29.08.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/714/16
Провадження № 3/533/250/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Козельщинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді: Оксенюк М.М.,

при секретарі: Пазій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщині заяву про відвід головуючого судді Оксенюка М.М. по адміністративній справі щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В порядку автоматичного розподілу, головуючому судді Оксенюку М.М., надійшов адміністративний матеріал щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду адміністративного матеріалу, в судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, оголосив письмову заяву про відвід головуючого судді Оксенюка М.М., посилаючись на те, що транспортний засіб, який був учасником ДТП належить помічнику голови Козельщинського районного суду, а отже викликає сумнів в обєктивності та неупередженості розгляду адміністративної справи.

Після реєстрації заяви про відвід головуючого судді, захисник та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не зявилися, але направили заяву про розгляд заяви про відвід головуючого судді без їхньої участі, заяву підтримують.

Суд, дослідивши заяву про відвід головуючого судді та матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

КпАП України не передбачено процесуальні норми, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення та не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді.

Також, КУпАП не передбачено порядок розгляду заяви про відвід.

Між тим, згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року вбачається, що кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обовязків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену конвенцію і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обовязковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст. 8 Конституції України вбачається, що в Україні визнається та діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Коституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року вбачаться, що міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною радою України, є частиною національного законодавства України. Також передбачено, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що в даному випадку правомірним та доцільним буде застосування аналогії процесуального закону, а отже прийняття та розгляд заяви захисника про відвід судді Оксенюка М.М. необхідно розглядати за правилами, які закріплені в КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «ОСОБА_3 проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «ОСОБА_4 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява захисника про відвід головуючого судді підлягає до задоволенню, оскільки транспортний засіб, який був учасником ДТП, належить помічнику голови Козельщинського районного суду ОСОБА_5

Отже, зазначена обставина може викликати сумнів у неупередженості судді під час розгляду адміністративного матеріалу щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючисьст.ст.8,9,55 Конституції України, ст. 294 КУпАП, ст.ст.75,76 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Оксенюка М.М. - задовольнити.

Матеріали адміністративної справи передати до канцелярії суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя