Справа № 308/5170/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_2, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 14.05.2016 року о 03:10 годині, в м. Ужгороді на пр. Свободи в м. Ужгороді керував автомобілем " Mercedes Benz E 200 " , номерний знак Словацької республіки НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння . Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановлено ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 3400 гривень.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України у зв'язку з відсутністю у діяннях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності особи , що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника. Такі дії суду вважає такими , що грубо порушують його права та законні інтереси, оскільки він був позбавлений можливості постати перед судом та виступити на свій захист. Крім того, суд першої інстанції допустив неповноту та однобічність при встановлені фактичних обставин справи та необ'єктивність при перевірці і оцінці доказів, у наслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також зазначає , що судом не враховано вимог ст. 33 КУпАП та не вмотивовано свого рішення при застосуванні адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги , заслухавши виступ захисника та апелянта на підтримання поданої апеляційної скарги , дослідивши довідку секретаря судового засідання суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про

адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають

значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями очевидців події , які підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення наявності стану алкогольного сп'яніння.

Вище зазначені докази повністю узгоджуються між собою та не суперечать один одному. В ході розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не виявлено жодних обставин, які б ставили під сумнів достовірність та допустимість зазначених доказів, а тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв їх до уваги.

Крім того , вина ОСОБА_1 підтверджується власними поясненнями наданими у судовому засіданні , відповідно до яких, він відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння оскільки вважав зупинку транспортного засобу яким він керував безпідставною , а також у зв'язку з тим, що він на передодні вживав пиво.

Апеляційний суд оцінює критично та відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи у відсутності особи , що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника. Так, відповідно до постанови суду першої інстанції як ОСОБА_1 так і його захисник ОСОБА_2 приймали участь у судовому засіданні. Згідно довідки секретаря судового засідання Коціпак З.П. вона була присутньою у судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та при наданні ОСОБА_1 та його захисником пояснень суду. Протокол судового засідання не оформлявся , оскільки головуюча не давала вказівки про його складання.

Апеляційним судом ОСОБА_1 було приведено до присяги свідка та попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та про його обов'язок говорити правду. ОСОБА_1 зазначив, що дійсно був присутній у судовому засіданні із захисником та надавав пояснення суду , однак, у розгляді справи була оголошена перерва , а тому був відсутній у наступному судовому засіданні, яке відбулося 04.08.2016 року.

Висловлені ОСОБА_1 доводи в апеляційній скарзі апеляційний суд оцінює як недобросовісні та відхиляє їх. При цьому апеляційний суд прийшов до висновку , що суд першої інстанції дотримався вимог як процесуального так і матеріального права з дотриманням прав особи, що притягається до відповідальності постати перед судом, скористатися правовою допомогою та дати пояснення на свій захист. Крім того, суд відхиляє доводи про те, що правопорушник та його захисник не були повідомленні про час судового засідання . З пояснень наданих під час апеляційного розгляду вбачається , що сторони були присутніми у попередньому судовому засіданні при оголошенні перерви. Крім того, на адресу учасників судового розгляду було направлені повістки , після чого, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи ( а.с. 22) та не з'явився у засідання.

На підставі досліджених та перевірених пояснень очевидців , показань свідків , письмових доказів та їх оцінки у сукупності , апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що у діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою апеляційний суд відхиляє, оскільки суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи , всебічно, повно, об'єктивно дослідив докази, дав їм вірну оцінку та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 винний в скоєнні правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України. Висновок суду щодо доведеності його вини у вчиненому відповідає фактичним обставинам і ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах.

Допущені в письмових поясненнях очевидців помилки , щодо назви населеного пункту, де відбулася подія , на які вказано в доповненні до апеляційної скарги , апеляційний суд розцінює як описку, оскільки виклад обставин , час та місце вчинення правопорушення ( назва вулиці , номер будинку та учасники події ), зазначені у поясненні відповідають фактичним обставинам.

Одночасно апеляційний суд прийшов до висновку про те, що підлягають до виключення з постанови суду першої інстанції вказівки суду про те, що ОСОБА_1 допустив керування транспортним засобом в стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів.

Відповідно до вимог ст.23, ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення , яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосовуючи адміністративне стягнення суд вказаних вимог закону дотримався, свої висновки вмотивував.

Підстав для скасування постанови апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2016 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду першої інстанції на вказівку суду про те, що ОСОБА_1 допустив керування транспортним засобом в стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: