Справа № 348/885/16-п
Провадження № 33/779/120/2016
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д.В. Д. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

та його захисника адвоката ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, також стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 25 квітня 2016 року о 13.00 год. в м. Яремче по вул. Свободи, керуючи транспортним засобом автомобілем Ford Focus, д.н.з. JCM 394, виконуючи поворот ліворуч не з крайнього лівого положення, не надав дорогу попутному транспортному засобу ВАЗ-21104, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та допустив зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, заперечуючи свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення, вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою, прийнятою при неповному та необєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, неповній оцінці всіх доказів по справі.

Зокрема, вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4В, який намагався здійснити обгін його автомобіля в той момент, коли він з включеним сигналом лівого повороту розпочав маневр повороту ліворуч, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів саме на його смузі під кутом 10 градусів. Вказує, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП підтверджується його показаннями та схемою місця ДТП, однак, судом не дано належної оцінки цим доказам.

Просить постанову Надвірнянського районного суду від 3 червня 2016 року скасувати, провадження у справі закрити внаслідок відсутності в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду без змін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.245 КУпАП суд зобовязаний всебічно, повно і обєктивно зясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№ 172291 від 25.04.2016 року (а.с.1), схемою наслідків ДТП від 25.04.2016 року (а.с.2), поясненнями потерпілого ОСОБА_4 (а.с.5), поясненнями правопорушника (а.с.6), поясненнями свідків ОСОБА_6 (а.с.7), ОСОБА_7 (а.с.8).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2№ 172291 від 25 квітня 2016 року, ОСОБА_2 25 квітня 2016 року о 13.00 год. в м. Яремче по вул. Свободи, керуючи транспортним засобом автомобілем Ford Focus, д.н.з. JCM 394, виконуючи поворот ліворуч не з крайнього лівого положення, не надав дорогу попутному транспортному засобу ВАЗ-21104, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та допустив зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до протоколу, ОСОБА_2 своїми діями порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

Згідно п.10.4. Правил дорожнього руху України водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 цих вимог ПДР України не дотримався, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби.

До вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення долучена схема дорожньо-транспортної пригоди, яка містить графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об'єктів та обставини, що стосуються події та мають істотне значення для об'єктивного визначення її причин.

Вищевказана схема складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

На вказаній схемі зафіксоване розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення транспортних засобів, сліди заносу залишені на дорозі від коліс,особливості дорожньої розмітки, відповідні результати виміру відстаней, які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобілів, які сталися внаслідок ДТП.

Вищевказані дані схеми дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин виникнення аварійної ситуації, прийнятих ним заходів щодо уникнення дорожньо-транспортної пригоди, місця зіткнення транспортних засобів та суспільно-небезпечних наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, вищевказана схема місця дорожньо-транспортної пригоди була оцінена судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.252 КУпАП , відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд ставиться критично до доводів ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення, а також не дослідив схему ДТП, які, на його думку, свідчать про вину саме водія ОСОБА_4

Суд першої інстанції, проаналізувавши сукупність досліджених доказів прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він в порушення вимог п.10.4 ПДР України, при виконанні повороту ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині свого напрямку, не дав дорогу попутному транспортному засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з ним.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того , що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний водій ОСОБА_4 , який, перевищуючи дозволену швидкість, не обравши безпечну дистанцію, здійснював обгін автомобіля незважаючи на включений сигнал лівого повороту.

Так , відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно зясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що водій ОСОБА_4 не здійснював обгін транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, а намагався вчинити випередження транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку. Зі змісту пояснень потерпілого ОСОБА_4 вбачається , що він був змушений виїхати на зустрічну смугу руху, намагаючись уникнути зіткнення, оскільки діяв в умовах аварійної ситуації, яку створив водій ОСОБА_2

Апеляційний суд вважає, що саме дії водія ОСОБА_2, щодо порушення вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному звязку з суспільно небезпечними наслідками адміністративного правопорушення у виді зіткнення транспортних засобів.

Вважаю, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративно стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При розгляді питання про справедливість призначеного ОСОБА_2 стягнення, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2016 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення а постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2016 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1