ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 рокум. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Сектору Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. О. Поля, 59/325, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 липня 2016 року о 13 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д/н НОМЕР_1, рухався на перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Панікахи в м. Дніпропетровську, де виїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Хюндай», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, після чого автомобіль «Хюндай» продовжив некерований рух праворуч та здійснив наїзд на транспортний засіб «ВАЗ», д/н НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, що слідував в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав водій ОСОБА_2 та пасажир автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_4

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він слідував зі сторони аеропорту по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську, коли він фактично закінчував перетинання перехрестя, відбулось зіткнення з автомобілем «Хюндай». На перехрестя він виїжджав на дозволений сигнал світлофора на невеликій швидкості, близько 40 км/год, автомобілів які виїжджали з права на перехрестя він не бачив, зіткнення прийшлось в праві передні двері його автомобіля.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він слідував по середній смузі для руху зі сторони ОСОБА_5 по вул. Панікахи в м. Дніпропетровську, коли ввімкнувся зелений сигнал світлофора на перехресті з вул. Запорізьке шосе, автомобілі в даному потоці руху пропустили пішоходів, після чого по черзі почали їхати, він слідував прямо перетинаючи перехрестя, поряд нього по суміжній смузі слідував мікроавтобус, коли останній повернув в інший бік на перехресті, в цей час він несподівано побачив автомобіль «ВАЗ», який перетинає перехрестя, у зв'язку з чим він подавав звукові сигнали та намагався загальмувати, проте все одно це не допомогло уникнути зіткнення. Ушкоджено було ліву частину його автомобіля, після чого транспортний засіб розгорнуло та в цей момент він зачепив автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3

ОСОБА_3, будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що перед перехрестям вул. Панікахи та вул. Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську він зупинився пропускаючи пішоходів, в цей час ввімкнувся зелений сигнал світлофора та автомобілі почергово почали свій рух. Так, першим почав перетинати перехрестя білого кольору мікроавтобус, після нього інший автомобіль «Хюндай», а за ним і він, однак на перехрещенні доріг він несподівано побачив як автомобіль «Хюндай» різко розгорнуло в його сторону, в наслідок чого і відбулось зіткнення між автомобілями.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом слідчого відділу поліції, яким зафіксовано виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17 липня 2016 року зі схемою до нього, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що під час того як водій ОСОБА_1 завершував перетинання означеного перехрещення доріг, відбулось зіткнення з транспортними засобами, що виїхали не це ж перехрестя на зелений сигнал світлофора, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Відповідно до висновку експертно-автотехнічного дослідження № 18/10.1-49 від 01 вересня 2016 року, проведеного за заявою водія ОСОБА_2, встановлено, що останній не мав технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до місця зіткнення та уникнути контактування з автомобілем, під керуванням водія ОСОБА_1, дії якого не відповідали вимогам п. 8.7.3 «е» ПДР, а отже з технічної точки зору знаходяться у причинному зв'язку з даною ДТП.

Оцінюючи наведену експертну думку слід враховувати, що доводи сторони захисту правопорушника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_6 щодо однобічності проведеного висновку автотехнічної експертизи, що була здійснена за заяви ОСОБА_2, який, на їх думку, є заінтересованою особою являються такими, що не відповідають дійсності та не обґрунтовані з законодавчої точки зору, оскільки хоч дане експертне дослідження дійсно було почато за клопотання водія ОСОБА_2, однак на дослідження експерту були надані всі матеріали адміністративної справи щодо дорожньо-транспортної події на перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Панікахи в м. Дніпропетровську, які в собі містили як пояснення ОСОБА_1 так і пояснення інших водіїв-учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_3В, а отже такі матеріали мали обєктивний характер, що дозволяло всебічно дослідити обставини даної дорожньо-транспортної події, крім того відповідно до чинного законодавства, зокрема нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та законодавством в сфері експертної діяльності (Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджені Наказом МЮУ 08.10.19980 № 53/5), сторонам справи не забороняється звертатися до компетентних експертних установ з метою проведення відповідного експертного дослідження, більш того останні можуть виконуватись на замовлення адвокатів, захисників та осіб, які самостійно захищають свої інтереси (п. 1.3. Інструкції), у зв'язку з чим порушення Закону в даному випадку не вбачається з боку заявника ОСОБА_2

Відповідно до п. 1.8. Інструкції підставою для проведення експертного дослідження є письмова заява замовника з обов'язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв'язанню, а також об'єктів, що надаються, отже посилання адвоката ОСОБА_6 про те, що експертом було надано відповідний висновок на користь водія ОСОБА_2 тільки лише виходячи з того, що вихідні дані надавались заявником, суд вважає хибним твердженням, так як це суперечить вимогам п. 1.6. Науково-методичних рекомендацій, у відповідності з якими, особа, яка залучила експерта, не має права вимагати від експерта, щоб той самостійно вибирав зі справи вихідні дані для проведення експертизи, а отже надання фактичних обставин заявником не суперечить вказаному.

Думку адвоката ОСОБА_6 про недопустимість висновку експертного дослідження, у звязку з тим, що експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену за дачу завідомо неправдивого висновку, суд вважає неспроможною, оскільки згідно п. 4.23. Інструкції висновок експертного дослідження складається за структурою та змістом висновку експерта, за винятками того, що в останньому опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку.

Також потрібно звернути увагу учасників процесу, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється відповідно до чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами та доповненнями), який містить в собі як матеріальні так і процесуальні норми права, якими повинен керуватися суд під час розгляду та вирішення справи, отже наявність посилань сторони захисту правопорушника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_6 про те, що висновок експертного дослідження не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, має місце в результаті невірного вибору того нормативного акту, який має бути застосований до даного випадку (юридичного факту), оскільки КАСУ не являється спеціальним нормативно-правовим актом під час розгляду даної справи та не застосовується уповноваженим органом держави.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1, дії якого знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з наслідками даної дорожньо-транспортної події, оскільки дослідження інформаційного листа КП «Дніпродорсервіс» ДМР з-приводу фаз роботи світлофорних обєктів на означеному перехресті вказує на те, що світлофор за напрямком руху водія ОСОБА_1 працював 20 секунд, а також 7 секунд знаходився в миготливому стані (проміжний такт), тільки після чого включається світлофорний обєкт, що знаходиться за напрямком руху водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому достовірно встановлено та ніким із сторін процесу не заперечується той факт, що останні водії розпочинали свій рух на зелений сигнал світлофора після того як пропустили пішоходів перетинаючих дорогу, а отже в даний момент робота світлофора для водія ОСОБА_1 вже мала забороняючий характер, що вимагало від нього зупинитись перед перетинанням доріг, а не продовжувати слідування в заданому напрямку. Враховуючи, що водій ОСОБА_1 наполягав у судовому засіданні на тому, що перетинав перехрестя на дозволяючий світлофор, слід вважати, що з моменту ввімкнення для водія ОСОБА_1 зеленого світла світлофора, останній мав би 27 секунд для безпечного перетинання перехрестя доріг, даний час являється достатнім для закінчення розпочатого маневру та проїзду регульованого перехрестя без перешкод, про наявність яких в ході руху не звертав увагу водій ОСОБА_1, у звязку з чим позиція останнього не відповідає дійсності та не зіставляється з наведеними даними.

Вважаючи висновок експертно-автотехнічного дослідження № 18/10.1-49 від 01 вересня 2016 року належним та допустимим доказом в даній адміністративній справі, який повністю зіставляється з іншими доказами вини водія ОСОБА_1, суд таким чином не вбачає необхідності в проведенні комплексної експертизи по тій же спеціальності експерта в тій же галузі знань, оскільки первинною експертизою було повно досліджено її обєкт, до того ж за цих же підстав не є необхідним допит у судовому засідання експерта, який проводив зазначене дослідження, яке не потребує додатково розяснення безпосередньо в суді.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі двохсот сімдесяти пяти гривень шістдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_7