А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17.08.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2016,

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян); накладено на нього адміністративне стягнення за ст.173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 100 гривень.

В оскарженій постанові судді від 02.06.2016 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

10.03.2016, біля 9 год., в м. Ужгороді, по вул. Плеханова, перед ДНЗ (дошкільним навчальним закладом) № 20, ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2, плював на вікно автомобіля, штовхав його (а.с. 17-18).

В поданій 05.05.2016 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену постанову судді, посилаючись на те, що така є незаконною та винесена з порушенням норм матеріального, процесуального права, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП (у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 30-33).

Також ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що раніше, а саме 16.06.2016, ним вже подавалася аналогічна апеляційна скарга, яка постановою апеляційного суду Закарпатської області від 22.06.2016 йому повернута у зв'язку із відсутністю відповідного клопотання. Також ОСОБА_1 посилається на наступні причини, які на його думку свідчать про поважність пропущення ним відповідного процесуального строку: 1) в судовому засіданні місцевого суду оголошено тільки резолютивну частину оскарженого ОСОБА_1 рішення від 02.06.2016, повний текст якого заявник отримав лише 11.06.2016 (копія конверту додається), а тому не міг своєчасно звернутися до апеляційного суду з відповідною скаргою; 2) у період 07-14.06.2016 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Ужгородської ЦМКЛ (копія медичної довідки додається), а тому фізично не зміг звернутися з апеляційною скаргою у передбачений ст.294 КУпАП десятиденний строк; 3) в оскарженій постанові судді місцевого суду вказано, що строк на її оскарження починається від дати отримання її копії (а не з моменту її проголошення, про що йдеться в ст.294 КУпАП), що свідчить про введення заявника в оману стосовно відповідного строку на оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що за вказаних у винесеній щодо нього постанові Ужгородського міськрайонного суду від 02.06.2016 обставин ним не вчинялося жодних дій, які б містили склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП

На думку заявника, місцевим судом порушено норми ст.ст. 245,252,280 КУпАП щодо повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, докази оцінено однобічно та необ'єктивно.

Судове засідання відбувалося у відсутності секретаря судового засідання, що є грубим порушенням КУпАП; ОСОБА_1 не була надана можливість ознайомитися з матеріалами справи, клопотання про що заявлено під час судового засідання, однак з невідомих причин відхилено суддею.

Також судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про залучення свідка зі сторони заявника, що обмежило ОСОБА_1 у можливості доведення своєї невинуватості у діях, які поставлені йому у вину згідно протоколу, а також не дозволило встановити справжні обставини справи.

Безпідставно та незаконно відхилено й клопотання ОСОБА_1 про виклик в судове засідання свідків зі сторони потерпілого; інспектора, який складав протокол про ДТП 10.03.2016 для дачі пояснень та встановлення справжніх обставин справи, що на думку ОСОБА_1 свідчить про необ'єктивність та упередженість суду.

Крім того судом при оцінці доказів не взято до уваги, що свідок ОСОБА_3 перебуває у близьких стосунках із потерпілим, а тому є заінтересованою особою.

Не встановлено місцевим судом і порушення, допущені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є достатніми підставами для визнання протоколу незаконним, а саме:

1) протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) складено не в приміщенні Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, а в приміщені ГУНП в Закарпатській області через місяць після нібито хуліганської поведінки ОСОБА_1, а не на місці події;

2) протокол не містить підпису ОСОБА_1 про його ознайомлення з правами та обов'язками, місцем та часом розгляду справи, що на думку заявника є безумовною підставою для визнання зазначеного протоколу недійсним та таким, що складений із грубим порушенням норм КУпАП;

3) у протоколі відсутні підписи свідків та ОСОБА_1, а зроблено запис про відмову від підпису, хоча заявник не відмовлявся від підпису, а вимагав надати йому можливість ознайомитися з матеріалами справи для надання відповідних пояснень;

