Справа № 419/2556/16-п
Провадження № 3/419/1324/2016
ПОСТАНОВА

08 вересня 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Добривечіра Л.Д.,

при секретарі - Московченко О.В.,

за участю: прокурора - Гоянця Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новоайдарського районного суду справу про адміністративне корупційне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки в Луганській області, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н НОМЕР_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, заміжньої, працюючої в.о. Райгородського сільського голови, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, відповідно до п. 2 рішення № 1/2 першої сесії 6-го скликання Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області від 11 листопада 2010 року, обрана секретарем виконкому Райгородської сільської ради. При цьому, відповідно до рішення Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області № 43/1 від 23 січня 2015 року ОСОБА_1 виконує обов'язки голови Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області та, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язане з корупцією, прийняла рішення в умовах реального конфлікту при наступних обставинах.

Згідно ч. 2 п. 6 постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» № 268 від 09.03.2006 р., «преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою».

Разом з цим, рішенням № 1/2 першої сесії 6-го скликання Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області від 11 листопада 2010 року ОСОБА_1 присвоєно 11 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування, тоді ж нею складена присяга.

25 травня 2015 року ОСОБА_1, будучи в.о. голови Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, видала розпорядження № 16 «Про преміювання ОСОБА_2, ОСОБА_1Б.», відповідно до якого серед інших ОСОБА_1 премійовано себе особисто на суму 942,50 грн.

Отримання ОСОБА_1 вказаної премії за травень 2015 року за виключенням обов'язкових відрахувань підтверджується розрахунково-платіжною відомістю № 5 за травень 2015 року Райгородської сільської ради Новоайдарського району.

Аналогічне розпорядження в.о. голови Райгородської сільської ради ОСОБА_1 прийнято 08.12.2015 року № 33 "Про преміювання робітників сільської ради ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2В.", яким серед інших прийнято рішення про преміювання себе особисто на суму 3521 грн.

Отримання ОСОБА_1 премії за грудень 2015 року за виключенням обов'язкових відрахувань підтверджується розрахунково-платіжною відомістю № 12 за грудень 2015 року Райгородської сільської ради Новоайдарського району.

Рішення про зазначені виплати ОСОБА_1, Райгородською сільською радою, не приймалось.

При цьому, ОСОБА_1 жодного разу не повідомила Райгородську сільську раду Новоайдарського району Луганської області про наявність у неї реального конфлікту інтересів в службовій діяльності, пов'язаного з виникненням суперечностей між її особистими майновими інтересами та її представницькими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність та неупередженість прийняття рішень, а також прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»:

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватними інтересами особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між її особистим приватним інтересом - бажанням поліпшити своє матеріальне становище та її службовими повноваженнями, як в.о. голови Райгородської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, що вплинуло на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Тобто реальний конфлікт інтересів в даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 у вигляді прийняття рішень про преміювання себе особисто, реально зіткнувся з її службовими повноваженнями.

Своїми діями, які виразилися у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів щодо видачі премій у травні та грудні 2015 року собі особисто та неповідомлення Райгородської сільської ради не пізніше наступного дня з моменту, коли ОСОБА_1 дізналась про наявність у неї реального конфлікту інтересів в службовій діяльності, пов'язаного з виникненням суперечностей між її особистими інтересами та службовими повноваженнями, які впливають на об'єктивність прийняття рішення.

Таким чином, в.о. Райгородського сільського голови ОСОБА_1 порушила вимоги, передбачені ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, за письмовою заявою свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП визнала, просила справу розглянути за її відсутності.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП і для цього є законні підстави.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є доведеною.

У відповідності до підпункту «б» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1, як в.о. Райгородського сільського голови, є субєктом відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1,2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1)вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2)невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

3)не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4)вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Враховуючи особу правопорушника, яка працює, до адміністративної відповідальності не притягувалася, обставини справи, ступінь суспільної шкідливості вчиненого правопорушення, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», керуючись ст. ст. 24, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі ч.2 ст.172-7 КУпАП накласти на ОСОБА_1, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень), (одержувач: Держбюджет Новоайдарського району 21081100, р/р 0207, код ЕДРПО 37895134, банк УДКСУ у Новоайдарському районі, МФО 804013).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 275,60 грн., на наступні платіжні реквізити: «судовий збір, код ЄДРПО 05381395, пункт 5, код класифікації доходів: 22030001, отримувач УДКСУ у Новоайдарському районі, рахунок 0207, код ЄДРПО отримувача коштів: 37895134, МФО 804013, банк отримувача ГУДКСУ у Луганській області», призначення платежу *;101;;судовий збір при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, Новоайдарський районний суд Луганської області.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Луганської області шляхом її подання через Новоайдарський районний суд.

Суддя Л.Д.Добривечір