Справа № 566/229/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2016 року Млинівський районний суд

Рівненської області

Одноособово суддя Млинівського районного суду Рівненської області Лободзінський А.С., з участю прокурора Джораєвої Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли від Спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління служби безпеки України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, уродженки та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючої, розлученої, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, українки, громадянина України, до адміністративної відповідальності притягується вперше, якій роз'яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП,-

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи звільнена 11.01.2016 року наказом в.о. начальника Млинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Рівненській області з посади головного державного ревізора - інспектора відділу податкового аудиту Млинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні адміністративні правопорушення, всупереч вимогам ч.1 ст.12 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, не подала за місцем своєї роботи декларацію про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями, зокрема починаючи з 02.09.2015 року по 11.01.2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, вважаючи своє звільнення незаконним. Вважала, що незаконне звільнення не створювало у неї обов"язку подавати декларацію про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями. Своє звільнення ОСОБА_1 оскаржила в адміністративному суді, що підтвердила документально. Разом з тим пояснила, що незважаючи на оскарження свого звільнення, мала намір подати декларацію про доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру, однак не змогла цього зробити через відсутність у неї вихідних даних, а саме відомостей про нараховані суми, які належать їй при звільненні. Стверджувала, що зверталась 11 січня 2016 року до Млинівської ОДПІ із заявою про надання їй довідки про доходи, однак документально такої інформації не одержала. Це стало причиною несвоєчасного подання декларації, оскільки довідку про свої доходи від Млинівської ОДПІ одержала лише 25.02.2016 року.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 в суді, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно наказу Млинівської ОДПІ від 02.09.2015 №34-о ОСОБА_1 призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податкового аудиту з 02.09.2015 в порядку переведення з посади провідного спеціаліста відділу призначення допомог та субсидій Управління праці та соціального захисту населення Млинівської райдержадміністрації як така, що успішно пройшла конкурс (а.с.24).

Наказом по Млинівській ОДПІ від 01.10.2015 №37-о ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання - інспектора податкової та митної справи III рангу (а.с.25).

Обіймаючи вказані посади, ОСОБА_1 була ознайомлена з обмеженнями, спрямованими на запобігання та протидію корупції, в тому числі, щодо вимог фінансового контролю. ( а.с. 29-32)

Наказом від 11.01.2016 за №2-0 за підписом в. о. начальника інспекції ОСОБА_2 ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного ревізора-інспектора відділу податкового аудиту на підставі п.1.ч.1 ст.40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та компенсації за невикористані дні відпустки (а.с.26).

Тоді ж ОСОБА_1В повідомлена в письмовій формі про необхідність подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

До наказу долучений акт від 11.01.2016 про те, що наказ про звільнення ОСОБА_1 зачитаний в присутності в. о. начальника Млинівської ОДПІ та 4 працівників, від ознайомлення з яким під розпис ОСОБА_1 відмовились (а.с.27).

Також ОСОБА_1 відмовилась отримати трудову книжку з підстав її звільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, про що свідчить окремий акт від 11.01.2016 року (а.с.35).

Вказані обставини звільнення ОСОБА_1 та її відмови від ознайомлення з наказом про звільнення , а також отримання трудової книжки, підтверджуються постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 04.07.2016 року.

Положеннями ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП в редакції, чинній на час звільнення ОСОБА_1, передбачено відповідальність за несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Дана стаття КУпАП є відсилочною, оскільки передбачає відповідальність за порушення ст. 12 Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції», якою встановлено обов'язок суб'єктів декларування подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Стаття 12 вказаного Закону мала декілька редакцій. Так, відповідно до редакції статті 12 ч. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 7 квітня 2011 року: « Особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Особи, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня.

Особи, які не подали декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік із зазначених причин і звільняються з цього місця роботи, зобов'язані подати таку декларацію до розірвання трудового договору."

Даною редакцією закону було передбачено три види строків подання декларації: до 1 квітня, до 31 грудня та за умови звільнення - до розірвання трудового договору.

У наступній редакції ( закон № 224VIII від 14/05/2013 року) дизпозиція зазначеної статті зазнала змін і на час звільнення ОСОБА_1 з роботи, а саме, станом на 11.01.2016 року передбачала правило, згідно якого суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними законом.

Тобто в даній редакції конкретної вказівки на дату подання декларації особами, які звільняються чи іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, законодавець не визначив. Зокрема, якщо раніше особа при припиненні трудових відносин зобов'язана була подати декларацію до розірванння трудового договору ( до настання дати звільнення), то у даному випадку, з урахуванням внесених змін, обов'язок подання декларації пов'язується із звільненням особи, або припиненням службової діяльності іншим чином. Тобто дату ( час, період часу) подання декларації законодавець пов'язав із звільненням особи.

Під звільненням особи згідно ст. 36 КЗпП України розуміється припинення трудового договору. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Згідно п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, зареєстрованої 17 серпня 1993 року в Міністерстві юстиції України за № 110, у разі затримки видачі трудової книжки з вини роботодавця, днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.

Отже, обов'язок подання декларції має бути виконаний на дату розірвання трудового договору, з якою й пов'язується звільнення. Така дата в свою чергу має співвідноситись з датою видачі трудової книжки. Такий висновок випливає з аналізу наведених вище законодавчих і підзаконних нормативно-правових актів, оскільки після дати звільнення на такого суб'єкта вже поширюється обов'язок щодо подання декларації протягом року за минулий рік.

Водночас такий обов'язок має бути виконаний у всякому разі не пізніше дати здійснення процедур, пов'язаних із звільненням, які передбачені ст.47 КЗпП України, а саме по видачі копії наказу та трудової книжки.

Такою датою, як видно з матеріалів справи, є 11.01.2016 року, оскільки ОСОБА_1 була повідомленна про наказ щодо її звільнення, а від отримання трудової книжки 11.01.2016 року відмовилась. При цьому, трудова книжка ОСОБА_1 не була видана 11.01.2016 року через відмову ОСОБА_1. від її отримання, а не з вини Млинівської ОДПІ. Саме тому датою її звільнення є 11.01.2016 року і саме з цією датою, пов"язується обов"язок ОСОБА_1 подати декларацію.

В той же день 11.01.2016 року ОСОБА_1 була письмово повідомлена про необхідність подання декларації за період не охоплений раніше поданими деклараціями у день звільнення. Однак, як видно з матеріалів справи, декларацію про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за період роботи 2015-2016 роки ОСОБА_1 11.01.2016 року не подала, а подала її 26 лютого 2016 року ( а.с.52), що не заперечувалось й самою ОСОБА_1. Також ОСОБА_1 визнала, що належні їй при звільненні суми були нараховані Млинівською ОДПІ 11 січня 2016 року і про те, що нарахування проведено вона знала, однак суми цих нарахувань Млинівська ОДПІ їй не повідомила.

Отже, припиняючи діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, у зв"язку із звільненням на підставі п.1 ч.1 ст.40 КУпАП, станом на 11.01.2016 року після завршення процедур, пов'язаних із звільненням, а саме після ознайомлення з наказом про звільнення, попередженням щодо обов'язку подати декларацію та, відмовившись від отримання трудової книжки, ОСОБА_1 своєчасно не подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014, чинній на час її звільнення.

Водночас редакція ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яка була чинною на час звільнення ОСОБА_1, передбачала відповідальність за несвоєчасне подання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, незалежно від причин несвоєчасного подання декларації.

Законом № 1022-VIII від 15.03.2016 ( набрав чинності 18.03.2016 року) до ч.1 ст.172-6 КУпАП внесено зміни, якими передбачено, що відповідальність за несвоєчасне подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування настає у разі неподання такої декларації без поважних на те причин. Тобто необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП є відсутність поважних причин неподання такої декларації.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Отже, змінами, внесеними до ч.1 ст. 172 - 6 КУпАП згідно із Законом № 1022-VIII від 15.03.2016 року, встановлено нове правило, яке на відміну від попередньої редакції, передбачає, що відповідальність за несвоєчасне подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування настає лише у разі неподання такої декларації без поважних причин. Це означає, що нове правило у порівнянні із попередньою його редакцією, пом'якшує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки наявність поважних причин несвоєчасного подання декларації на час звільнення ОСОБА_1 з посади, виключало б адміністративну відповідальність останньої за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Як встановлено в суді, такі причини мали місце, оскільки несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, зумовлено, в тому числі, з тим, що з нею всупереч ст. ст. 47, 116 Кодексу законів про працю України не було своєчасно проведено повного розрахунку у день звільнення, не було письмово повідомлено про нараховані суми, належні їй при звільненні перед виплатою зазначених сум, а також всупереч ст. 49 КЗпП України не видано довідки про доходи.

Так, відповідно до ст. 116 КЗпП України, у випадку коли працівник у день звільнення не працював, розрахунок може бути проведений і в інший день. Однак, про нараховані суми, належні при звільненні працівника обов'язково має бути письмово повідомлено перед виплатою зазначених сум. Отже, як видно з вимог закону, при звільненні працівник має бути повідомлений про належні йому до виплати суми перед виплатою цих сум.

Проте, належні при звільненні ОСОБА_1 суми було виплачено лише 19.01.2016 року, а довідку про свої доходи, вона отримала в Млинівській ОДПІ лише після проведеного з нею розрахунку, а саме- 25.02.2016 року. ( а.с. 70). При цьому, наявні у справі фотокопії з особового рахунку ОСОБА_1 про її заробітну плату, які ніби-то надсилались Млинівською ОДПІ на її адресу 11.01.2016 року поштою, не є довідкою про доходи в розумінні ст.49 КЗпП України, в якій мають бути відображені всі суми належні працівнику при звільненні.

Вказані обставини підтверджуються постановою Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області від 04.07.2016 року, яка набрала законної сили 16.08.2016 року, в якій адміністративним судом вказані факти встановлено, а тому додаткового доказування зазначені обставини не потребують.

Отже, несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями зумовлено не лише її суб'єктивним ставленням до виконання цього обов'язку, а й наявністю поважних причин у вигляді невиконання Млинівською ОДПІ наведених вище вимог трудового законодавства .

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотню силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчиненні до видання цих законів.

Приймаючи до уваги, що Законом № 1022-VIII від 15.03.2016 року змінено правило ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яке на відміну від попередньої редакції, пом'якшує становщие ОСОБА_1, оскільки скасовує відповідальність за просте несвоєчасне подання декларації та передбачає відповідальність за несвоєчасність такого подання лише за умови відсутності на це поважних причини, що за цих же обставин, виключало б адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП на час її звільнення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ч.2 ст.8, п.6 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, керуючись ч.2 ст.8, п.6 ч.1 ст.247, ст 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ч.2 ст.8, п.6 ч.1 ст.247 КУпАП та закрити провадження у справі.

Постанова може бути оскаржена до судової палати з розгляду кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: