Справа № 344/6971/16-п
Провадження № 33/779/155/2016
Категорія ст.130 КУпАП України
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Л. Ю.
Суддя-доповідач Вилка С.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Вилка С.С., з участю апелянта ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 26 липня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400( три тисячі чотириста) грн.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 27.05.2016 року о 06 год. 25 хв. водій ОСОБА_2 по вул. Галицькій 80 а в м. Івано-Франківську керував транспортним засобом марки BMW д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 26.07.2016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Свою позицію мотивує тим, що суд при розгляді справи безпідставно не взяв до уваги допущені грубі порушення норм матеріального і процесуального права при складанні на нього протоколу про адмінправопорушення , вказані у ньому дані не відповідають вимогам законодавства України, всупереч вимогам закону не заповнено всіх реквізитів щодо обставин та суті правопорушення, протокол не підписаний свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, також протокол складений о 08год. 25 хв., а свідки згідно даних протоколу допитувались о 07 год. 15 хв., що в сукупності свідчить про фактичну відсутність даних свідків при складанні протоколу. Також акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів долучений до протоколу був складений в одному примірнику та не вручений особі стосовно якої складений, що є грубим порушенням закону. Суд першої інстанції не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дав оцінку усім наявним матеріалам справи, підійшов формально до вивчення обставин справи, необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання щодо допиту в судовому засіданні особи, яка складала протокол, в той же час допитавши інших працівників поліції та не зазначив переконливих доказів винуватості водія ОСОБА_2 у керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Також важливим доказом у справі є оглянутий в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери інспектора ОСОБА_10, де видно, що з водійського місця автомобіля виходив громадянин ОСОБА_8 та його закривав, що спростовує факт керування вищевказаним автомобілем громадянином ОСОБА_2 Тому дане рішення суду першої інстанції не може залишатись в силі та вважатись законним.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримав апеляційну скаргу, інспектора поліції ОСОБА_4, оглянувши наявні у справі відеоматеріали, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з такого.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як видно з оглянутих матеріалів адміністративної справи, в них відсутні докази, які б обєктивно підтверджували факт керування громадянином ОСОБА_2. о 06 год. 25 хв. 27.05.2016 року транспортним засобом марки BMW д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Галицькій 80 а в м. Івано-Франківську. Із запису відеокамери працівника поліції видно, що з водійського сидіння цієї автомашини на той час виходив не ОСОБА_2, а ОСОБА_8, який у встановленому законом порядку вправі був нею керувати. Із його пояснення (а.с.20-23) видно, що саме він на той час нею керував.

Відповідно до ст. 256 КУпАП під час складання протоколу при наявності свідків протокол підписується ними. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його складання були присутні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, але протокол про адміністративне правопорушення ними не підписаний. Також в суді першої інстанції вони не могли підтвердити хто саме тоді керував цим транспортним засобом, оскільки цього не бачили.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 2.6 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції . Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники міліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За таких обставин вважаю, що суддя першої інстанції розглядаючи цю адмінстартивну справу необгрунтовано взяв за основу показання свідків, працівників поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_9, що на той час іменно ОСОБА_2 керував автомашиною ОСОБА_8, а не останній, оскільки вони є зацікавленими особами у вирішенні цієї справи, щоб накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_2 і в той же час нічим не спростовано показання ОСОБА_2 та ОСОБА_8, що на той час, коли до них підїхали працівники поліції, вони вже стояли біля автомашини, а не сиділи в ній, що автомашиною тоді керував саме ОСОБА_8. Пояснення останніх вважаю є більш обєктивними, так як із оглянутих в суді апеляційної інстанції дисків з відеозаписами із нагрудних відеокамер працівників поліції неможливо встановити, хто саме на той час керував автомашиною і видно, що ОСОБА_2 і ОСОБА_8 підходять до працівників поліції з боку місця водія, а ОСОБА_8 ще закривав водійську дверку.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в матеріалах даної справи відсутні достовірні докази про вчинення ОСОБА_2 даного адміністративного правопорушення, тому провадження в цій справі слід закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 26 липня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження в цій справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області С.С. Вилка