4) поняті, які засвідчили своїми підписами ніби відмову ОСОБА_1 від підпису (у протоколі) є технічними працівниками ГУНП в Закарпатській області (прибиральниці), які не розбираються в деталях «адміністративного процесу», є залежними від осіб, які на думку ОСОБА_1 фальсифікували протокол, а тому і підписали останній під тиском посадової особи ГУНП в Закарпатській області;

5) під час складання протоколу на заявника здійснювався моральний (психологічний) тиск, що змусило його викликати батька з метою надання ОСОБА_1 правової допомоги та унеможливлення тиску на нього. Батьком подано письмову заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення та надання пояснень по суті справи, однак в наданні матеріалів відмовлено без пояснення причин, що також позбавило мене можливості захисту та було доведено до відома суду, однак останнім цього не було враховано при розгляді справи.

Факт незаконної поведінки інспектора ОСОБА_7 під тиском якого дільничний ОСОБА_4 складав протокол, підтверджується тим, що наступної доби батько ОСОБА_1 був у телефонному режимі запрошений до ГУНП в Закарпатській області і перед ним вибачилися за незаконну поведінку працівника поліції.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та посилаючись в цілому на викладені у ній доводи, пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення вимог закону.

Потерпілий ОСОБА_2 повністю заперечив проти апеляційної скарги ОСОБА_1 та просив залишити її без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову місцевого суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.173 КУпАП - без змін, як законну і обґрунтовану, посилаючись на те, що викладені у ній висновки місцевого суду відповідають дійсності. Свідками зазначеної у протоколі події були: ОСОБА_3, ОСОБА_5, а також працівники поліції, які перебували в той час поруч та складали інший протокол про адміністративне правопорушення - за ст.124 КУпАП. ОСОБА_1 ображав працівників поліції, а потерпілого штовхнув у плече.

Заслухавши доводи ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного ним 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки: 1) в матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання заявником повного тексту оскарженої постанови; 2) з клопотання ОСОБА_1 в суд першої інстанції вбачається, що з матеріалами справи, а отже й з текстом оскарженої постанови ОСОБА_1 ознайомився в повному обсязі 16.06.2016 (а.с.20) і тієї ж доби вперше подав апеляційну скаргу, однак без клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.21); 3) після повернення ухвалою апеляційного суду (у зв'язку з останньою наведеною обставиною) апеляційної скарги ОСОБА_1, останній вдруге звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою 05.07.2016, однак вже з клопотанням про поновлення пропущеного 10-денного строку на оскарження постанови та посиланням на вказані вище причини - перебування на стаціонарному лікуванні з 07 по 14.06.2016, які підтверджуються медичною довідкою (а.с.34) та які апеляційний суд визнає поважними.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.173 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1, дрібне хуліганство полягає у вчиненні умисних дій, які порушують громадський порядок і спокій громадян, зокрема: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії.

Визнавши ОСОБА_1 винуватим за ст.173 КУпАП в резолютивній частині оскарженої постанови, в її мотивувальній частині місцевий суд попередньо не кваліфікував дії заявника за цією статтею, а лише зробив посилання на неї, не зазначивши, які саме дії вчинено ОСОБА_1, що передбачені диспозицією цієї статті (які є обов'язковим елементом даного правопорушення).

Судом першої інстанції під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в порядку ст.278 КУпАП, недостатньо перевірено, чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 001101 від 11.04.2016 (далі - протокол (а.с.1).

Як встановлено апеляційним судом, складений інспектором відділу Ужгородського ВП ГУНП в «З/о» протокол відносно ОСОБА_1 не в повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема:

1) не містить даних щодо місця народження ОСОБА_1, хоча відповідна незаповнена графа у ньому наявна (4 ряд.);

2) графа «особу встановлено» містить виправлення тексту невстановленою особою - без засвідчення правильності цих виправлень суб'єктом складання протоколу (7 ряд.);

3) графи протоколу: «чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності» та «Потерпілий» взагалі не заповнені, хоча місцевим судом визнано потерпілим громадянина ОСОБА_2, який суб'єктом складання протоколу не зазначений в останньому як особа, що є потерпілою від правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (а.с. 1,17);

4) графу «Свідки» (які підлягають виклику до суду для дачі пояснень) заповнено не в повному обсязі - вказано лише свідка ОСОБА_3, письмові пояснення якої наявні в матеріалах справи (посилання на відповідний аркуш є неможливим, оскільки справу не пронумеровано до а.с.15), однак не вказано даних щодо свідка ОСОБА_5, письмові пояснення якого приєднано до справи наступними після пояснень свідка ОСОБА_3 (номер а.с. відсутній);

5) графа «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» містить підпис невстановленої особи (ймовірно понятого ОСОБА_6, не зважаючи на те, що така заповнюється виключно особою, яка притягається до адміністративної відповідальності);

6) графу «Від пояснення…відмовився в присутності понятих» заповнено, хоча в іншій графі, що нижче, зазначено «до протоколу додається пояснення ОСОБА_1.», що свідчить про невідповідність дійсності даних, викладених в одній з цих двох граф.

Викладаючи суть учиненного правопорушення у відповідній графі протоколу, суб'єкт його складання зазначив, що 10.03.2016, біля 9 год., в м. Ужгороді, по вул. Плеханова, ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2, «плював на вікно автомобіля, штохав його».

З даних обставин не можна зробити категоричний висновок, кого (що) саме штовхав ОСОБА_1 - автомобіль, чи ОСОБА_2, якщо автомобіль, то який саме (його належність), в який саме спосіб і до яких наслідків ці дії призвели (пошкоджено автомобіль чи ні).

Місцевий суд встановив ці обставини та відобразив їх в оскарженій постанові від 02.06.2016 в аналогічному змісті, що викладений у протоколі, не розкривши суті цих обставин.

Враховуючи те, що протокол судового засідання не вівся в суді першої інстанції (КУпАП, зокрема главою 22 «Розгляд справ про адміністративне правопорушення» не передбачено такої необхідності), оскаржена постанова мала б містити узагальнений виклад пояснень (доводів) учасників провадження про адміністративне правопорушення, якими вони обґрунтовують свої позиції, зокрема - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, однак у постанові викладено лише пояснення ОСОБА_2, а щодо ОСОБА_1 зазначено лише, що він свою вину у вчиненному заперечив повністю. Якщо ж ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень в суді, скориставшись, наприклад, положенням ст.63 Конституції України, або з інших підстав, суд мав би зазначити про це у постанові.

КУпАП не передбачено обов'язкове ведення в місцевому суді протоколу судового засідання, на що посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_1, такий обов'язок передбачено для колегіального органу по справі про адміністративне правопорушення - ст.281 КУпАП, а тому доводи заявника в цій частині є неприйнятними.

Зважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, суд повинен був у повному обсязі перевірити усі докази, дослідити усі обставини справи, допитавши при цьому свідків, зокрема тих, що наведені у протоколі, а також у доданному до нього письмових поясненнях, що не було зроблено.

У зв'язку з прийняттям апеляційним судом рішення про скасування оскарженої постанови місцевого суду з наведених вище підстав та повернення протоколу щодо ОСОБА_1 для його належного оформлення, решта доводів апеляційної скарги останнього підлягають ретельній перевірці судом після усунення недоліків вказаного протоколу.

Крім того, справа до аркушу № 15 взагалі не пронумерована і в такому неналежному вигляді подана в суд першщої інстанції на розгляд.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,278,289,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження винесеної щодо нього постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2016

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2016, якою ОСОБА_1 визнано винуватим та накладено адміністративне стягнення за ст.173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 100 грн. скасувати, а матеріали справи повернути Ужгородському відділу поліції ГУНП в Закарпатській області для її належного оформлення та протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 від 11.04.2016 серії АА № 001101.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя