Справа № 466/6501/16-п Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/783/611/16 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2016 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника - гр. ОСОБА_1,

захисника - адвоката Вишньовської О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Вишньовської О.Б. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

Львівської області, українця, громадянина України, працюючого в ДП

«НекУкрЕнерго ЗЕС», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

ІПН -НОМЕР_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів на 2 (два) роки.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 30 червня 2016 року близько 20 год. 20 хв. у м. Львові на проспекті В.Чорновола,45 керував транспортним засобом марки OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, скоївши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову судді захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Вишньовська О.Б. подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що дана постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, є голослівною, необгрунтованою, так як дані обставини, які мають враховуватися судом у справі відсутні. Зазначає, що суд першої інстанції не вказав жодного доводу, на підставі якого обрав адміністративне стягнення саме у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а не штрафу.

Просить дану постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення змінити на штраф у розмірі, встановленому на розсуд суду.

Заслухавши пояснення гр. ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Вишньовської О.Б., які просили задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями самого правопорушника, який свою вину визнав, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого встановлено в крові гр. ОСОБА_1 - 2,29 проміле алкоголю та іншими матеріалами справи.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є голослівною, необгрунтованою та такою, що не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст.33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини.

При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 має на утриманні матір пенсіонера, за якою необхідний догляд.

Разом з тим суд приймає до уваги і те, що в той же день, керуючи вищезгаданим транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду та залишив місце події, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП.

А тому, на переконання апеляційного суду, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів є вірним, необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових правопорушень.

З зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Вишньовській О.Б. в задоволенні її апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Вишньовської О.Б. залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк