Справа № 484/2363/16-п 19.08.2016 19.08.2016 19.08.2016
Номер провадження: 33/784/167/16
Провадження № 33/784/167/16 Головуючий 1-ї інстанції: Олефір М.В.
Категорія: ст.124 КУпАП Суддя апеляційної інстанції: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Семенчука О.В.

за участю: секретаря Єфименка О.В.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, проживаючий та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт строком на тридцять годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, 06 липня 2016 року близько 13:00 год. ОСОБА_2, перебуваючи за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, висловлювався нецензурною лайкою відносно своїх неповнолітніх доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, маючи в руках ремінь та висловлюючи погрози щодо його застосування відносно доньок, чим здійснив психологічне насильство в сімї. Про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП складено протокол серії АА № 270086 від 13.07.2016 року.

В апеляції ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що заяву ОСОБА_5 було розглянуто інспектором ВП ОСОБА_6 без відібрання пояснень у нього та складено адміністративний протокол. Інспектором йому було винесено попередження. А згодом, його викликали до відділу поліції, де повідомили, що адміністративний матеріал буде передано для розгляду до суду.

Стверджує, що поза увагою суду залишилися його заперечення на висновок інспектора ВП та адміністративного протоколу, які складені на підставі субєктивних фактів, викладених особою, яка не була безпосереднім учасником події та перекрутила події з власних меркантильних інтересів.

Вважає, що судом безпідставно задовольнялися клопотання співробітника відділу поліції, в тому числі, і про допит в якості свідків його неповнолітніх доньок. Зазначає, що взагалі не вживає нецензурних висловів, має вищу освіту та займає посаду керівника державної установи.

Також апелянт вказує, що його фактично було двічі притягнуто до відповідальності за вчинення одного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов наступного.

З постанови вбачається, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові.

Зокрема, на підтвердження цього висновку суд обґрунтовано послався на показання ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, надані в судовому засіданні із яких вбачається, що ОСОБА_2 вчинив психологічне насильство щодо своїх неповнолітніх доньок шляхом нецензурної лайки та погрози насильства з використанням ременю.

Також суд врахував письмові матеріали, які наявні в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1); заява ОСОБА_5 про притягнення до відповідальності ОСОБА_2, який висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою їх неповнолітнім дітям (а.с. 2); пояснення ОСОБА_4 (а.с. 4), ОСОБА_3 (а.с. 5), які вказали, що ОСОБА_2 виражався на їх адресу нецензурною лайкою, намагався їх виховувати за допомогою ременя; пояснення ОСОБА_2 (а.с. 6), який не заперечував, що в процесі виховної бесіди з дітьми, тримав у руках пасок та збирався завдати донькам ударів по «мякому місцю»; висновок інспектора Первомайського ВП ГУНП ОСОБА_6 від 06.07.2016р. (а.с. 9).

Що стосується доводів апелянта про те, що інспектором поліції була проведена перевірка не в повному обсязі, то вони є безпідставними.

Не відібрання пояснень у ОСОБА_2 не свідчить про проведення перевірки не в повному обсязі, оскільки зібрані інспектором в ході перевірки дані він визнав достатніми для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, про що зазначив у своєму висновку від 06.07.2016 року.

Вказівка апелянта на те, що він, маючи вищу освіту та займаючи керівну посаду, взагалі не вживає нецензурних висловів, спростовуються показаннями неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які викладені ними в письмових поясненнях та підтверджені в ході судового розгляду.

Крім того, ОСОБА_2 стверджує, що його двічі було притягнуто до юридичної відповідальності за вчинення того самого правопорушення: 13.07.2016 року інспектор Алексеєнко В.В., склавши протокол про адміністративне правопорушення, виніс йому попередження, як захід адміністративного впливу.

Проте, згідно з положеннями ст. 221 КУпАП, виключно судді районних, міських та міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, тобто інспектор відділу поліції не міг накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді попередження.

В матеріалах адміністративного провадження такі дані відсутні, не надані їх й апелянтом.

Доводи апелянта про те, що судом було безпідставно залишено поза увагою його заперечення проти складеного протоколу та висновку інспектора поліції, та безпідставно задоволено клопотання інспектора поліції і допитано в якості свідків його неповнолітніх дітей, не заслуговують на увагу, оскільки, з протоколу судового засідання (а.с. 16-18) вбачається, що розгляд справи було проведено судом у відповідності до вимог закону, учасникам процесу розяснювались їх процесуальні права, надавалася можливість надавати пояснення, заявляти клопотання, задавати питання свідкам. Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були допитані у присутності обох батьків, та старшого інспектора Служби у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області ОСОБА_7, яка має кваліфікацію спеціаліста учителя початкових класів. Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявляли, що не відмовляються від надання показань.

Дослідивши зазначені вище докази по справі, суд першої інстанції надав їм вірну оцінку та правильно критично поставився до пояснень ОСОБА_2 щодо його невинуватості у вчинені правопорушення, оскільки вони суперечать поясненням ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи.

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши докази по справі, вірно дійшов висновку про вчинення ОСОБА_2 насильства в сімї, тобто вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілих, та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови суду немає, а тому вимоги апелянта не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 року стосовно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1