Справа № 404/3894/16-п
Номер провадження 3/404/1159/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Завгородній Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які були направлені з Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсіонера, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 03.06.2016 року приблизно о 13 годині 17 хв. ОСОБА_1 в кабінеті №211 поліклініки МВС по вул. Волкова, 1 в м. Кропивницький, ображав нецензурною лайкою та зухвало поводився до громадянина ОСОБА_2. За вчинення зазначених дій, працівниками поліції було складно протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою по предявленому адміністративному правопорушенню не визнав, пояснив, що ніякого дрібного хуліганства він не вчиняв та нецензурною лайкою не висловлювався. Під час перебування в приміщенні лікарні, його обурило зухвале відношення лікарів до нього, як до пацієнта, та відсутність професійної етики, що як наслідок змушувало ОСОБА_1 відчувати себе приниженим.

Ретельно дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до висновку про закриття адміністративного провадження, з наступних підстав:

Проявом хуліганських дій є будь які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

У протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть дрібного хуліганства; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, у т. ч. про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Відповідно до розяснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Надані на розгляд адміністративні матеріали, у тому числі і письмові пояснення очевидців, не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян, а саме в тому, що безпосередньо ОСОБА_1 виражався грубою нецензурною лайкою.

Згідно п. «д» ст. 6 Закону України «Основ законодавства України про охорону здоров'я», право на охорону здоров'я має кожний громадянин України, зокрема на кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров'я. Розширене тлумачення таких положень закріплено в ст. 38 цього Закону про те, що кожний пацієнт, який досяг чотирнадцяти років і який звернувся за наданням йому медичної допомоги, має право на вільний вибір лікаря, якщо останній може запропонувати свої послуги, та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій. Кожний пацієнт має право, коли це виправдано його станом, бути прийнятим у будь-якому закладі охорони здоров'я за своїм вибором, якщо цей заклад має можливість забезпечити відповідне лікування.

У свою чергу особливість лікарської діяльності обумовлює необхідність високих морально-етичних якостей для будь-якого медичного працівника, насамперед, лікаря. Діяльність лікаря регламентована не тільки моральними, а й правовими нормами - необхідність дотримання законодавства про охорону здоров'я, відомчих наказів та інструкцій.

Всупереч виявленим обставинам, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, інспектор поліції поверхово дослідив обставини суперечки між пацієнтом та медичними працівником, не встановив дійсних підстав конфлікту, а також правомірності дій медичних працівників, тощо.

Згідно практики застосування рішень Європейського суду з прав людини (ст. 9 Європейської Конвенції з прав людини) Кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Зважаючи на зясовані суперечливі обставини подій, переконаний, що пацієнт має право висловлювати критику на дії медичного працівника.

Особливого занепокоєння викликає розбіжність у часі події (10 годин ) і факт звернення по телефону до поліції (13 годин). Розрив у часі ставить під сумнів саму мету звернення до поліції, оскільки медичною установою переслідувалась мета не припинення можливого проступку, а покарання хворого, який не згоден з діями медичних працівників і лікаря.

За таких умов, межі та повноваження розгляду вичерпано, відтак рішення приймається на підставі наявних обставин, які у своїй сукупності переконливо свідчать про відсутність прямого умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у порушенні громадського порядку чи спокою громадян.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3