Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/531/16-п
Провадження № 3/506/158/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року смт Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Бурдинюк О.С., за участю секретаря Гушкана Є.А., прокурора Федосєєва С.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, працюючою секретарем Антонівської сільської ради Окнянського району Одеської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, протягом року не піддавалася адміністративному стягненню,

-за ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, будучи депутатом Антонівської сільської ради VII скликання, а отже, згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, діючи з прямим умислом, свідомо, в порушення вимог ст.ст.28,35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», не вжила заходів щодо усунення конфлікту інтересів, не повідомила невідкладно відповідну раду про наявність реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів при наступних обставинах. Рішенням Антонівської сільської ради № 01-VII від 12.11.2015 року, ОСОБА_1 було обрано до депутатського складу Антонівської сільської ради VII скликання та відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визнано її повноваження як депутата Антонівської сільської ради VII скликання. 12.11.2015 року за адресою розташування Антонівської сільської ради: Одеська область, Красноокнянський район, с. Антонівка, на пленарному засіданні першої сесії Антонівської сільської ради, де була присутня ОСОБА_1, депутатами ради проводилося голосування за рішення Антонівської сільської ради від 12.11.2015 року № 04-VII «Про обрання секретаря Антонівської сільської ради», яким, секретарем даної сільської ради, було обрано депутата Антонівської сільської ради від виборчого округу № 4 ОСОБА_1 Підчас голосування за дане рішення, одноголосно проголосували «за» всі одинадцять депутатів, які були присутні на пленарному засіданні сесії. У тому числі участь у голосуванні брала депутат Антонівської сільської ради від виборчого округу № 4 ОСОБА_1 Таким чином, враховуючи, що рішення Антонівської сільської ради від 12.11.2015 року № 04-VII «Про обрання секретаря Антонівської сільської ради», стосується ОСОБА_1 особисто, вона підчас участі у голосуванні за дане рішення всупереч вимог ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не оголосила про це самостійно публічно присутніх на пленарному засіданні депутатів Антонівської сільської ради, тобто не повідомила про наявність в неї реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги передбачені ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що вона не знала про те, що в неї при голосуванні про обрання її секретарем сільської ради був конфлікт інтересів. На засіданні першої сесії 7-го скликання Антонівської сільської ради від 12.11.2015 року вирішувалися організаційні питання, у тому числі - обрання секретаря. Прийняла участь у вказаному голосуванні, так як не вбачає особистого інтересу у цьому і її голос не був вирішальним. Окрім того, її кандидатуру запропонувала голова сільської ради та це питання обговорювалося публічно. Окрім того, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» кандидатом на посаду секретаря ради може бути лише депутат цієї ради, таким чином необхідність публічного повідомлення кандидатом сесію про ці обставини позбавлена будь-якого сенсу, оскільки це і так є відомим фактом.

Свідок ОСОБА_2 у суді пояснила, що 12.11.2015 року проводилося пленарне засідання першої сесії Антонівської сільської ради, підчас якого вирішувалися різні організаційні питання, у тому числі - про обрання секретаря Антонівської сільської ради, і вона, як голова Антонівської сільської ради, запропонувала на цю посаду ОСОБА_1, інших кандидатур не було. Це питання обговорювалося публічно, усі депутати, які були присутні на сесії 11 осіб підтримали кандидатуру ОСОБА_1 Усі депутати були обізнані, що кандидат на посаду секретаря Никифорова В.В. також є депутатом даної сільської ради.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у суді дали аналогічні пояснення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, який просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, допитавши як свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши письмові докази приходжу до наступного.

Як встановлено у ході розгляду справи, 12.11.2015 року ОСОБА_1 було обрано до депутатського складу Антонівської сільської ради VII скликання, що підтверджується рішенням Антонівської сільської ради № 01-VII від 12.11.2015 року.

12.11.2015 року на пленарному засіданні першої сесії Антонівської сільської ради, депутатами ради проводилося голосування за рішення Антонівської сільської ради від 12.11.2015 року № 04-VII «Про обрання секретаря Антонівської сільської ради», яким, секретарем даної сільської ради, було обрано депутата Антонівської сільської ради від виборчого округу № 4 ОСОБА_1 одноголосно усіма одинадцятими депутатами, які були присутні за засідання, у тому числі і ОСОБА_1, що підтверджується протоколом від 12.11.2015 року.

У провину ОСОБА_1 ставиться те, що оскільки рішення Антонівської сільської ради від 12.11.2015 року № 04-VII «Про обрання секретаря Антонівської сільської ради», стосується ОСОБА_1 особисто, вона підчас участі у голосуванні за дане рішення всупереч вимог ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» не оголосила про це самостійно публічно присутніх на пленарному засіданні депутатів Антонівської сільської ради, тобто не повідомила про наявність в неї реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги передбачені ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 172-7 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів у цій статті слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно примітки 2, у цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб. Суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом.

Також, стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції» дає визначення таким термінам:

- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

- правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 9 ч. 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В той же час, матеріали справи не містять будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями в момент прийняття рішення щодо обрання її на посаду секретаря сільської ради, та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось.

Навпаки, матеріали справи свідчать про те, що приймаючи участь у голосуванні щодо вирішення питання про обрання її на посаду секретаря сільської ради, ОСОБА_1 в силу своїх повноважень самостійно не приймала будь-яких рішень, а приймала у складі колегіального органу, рішення також приймалося колегіальним органом, тобто депутатським корпусом на сесії сільської ради, із дотриманням передбаченої законом процедури.

У ході розгляду справи було встановлено, що депутати сільської ради, що приймали участь у розгляді питань порядку денного, були обізнані про винесене на порядок денний сесії питання обрання секретаря сільської ради. Зокрема, з пропозицією про обрання секретарем сільської ради ОСОБА_1 особисто виступила сільський голова ОСОБА_2

Окрім того, у ході розгляду справи встановлено, що на момент обрання ОСОБА_1 секретарем сільської ради, остання не була посадовою особою, на рішення сесії жодним чином не впливала (усі 10 депутатів, які були присутні на голосуванні, крім ОСОБА_1, проголосували за неї, ніхто не був проти, не утримався від голосування і будь-яких зауважень не мав). Тобто, об'єктивних даних, які б достовірно свідчили про спонукання ОСОБА_1 депутатів Антонівської сільської ради Одеської області до голосування за рішення на її користь в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, отримавши правовий статус депутата органу місцевого самоврядування, відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_1 мала право ухвального голосу з усіх питань, які розглядалися на сесіях ради.

Згідно ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської ради обирається радою з числа її депутатів за пропозицією голови цієї ради. Таким чином, наведені положення Закону прямо передбачають, що кандидатом на посаду секретаря ради може бути лише депутат цієї ради, у звязку з чим необхідність публічного повідомлення кандидатом сесію про ці обставини позбавлена будь-якого сенсу і правового значення у звязку з їх очевидністю і необхідністю виконання цієї норми закону. Тобто, виходячи з наведених положень закону, висунення певного депутата сільської ради кандидатом на посаду секретаря ради повязане з необхідністю виконання радою своїх повноважень та обовязків як органу місцевого самоврядування і є публічним, а не приватним інтересом.

Крім цього, згідно ч.2 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат має право обирати і бути обраним до органів відповідної ради, і в разі обрання депутата до органів ради, зокрема, секретарем ради, він має виконувати відповідні функції, повноваження та обовязки, передбачені ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в інтересах ради і громади селища.

І насамперед, згідно ст. 38 Конституції України, громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраним до органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Тобто, найвищий Закон держави передбачає право кожного громадянина обиратися до органів державної влади, в тому числі голосувати за себе.

Взагалі практика участі в голосуванні кандидатами на посади є загальноприйнятною і жодним чином не має в собі підґрунтя реального конфлікту інтересів, адже обрання не здійснюється одноособово, а колегіально, і голос кандидата не має вирішального значення без реальної його підтримки іншими суб'єктами виборчого процесу. Загальновідомим фактом та яскравим прецедентом права участі в голосуванні кандидатів на посаду є участь в голосуванні кандидатів на пост Президента України, народного депутата України, голови місцевої ради, котре завжди здійснюється урочисто, транслюючи цю подію усіма засобами масової інформації, де кандидати проходять до виборчих дільниць разом зі своїми сім'ями аби віддати голос.

Таким чином, в діях ОСОБА_1, що виразилися у голосуванні за себе на сесії селищної ради, не міститься ознак конфлікту інтересів, що передбачені ст. 172-7 ч.1 КУпАП.

Крім того, взагалі не доведено, що неповідомлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене нею умисно, коли вона усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання таких наслідків.

Крім того, при розгляді питань «Про обрання секретаря Антонівської сільської ради» реальний конфлікт інтересів відсутній взагалі, як такий, оскільки ОСОБА_1 обрана депутатом сільської ради і є представником інтересів від свого виборчого округу та наділена відповідними повноваженнями, маючи право бути кандидатом на посаду секретаря селищної ради. А тому, участь у голосуванні за кандидата на посаду секретаря сільської ради, жодним чином не йде всупереч представницьким повноваженням, а навпаки, її бажання стати секретарем сільської ради в разі підтримці депутатами повністю збігається з бажанням її виборців, виражене в підтримці її передвиборчої програми, яка стала передумовою обрання її депутатом сільської ради.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284, 285, 287, 288, 289 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5