Справа № 163/2102/16-п
Провадження №3/163/1409/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

представника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1580/20505/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає по вул.Св. Володимира, 17/17, в м.Нововолинськ Волинської області, студентки Національного університету «Львівська політехніка» (V-й курс, факультет «Архітектури»), РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянки України серії АЮ №141622, виданий Нововолинським МВ УМВС України у Волинській області 19.11.2010, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 22.07.2016 року приблизно о 10 год. 53 хв., вїжджаючи в Україну протягом однієї доби вдруге таслідуючи з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, без ознак приховування, товар: «матриці до телевізорів 32» в кількості 10 штук, вагою 12,8 кг., вартістю 6881,91 грн., «рулон тканини КМ-D071, 102,43mb» в кількості 1 штука, вагою 22,2 кг, вартістю 2563,32 грн., та «рулон тканини КМ-D071, 103,68mb» в кількості 1 штука, вагою 22,4 кг, вартістю 2594,61 грн., а всього зазначеного товару загальною вагою 57,4 кг. та вартістю 12039,84 грн., який, згідно вимог ч.2 ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що вона, при тих же обставинах, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ч.2 ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень, які їй ставляться у провину, згідно протоколу про ПМП, визнала частково, а саме, погодилась з порушенням нею порядку проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор», заперечивши вчинення при тих же обставинах недекларування товару. Пояснила, що того дня дійсно перетинала кордон вїжджала в Україну другий раз за добу, однак при першій поїздці будь-якого товару не переміщала, оскільки в ОСОБА_4 тоді їздила з батьком спеціально, щоб відвезти колегу на автостанцію, але на той час одночасно забрати товар не змогли, так як склад, де зберігався товар, ще був закритий. Після того, як їм в телефонному режимі повідомили, що склад уже відкрився, вони на тому ж самому автомобілі вдруге поїхали в ОСОБА_4 за товаром. Даний товар вона придбала для власних потреб, оскільки його оптова ціна була дуже низькою. З неоподатковуваними нормами товару, дозволеними до переміщення через митний кордон України, вона обізнана, при цьому, товари перевозила дуже рідко, оскільки навчається, та ніколи їх письмово не декларувала. Під час проходження митного контролю товар не приховувала, інспектору митниці повідомила про його наявність та на нього подала фіскальні чеки. Про те, що при другій поїздці упродовж доби необхідно слідувати смугою митного контролю «червоний коридор» вона не знала та про це вперше дізналась від інспектора митниці при ситуації, що виникла. Митної декларації для заповнення в інспектора митниці вона не просила, оскільки їх відразу відставили на сторону, однак й митники, зі своєї сторони, письмово задекларувати товар їй не пропонували. Вважає, що порушила лише порядок проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор», а щодо недекларування товару, то товар вона задекларувала в усному порядку шляхом усного заявлення інспектору митниці, у звязку із чим просила суд товар їй повернути для розмитнення.

Представник особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3вказав на визнання його довірителькою вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, у звязку із чим дана кваліфікація ним не заперечується. Щодо винуватості ОСОБА_2 у недекларуванні товару, звернув увагу на ту обставину, що остання слідувала через митний кордон України в якості пасажира та, посилаючись на положення Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (правило 9 спеціального додатку J), вказав на право останньої здійснити усне декларування товару, що й вона зробила, подавши до митного контролю документи, підтверджуючі його вартість. Натомість, після виявлення співробітником прикордонної служби факту другого вїзду ОСОБА_2 на територію України упродовж доби, інспектор митниці повинен був у будь-якому випадку надати останній митну декларацію для письмового декларування товару, однак цього зроблено не було. За викладених обставин вважає, що у діях його довірительки відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у звязку із чим у цій частині просив провадження у справі закрити, а товар повернути після сплати митних платежів.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останню стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, її представника, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, окрім її особистого зізнання в суді, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1580/20505/2016 від 22.07.2016 року (а.с.1-4); письмовими поясненнями правопорушниці від 22.07.2016 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що остання давала в судовому засіданні (а.с.5); копією акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205050700/2016/0004 від 22.07.2016 року, у якому зафіксовано те, що громадянка ОСОБА_2 перевозила через митний кордон України в напрямку «вїзд» такий товар як: «матриці до телевізорів 32» в кількості 10 штук та два рулони тканини: КМ-D071, 102,43mb, КМ-D071, 103,68mb (а.с.6); копією контрольного талона для проходження по «зеленому коридору» від 22.07.2016 року, на зворотній сторінці якого наявна відмітка співробітника прикордонної служби про перетин, зокрема, громадянкою ОСОБА_2 митного кордону України в напрямку «вїзд» другий раз упродовж доби (а.с.7); копіями фіскальних чеків від 21.07.2016 року за №012814, №012813, №012807, відповідно до яких вартість переміщуваного ОСОБА_2 товару: 10-ти «матриць до телевізорів 32» становить 1100,00 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 22.07.2016 року (100 польських злотих = 625,6283 грн.) складає 6881,91 грн.; «рулона тканини КМ-D071, 102,43mb» - 409,72 польських злотих, що рівне 2563,32 грн., «рулона тканини КМ-D071, 103,68mb» - 414,72 польських злотих, що рівне 2594,61 грн., а всього зазначеного товару на загальну суму 12039,83 грн. або 440,46 євро, виходячи з курсу валют 100 євро = 2733,4953 грн. (а.с.10); службовою запискою старшого державного інспектора митного поста «Устилуг» Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 22.07.2016 року, з якої слідує, що загальна вага переміщуваного ОСОБА_2 товару становить 57,4 кг, з яких: вага 10-ти «матриць до телевізорів 32» - 12,8 кг, «рулона тканини КМ-D071, 102,43mb» - 22,2 кг та «рулона тканини КМ-D071, 103,68mb» - 22,4 кг (а.с.15-16).

