А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10.03.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка подала скаргу - ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, студента УЖНУ, працюючого приватним підприємцем, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто судовий збір в дохід держави в сумі 275 грн. 60 коп.

За постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 08.02.2016 о 10 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки "DACIA" модель "LOGAN", номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Ужгороді по вул. Ольбрахта не дотримався безпечної дистанції і біля будинку №11 допустив зіткнення із автомобілем марки "AUDI" модель "А4"", номерний знак МОА-099, який був припаркований, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №092517 від 21.01.2016 року та схемі місця ДТП від 24.12.2015 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду змінити у частині накладення стягнення на менш суворе у виді штрафу. Обгрунтовує тим, що судом винесено постанову з порушенням вимог ст. 33 КУпАП, оскільки рішення суду прийняте без врахування характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеню його вини, майнового стану та обставин, що помякшують відповідальність, а саме стягнення є занадто суворим. Судом не враховано у відповідності зі ст. 34 КУпАП помякшуючих обставин: визнання ним своєї вини та щире каяття у скоєному правопорушенні, відсутність в минулому порушень Правил дорожнього руху, а також добровільне відшкодування в повній мірі завданих збитків власнику пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 та відсутність претензій з боку останньої. Крім того, не було враховано, що скоєння правопорушення спровокував незадовільний стан дорожнього покриття по вул. Ольбрахта внаслідок ожеледиці. Зокрема вказує на те, що викладені в постанові суду обставини не відповідають протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що він не дотримався безпечної швидкості руху та допустив зіткнення із стоячим транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, та в поясненні до якого відмітив, що ДТП скоїв ненавмисно, а внаслідок слизької дороги. Враховуючи зазначене вважає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП неповно зясував фактичні обставини справи, а також розглядаючи справу значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду та порушення вимог п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, що стало наслідком необґрунтованого застосування до нього міри відповідальності, оскільки вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся, відшкодував спричинену правопорушенням шкоду, позитивно характеризується по місцю свого проживання, роботи та навчання, до адміністративної відповідальності раніше не притягався, а керування автомобілем є необхідним для заняття підприємницькою діяльністю, що є єдиним джерелом його доходу для існування та оплати навчання.

Заслухавши апелянта про підтримання апеляційної скарги та його пояснення про те, що швидкості не перевищував, що дорога по якій їхав веде з наклоном згори униз, встелена бруківкою, було слизько, коли він почав тормозити, автомобіль понесло юзом, на повороті він не справився з керуванням і зачепив автомобіль, який стояв припаркованим на тротуарі, злякався, що його пошкодив, оскільки мав таку пригоду вперше, тому не зупинився, просив врахувати ці обставини та помякшити стягнення; перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції фактичні обставини встановлені правильно на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів до нього, зокрема, схеми місця ДТП, пояснень свідків та обгрунтовано ОСОБА_1 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, передбачених п.12.1 ПДР та доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте, накладаючи стягнення, суд не в повній мірі врахував дані про особу порушника, а саме, що він вперше притягається до відповідальності за порушення правил дорожнього руху; обставин, що пом`якшують відповідальність: щире розкаяння винного і добровільне відшкодування ним заподіяної шкоди потерпілому ( у справі наявна розписка потерпілої ОСОБА_2, автомобіль якої був ушкодженим, що ОСОБА_1 повністю його відремонтував, а.с. 3 ). Беручи до уваги пояснення апелянта в апеляційному суді про щире розкаяння, те, що одночасно навчається та працює, і позбавлення прав керування перешкоджає цьому, оскільки доїжджає в м. Ужгород як на роботу, так і на навчання, з урахуванням вище наведених пом`якшуючих обставин, апеляційний суд вважає за можливе пом`якшити накладене стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.02.2016 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: