на позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 рік, саме таке стягнення є необхідним з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, громадської безпеки, а також запобіганню вчиненню подібних правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, постанова судді підлягає зміні, а апеляційна скарга ОСОБА_2 частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 змінити, за ч. 1 ст. 130 КУпАП призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1