Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/4344/16-п
ПОСТАНОВА

05.09.2016 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Д. В., при секретарі Мащенко Д.О., за участю прокурора Мациха А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя справу, що надійшла з прокуратури Іллічівського району м. Маріуполя Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, яка народилась 03 грудня 1968 року в сел. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області, громадянки України, паспорт серії ВВ № 005031, виданий 05.09.1997 року Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, ІПН НОМЕР_1, не одруженої, працюючої секретарем Старо-Кримської селищної ради, яка проживає і зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1,

за частинами 1 та 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (корупційне правопорушення),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до повідомлення про результати виборів депутатів Старо-Кримської селищної виборчої комісії у м. Маріуполі Донецької області в одномандатних округах та рішення першої сесії сьомого скликання Старо-Кримської селищної ради № 1 від 17.11.2015 року «Про визнання повноважень селищного голови та повноважень депутатів сьомого скликання» визнано депутатом селищної ради. Крім того, на підставі рішення № 2 від 17.11.2015 року ОСОБА_1 обрано зі складу депутатів секретарем Старо-Кримської селищної ради і відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», вона є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

ОСОБА_1 ознайомлена із попередженнями про обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходженням служби, встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «;Про запобігання корупції».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст.ст. 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції» депутати сільських рад зобовязані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Також, відповідно до ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Згідно ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Разом з тим, ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом та секретарем Старо-Кримської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «б», «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення та зобов'язаною відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» повідомляти сесію сільської ради, як колегіальний орган місцевого самоврядування, про наявність у неї реального конфлікту інтересів, маючи можливість без жодних перешкод це зробити, 17.11.2015 року, приблизно об 11 годині, перебуваючи в приміщенні Старо-Кримської селищної ради, розташованої за адресою: с. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області, вул. Куйбишева, будинок 47б, публічно не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган сесію селищної ради, а саме про прийняття участі у голосуванні про преміювання за результатами роботи в листопаді 2015 року її як секретаря Старо-Кримської селищної ради в розмірі 9 000 (девяти тисяч) гривень.

Крім того, ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом та секретарем Старо-Кримської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «б», «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення та зобов'язаною відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, 17 листопада 2015 року приблизно об 11 годині, перебуваючи в приміщенні Старо-Кримської селищної ради, розташованої за адресою: с. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області, вул. Куйбишева, будинок 47б, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів проголосувала «за» на сесії Старо-Кримської селищної ради під час вирішення питання про преміювання за результатами роботи в листопаді 2015 року її як секретаря Старо-Кримської селищної ради в розмірі 9 000 (девяти тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи депутатом Старо-Кримської селищної ради, відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» - субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила сесію ради про наявність реального конфлікту інтересів, а також вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_1Ф у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП визнала в повному обсязі та підтвердила обставини їх скоєння, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за скоєння корупційного правопорушення, думку прокурора, який вважав доведеним факт порушення вимог щодо врегулюванню конфлікту інтересів, а також складу правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, в діях ОСОБА_1Ф, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що її вина в неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів є доведеною та її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 172 -7 та за ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Рішення сесії селищної ради про виплату разової премії у розмірі посадового окладу голові цієї ради ОСОБА_1 стосувалося лише її майнового інтересу і ніяким чином не стосувалося інтересів громади чи інших осіб. Тому ця обставина свідчила про наявність у неї приватного інтересу на отримання цієї премії. При виконанні ОСОБА_1 повноважень секретаря селищної ради вона усвідомлювала, що її особиста участь у голосуванні за прийняття такого рішення може вплинути на об'єктивність та неупередженість прийняття цього рішення, тобто, що вона буде діяти в умовах суперечності між її приватним інтересом та її службовими і представницькими повноваженнями Однак, не зважаючи на це, ОСОБА_1 в порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила колегіальний орган селищну раду про наявність у неї приватного інтересу і в умовах реального конфлікту інтересів особисто взяла участь у голосуванні з цього питання і проголосувала за прийняття сесією такого рішення.

З огляду на це в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушень за ч.1 ст. 172 -7 та за ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

При виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, щодо якої складено протокол, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, вперше вчинила адміністративне правопорушення, ступінь вини, майновий стан, відсутність по справі обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 вчинила корупційне правопорушення. При цьому вину в його скоєнні визнала в повному обсязі, зобовязалась не допускати подібного в подальшому.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі викладеного, суд вважає, що достатнім та необхідним для виховання ОСОБА_1 буде накладення стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП, проте в мінімальній межі, оскільки саме таке стягнення забезпечить досягнення мети зазначеної у ст. 23 КУпАП.

Статтею 40-1 КпАП України визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (275,60 грн.).

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 4, 9, 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.ст. 36, 172 7, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов