Справа № 392/1095/16-п
Провадження № 3/392/303/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Березій Ю.А., розглянувши справу управління Держпраці у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області 02 липня 2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, директора СТОВ «Агрофірма «ОСОБА_2»,

за частиною 1 статті 41, частиною 2 статті 188-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Громадянин ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора СТОВ «Агрофірма «ОСОБА_2», скоїв порушення вимог законодавства про працю при наступних обставинах.

У період з 01 травня 2016 року і по 30 травня 2016 року громадянин ОСОБА_1 допустив порушення вимог статті 30 Закону України «Про оплату праці» щодо забезпечення власником або уповноваженим ним органом достовірного обліку виконуваної працівниками роботи, а також бухгалтерського обліку витрат на оплату праці, а саме у табелях обліку робочого часу не винесено окремо в підсумку робота працівників у святкові дні та надурочні години. Так, відповідно до табелю обліку робочого часу за травень 2016 року доярка ОСОБА_3 відпрацювала у святкові дні 1 і 2 Травня. Відповідно до наряду ОСОБА_3 в подвійному розмірі оплачено лише роботу 1 Травня, а робота 2 Травня в подвійному розмірі не оплачена.

У період з 01 травня 2016 року і по 30 травня 2016 року громадянин ОСОБА_1 допустив порушення вимог статті 50 Кодексу Законів про працю України щодо нормальної тривалості робочого часу працівників, яка не може перевищувати 40 годин на тиждень. Так, доярка ОСОБА_3Є у травні поточного року відповідно до табелю обліку робочого часу відпрацювала з 17 по 23 травня безперервно 49 годин, а з 25 по 30 травня 42 години. Доярка ОСОБА_4 з 12 по 17 травня відпрацювала 42 години.

У період з 01 травня 2016 року і по 30 травня 2016 року громадянин ОСОБА_1 допустив порушення вимог статті 76 Кодексу Законів про працю України щодо надання працівникам додаткових відпусток за роботу у важких та шкідливих умовах праці. Так, трактористу ОСОБА_5, водієві автотранспортних засобів ОСОБА_2 протягом 2014 2015 років надавались лише щорічні основні відпустки тривалістю 24 календарних дні, а передбачені результатами атестації додаткові відпустки тривалістю по 4 календарних дні не надавалися.

У період з 01 січня 2013 року і по 31 рудня 2016 року громадянин ОСОБА_1 допустив порушення вимог статті 80 Кодексу Законів про працю України щодо заборони ненадання щорічних відпусток повної тривалості більше 2 років підряд. Так, головному бухгалтеру ОСОБА_6 не надавалися щорічні відпустки повної тривалості за 2013-2014, 2014-2015, 2015-2016 робочі роки.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, громадянин ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора СТОВ «Агрофірма «ОСОБА_2», скоїв невиконання розпорядження державного органу про працевлаштування інвалідів при наступних обставинах.

У період з 01 січня 2015 року і по 29 липня 2016 року громадянин ОСОБА_1 не зареєстрував СТОВ «Агрофірма «ОСОБА_2» в Кіровоградському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів і не подавав звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік, при середньообліковій чисельності працівників 41 особа.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Винність правопорушника підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення і актами перевірок.

Відповідно до частини 2 статті 36 України про адміністративні правопорушенняадміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Керуючись статтями 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 41, частиною 2 статті 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти штраф у розмірі 510 (пятсот десять) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника стягнути з ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі 1020 (тисяча двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави - 275 гривень 60 копійок судового збору.

На постанову може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців.

Суддя