06.09.2016 року Козельщинський районний суд Полтавської області
Справа № 533/742/16-п
Провадження № 3/533/257/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2016 року Козельщинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді: Мурашко А.О.,

при секретарі: Шуліка Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщині заяву про відвід головуючого судді Мурашка А.О. по адміністративній справі щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП,-

встановив :

В порядку автоматичного розподілу головуючому судді Мурашку А.О. надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовою заявою про відвід судді Мурашка А.О.

Заяву мотивував тим,що він має сумніви у неупередженості судді щодо нього, оскільки суддя раніше вирішив декілька справ не на його користь і довіряє іншим суддям Козельщинського районного суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Потерпілий ОСОБА_2 не заперечує відводу судді.

Суд, вислухавши доводи ОСОБА_2 і дослідивши заяву про відвід головуючого судді та матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

КУпАП не передбачено процесуальні норми, які регламентують порядок розгляду заяви про відвід.

Між тим, згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року вбачається, що кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обовязків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену конвенцію і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обовязковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст. 8 Конституції України вбачається, що в Україні визнається та діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною радою України, є частиною національного законодавства України. Також передбачено, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що в даному випадку правомірним та доцільним буде застосування аналогії процесуального закону, а отже прийняття та розгляд заяви про відвід судді необхідно розглядати за правилами, які закріплені в КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «ОСОБА_3 проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду,а тому будь який суддя,стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості,повинен брати самовідвід або бути відведеним (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «ОСОБА_4 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86; рішення від 09.11.2006р у справі «Білуга проти України).

В результаті раніше прийнятих рішень судді Мурашко А.О. у справах за № 533/72/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Голд Грейн» 26 649,26 грн. ; №533/1133/15-ц про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження; №533/164/16-ц про дозвіл на примусове проникнення до житла і відповідно поданої заяви у ОСОБА_1 виникли сумніви у неупередженості судді при розгляді зазначених справ, а також при розгляді даної справи.

Розглядаючи заяву про відвід,слід виходити з того, що підставою для відводу судді є,зокрема,обставини,які викликають сумнів у його обєктивності та неупередженості.

Хоча факти, викладені в заяві ОСОБА_1 не свідчать та і не можуть свідчити про необєктивність та упередженість судді, але необхідно взяти до уваги,що поняття «сумнів» є оціночним та залежить від сприйняття дійсності кожною конкретною особою з урахуванням виключно її життєвого досвіду,знань,психології тощо. Якщо суддя раніше приймав ряд рішень не на користь сторони то у цієї сторони обєктивно виникають сумніви в неупередженості судді до цієї сторони тобто відсутня довіра до суду.

Необхідно також врахувати,що між ОСОБА_1 і суддею виникли неприязні відносини.

Враховуючи викладене,забезпечуючи,відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,право особи на справедливий суд,з метою утвердження довіри і поваги суспільства до правосуддя,впевненості в його обєктивності та неупередженості, з огляду на те,що в Козельщинському районному суді працює чотири судді і справа по суті не розглядалась, заява про відвід підлягає задоволенню.

Також слід взяти до уваги за останній час практику розгляду аналогічних заяв суддями України, які з метою утвердження довіри до суду задовольняють заяви про відвід судді.

На підставі викладеного та керуючисьст.ст.8,9,55 Конституції України,ст. 294 КУпАП, ст.ст.75,76 КПК України суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мурашка А.О. задовольнити.

Матеріали адміністративної справи передати до канцелярії суду для проведення її автоматичного перерозподілу іншому судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя