ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
__________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 рокум. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космодромна, 2/13, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 05 серпня 2016 року о 19 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 4 по вул. Космодромна в м. Дніпропетровську, з явними ознаками алкогольного спяніння (нечітка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження освідчення на стан алкогольного спяніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що хотів переставити автомобіль біля місця свого мешкання, в цей час його зупинили патрульні поліції, які без пояснення причини зупинки стали вимагати в нього посвідчення водія, пропонувати пройти освідчення на стан сп'яніння, однак він на це не погоджувався, оскільки не розумів взагалі за що його зупинили, в результаті були запрошені поняті для засвідчення того, що він відмовляється від освідчення, однак в цей час він навпаки запропонував пройти огляд на місці для того щоб зняти всі підозри щодо його стану, однак поліцейські йому пояснили, що вже запізно та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, можна прийти до висновку, що порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України наявне в діях водія тільки в тому випадку, якщо останній не погоджується пройти освідчення на стан сп'яніння чи то на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров'я. Однак, виходячи з пояснень самого правопорушника він дійсно спочатку його зупинки виразив незгоду з вимогами патрульних поліції, однак це відбулось оскільки він вважав їх дії безпідставними та незаконними, бо він нічого не порушував та просто їхав додому, разом з цим, коли були запрошені поняті він самостійно запропонував пройти освідчення на стан сп'яніння та неоднократно доводив про це до відома патрульних, які всупереч цьому склали даний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження освідчення на стан сп'яніння, чого не було насправді. Перевіряючи на достовірність такі покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд зіставляє їх з письмовими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які містять лише пояснення двох свідків, що були запрошенні для засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння. Згідно даних пояснень свідків водій ОСОБА_1 дійсно відмовився в їх присутності від проходження освідчення на стан сп'яніння, однак встановити точний час, місце та інші обставини вчиненого правопорушення, на кшталт, ознаки спяніння, які на їх думку були присутні у водія, судом не вважається за можливе. Відсутність таких фактичних даних щодо вчиненого правопорушення не дозволяє суду пересвідчитися чи мала така відмова з боку водія ОСОБА_1 остаточний характер, а отже не позбавляє сумніву в тому, що останній все ж таки надав свою згоду на проходження огляду на стан сп'яніння. За таких обставин суд не може визнати належним такий доказ винуватості правопорушника, як пояснення свідків відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, які не дозволяють повно встановити обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а отже з'ясувати чи винний ОСОБА_1 у вказаному в ньому діянні чи ні.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 278, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_2