Справа№672/21/16-п
Номер провадження 3/672/13/16
П О С Т А Н О В А

про притягнення до адміністративної відповідальності

21.01.2016 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Сакенова Ю.К.

за участю секретаря Ратушняк Л.В.

прокурора Олійника Р.В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Городоцької місцевої прокуратури Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 12.11.2010 року по 26.11.2015 року перебував на посаді Іванковецького сільського голови Городоцького району Хмельницької області та являвся посадовою особою місцевого самоврядування 4 категорії 7 рангу. Будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, обізнаним зі спеціальними обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції», порушуючи вимоги ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та ч.1 ст.13 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо фінансового контролю, при звільненні несвоєчасно подав за місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, при наступних обставинах.

Відповідно до ст.ст.2, 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою.

Згідно з рішенням 39 сесії VI скликання від 25.11.2015 ОСОБА_1 звільнено з посади Іванковецького сільського голови.

Відповідно до абз.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Згідно ст.13 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєкти декларування щороку подають за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру.

Відповідно до ч.4 п.1 розділу XIII (прикінцеві положення) Закону України «Про запобігання корупції», Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» втратив чинність, крім положень щодо фінансового контролю, які втрачають чинність з початком роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. До початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, субєкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», субєкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік. Субєкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Субєкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Факт ознайомлення із вимогами вищезазначеного Закону в частині обовязку своєчасного подання відомостей про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру підтверджується поясненнями ОСОБА_1, який знав, що дану декларацію необхідно подавати, однак не знав самого терміну подачі такої декларації.

Разом з тим, незважаючи на викладене ОСОБА_1, будучи попередженим про спеціальні обмеження встановлені Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», достовірно знаючи про необхідність подання при звільненні відомостей про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, вказану декларацію подав лише 06.01.2016 року, тобто через 42 дні після звільнення.

При цьому, будь-яких підтверджуючих документів про неможливість подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями у визначені законом строки (перебування у відпустці по догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України тощо) ОСОБА_1 не надано.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- довідкою Сатанівської селищної ради ради №1/02-25/2016 від 06.01.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_1 декларацію подано несвоєчасно;

- копією декларації ОСОБА_1 про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, із зазначенням дати заповнення та подачі даної декларації до Сатанівської селищної ради 06.01.2016 року;

- рішенням І сесії VI скликання від 12.11.2010 року про призначення на посаду сільського голови ОСОБА_1;

- рішенням XX сесії VI скликання від 13.03.2013 року про присвоєння чергового рангу сільському голові ОСОБА_1

- рішенням 39 сесії VI скликання Іванковецької сільської ради від 26.11.2015 року про припинення повноважень ОСОБА_1 на посаді сільського голови Іванковецької сільської ради.

Таким чином ОСОБА_1 слід визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та з врахуванням його щирого каяття, накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 256, 283 КУпАП, Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.

Штраф стягнути до державного бюджету.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,60 грн. в дохід держави.

Строк апеляційного оскарження даної постанови 10 днів з дня її винесення.

Суддя