ПОСТАНОВА

іменем України

25 серпня 2016 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., з участю захисника - адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-нки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, юрисконсульт ТОВ «Гербор-холдінг», за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 452015 від 02 серпня 2016 року, складеного інспектором роти №2 батальйону УПП м.Луцька ОСОБА_3, вбачається, що 02 серпня 2016 року близько 0 год 35 хв в м. Володимир-Волинський по вул. Павлова, 8, водій керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння. Огляд на стан сп»яніння проводився у лікаря-нарколога, чим порушила п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

Під час розгляду справи суддею Борбелюк Н.М. винною себе не визнала, пояснила, що 02 серпня 2016 року в невідкладних сімейних справах змушена була виїхати з дому автомобілем НОМЕР_1, який є власністю ТОВ «Гербор-холдінг» та яким зазвичай користується її чоловік ОСОБА_4, який є генеральним директором вказаного підприємства. Вона була в домашньому одязі та без сумочки, в якій зазвичай знаходяться її особисті документи та телефон, оскільки виїхала з дому на незначну відстань. За 50 м від місця проживання її було зупинено нарядом патрульної поліції, хоча вона жодних вимог ПДР не порушувала. На вимогу пред»явити документи вона пояснила, що всі документи знаходяться вдома, в сумочці, яку вона поспіхом забула і попросила надати їй можливість заїхати додому та надати документи, на що поліцейські категорично відмовились та запропонували вийти з автомобіля. На прохання дати можливість скористатись послугою адвоката теж було відмовлено, та із застосуванням фізичної сили її було примусово доставлено в Володимир-Волинське ТМО, де ігноруючи всі її доводи що вона не перебуває у стані алкогольного сп»яніння, черговий лікар зробив висновок, що вона перебуває у стані алкогольного сп»яніння, та її було затримано. Після того, як її було звільнено, вона почувала себе вкрай погано, а тому звернулась за медичною допомогою та пройшла повне обстеження на вміст алкоголю в організмі, слідів вживання якого виявлено не було. Просить провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях останньої відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об»єктивне з»ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв»зку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 (надалі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.4 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 Інструкції, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що підстав для законної вимоги про проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння не було, дана вимога поліцейським була заявлена в порушення п.2 Порядку та п.2 Інструкції, оскільки ознак сп»яніння у водія ОСОБА_2 не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем Володимир-Волинського ТМО від 02 серпня 2016 року, містить такі неточності та складений таким чином, що встановити відносно якої саме особи він складений, не можливо.

Наявний в матеріалах справи акт медичного огляду ОСОБА_2 після затримання стверджує ту обставину, що жодних ознак алкогольного сп»яніння, крім наявного слабкого запаху алкоголю, лікарем не було виявлено.

Згідно з п.22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається з наданого ОСОБА_2 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння від 02.08.2016 року після її звільнення, ознак алкогольного сп»яніння виявлено не було.

Оскільки жодних правових підстав для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння водія ОСОБА_2 у працівників поліції не було, її огляд на стан сп»яніння був проведений з грубим порушенням встановленого порядку, висновки зроблені поверхнево та з порушенням порядку, визначеного у відповідній Інструкції, а інших фактичних даних про те що вона керувала автомобілем у стані алкогольного сп»яніння не здобуто, тому приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити у відповідності до ст.247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, закрити в зв»язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_5