Справа № 462/3734/16-п Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/783/575/16 Доповідач: Ревер В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 26 липня 2016 року, -

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, що мешкає за адресою: м.Львів, вул.Петлюри, 26/2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та визначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Згідно постанови судді, 26 червня 2016 року о 20:50 год., ОСОБА_2, керував мотоциклом «Gilevs Fuoco 500», номерний знак НОМЕР_1, по вул.Городоцькій, 183, у м.Львові, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 (результат позитивний, 1,36 %), чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити таку в частині накладення адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не погоджується з висновками суду, та вважає постанову такою, що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, що потягло за собою однобічне та не повне зясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки. При цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що має наслідком необгрунтоване та надто суворе застосування міри відповідальності як виду адміністративного стягнення за вчинене правопорушення.

Судом першої інстанції жодним чином не обгрутновано чому саме обрано такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, також залишено поза увагою дані про його особу, обставини правопорушення, що вперше притягується до відповідальності.

Так обставинами, які помякшують його відповідальність є те, що свою вину у вчинення адміністратвиного правопорушення визнав повінстю, щиро розкаюється у скоєному правопорушенні, розуміє наслідки та можливу небезпеку від керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Матеріальної чи іншої шкоди своїми діями не завдав.

Крім цього є фізичною особою-підприємцем, має постійний дохід та необхідні кошти для сплати штрафу. По роду своєї діяльності займається технічним обслуговуванням та ремонтом автомобілів, тому змушений постійно керувати транспортними засобами для здійснення поставок товарів. Така робота є основним джерелом доходів сімї.

Також просить взяти до уваги те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка відвідує чисельні гуртки та інші дитячі заклади, тому переміщення на автомобілі є вкрай необхідним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи № 462/3734/16-п, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддею місцевого суду, при розгляді справи, встановлені дійсні обставини правопорушення, а саме те, що ОСОБА_2 26 червня 2016 року о 20:50 год. керував мотоциклом «Gilevs Fuoco 500», номерний знак НОМЕР_1, по вул.Городоцькій, 183, у м.Львові, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 (результат позитивний, 1,36 %). Його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт вчинення правопорушення та кваліфікація дій в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що ж до стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, то таке, на думку апеляційного суду, накладене без врахуванням всіх обставин справи та особи правопорушника.

ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, розкаявся у вчиненому, транспортні засоби використовує для утримання сімї. Як особа підприємець, займається технічним обслуговуванням та ремонтом автомобілів, тому змушений постійно керувати транспортними засобами для здійснення поставок товарів. Така робота є основною, від якої отримує заробіток, та є основним джерелом доходів.

Наведені обставини не були враховані судом першої інстанції, а тому апеляційний суд вважає, що стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, є надто суворим. Достатнім та необхідним для нього буде стягненням у виді штрафу.

Постанову судді в цій частині слід змінити, задоволивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 26 липня 2016 року, щодо ОСОБА_2, в частині накладення стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_2, за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, в решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1