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Згідно ч.2 ст.374 МК України, норма частини першої цієї статті застосовується у разі, якщо особа, яка ввозить товари на митну територію України, в'їжджає в Україну не частіше одного разу протягом однієї доби. З метою забезпечення дотримання цієї умови посадові особи органів охорони державного кордону, які здійснюють паспортний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України, безпосередньо в процесі здійснення такого контролю інформують посадових осіб органів доходів і зборів про громадян, які в'їжджають в Україну частіше одного разу протягом однієї доби. У разі якщо товари в обсягах, що не перевищують обмежень, встановлених у частині першій цієї статті, ввозяться на митну територію України особою, яка в'їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, такі товари підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Аналіз положень ч.1 та ч.2 ст.374 МК України вказує на те, що обовязковому письмовому декларуванню підлягають товари, які хоча й за своїми обсягами не перевищують обмежень, встановлених у ч.1 ст.374 МК України, однак ввозяться особою, яка вїжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, тобто два і більше разів, при цьому, ввезення чи не ввезення на територію України такою особою товару в межах норми при першій поїздці значення не має.

Та обставина, що ОСОБА_2 22.07.2016 року приблизно о 10 год. 53 хв. вдруге в'їжджала в Україну, перетинаючи митний кордон, протягом однієї доби, підтверджується особистими поясненнями останньої в суді, які обєктивно узгоджуються з даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, згідно яких автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н.з. АС7226ВК, перетинав митний кордон України в напрямку «вїзд» через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС смугою митного контролю «зелений коридор» 22.07.2016 року о 02:50:40 год. та о 10:53:21 год. (а.с.12).

Частинами 2, 5, 6 статті 366 МК України регламентовано, що канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

В силу ч.2 ст.374 МК України, а також з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, за яких ОСОБА_2 вдруге вїжджала в Україну протягом однієї доби, переміщуваний нею товар підлягав обовязковому письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, який підлягав обовязковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

З пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено та це не спростовано матеріалами справи, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» вона повідомила інспектору митниці про переміщуваний нею товар та предявила на нього фіскальні чеки від 21.07.2016 року за №012814, №012813, №012807.

Отже, вищенаведене свідчить не інакше, як про усне декларування ОСОБА_2 переміщуваного нею товару.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

У даній справі, визначальним є факт вїзду ОСОБА_2 на територію України вдруге упродовж доби, однак дана обставина сама по собі, виходячи з положень ст.ст.257 та 366 МК України, не може свідчити про недекларування останньою товару за однією із форм, наведених у ст.257 МК України.

Під час проходження митного контролю ОСОБА_2, слідуючи в якості пасажира, в усній формі заявила точні та достовірні відомості про переміщуваний товар, про що свідчить подання останньою інспектору митниці фіскальних чеків від 21.07.2016 року за №012814, №012813, №012807.

При цьому, суд вважає слушною вказівку представника ОСОБА_2 про те, що такі обставини справи відповідають рекомендованому правилу 9 спеціального додатку J Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно Закону України від 05.10.2006 року №227-V, відповідно до якого потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Судом встановлено, що митна декларація для письмового декларування товару ОСОБА_2 співробітниками митниці не надавалась, що обєктивно доводиться відсутністю такої у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови останньої від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Отже, переміщення через митний кордон України товарів, які підлягають обовязковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_2, яка за формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю заявила про його переміщення, зокрема, в усному порядку, вказує лише на порушення останньою порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками ст.472 МК України не потребує, оскільки ідеальної сукупності в даному випадку не утворює.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винної, зокрема, те, що ОСОБА_2 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь її вини у вчиненому,відсутність обставин, що помякшують та обтяжують її відповідальність, і вважає, що відносно останньої слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останній після його митного оформлення в порядку ч.2 ст.374 МК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушниці слід стягнути судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ч.2 ст.374, ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути зі ОСОБА_2 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №1580/20505/2016 від 22.07.2016 року, товар: «матриці до телевізорів 32» в кількості 10 штук, вагою 12,8 кг., «рулон тканини КМ-D071, 102,43mb» в кількості 1 штука, вагою 22,2 кг, та «рулон тканини КМ-D071, 103,68mb» в кількості 1 штука, вагою 22,4 кг, - повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення в порядку ч.2 ст.374 МК України.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6