АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/6033/16-п Головуючий суддя І інстанції Короткий І.П.
Провадження № 33/790/509/16 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 07 червня 2016 року про притягнення

ОСОБА_2 ОСОБА_3, що народився 20 лютого 1963 року, мешкає за адресою: м. Харків вул. Каширська буд.13,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2016 року постановою судді Московського районного суду м.Харкова накладено на ОСОБА_2 ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 квітня 2016 року близько 09 год. 10 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ГАЗ 3302 415 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Харкові по пр-ту Московському, 219, порушив п. 13.1 ПДР України, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться та стану транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем SKODA, реєстраційний номер НОМЕР_2, що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів.

Виходячи зі змісту постанови, при розгляді справи суд дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, який порушив п. 13.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить змінити постанову в частині накладеного адміністративного стягнення, застосувати до нього стягнення у виді штрафу. Апелянт посилається на те, що найбільш суворе стягнення було призначене йому судом без врахування пом'якшуючих обставин, зокрема: він не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди; не вводив працівників ДАЇ та суд в оману; надавав правдиві пояснення; не ухилявся від явки до суду; не заперечує проти сплати штрафу; вину у скоєному правопорушенні визнав та щиро кається; жодних тяжких наслідків від ДТП не настало; він є приватним підприємцем та єдиним годувальником в сім*ї, утримує неповнолітню дитину та дружину, яка на даний час є безробітною; його цивільно-правова відповідальність на час ДТП була застрахована та й він не заперечує проти відшкодування матеріальних збитків потерпілому; транспортний засіб є вкрай необхідним для здійснення підприємницької діяльності та позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його родину у скрутне матеріальне становище. ОСОБА_2 вказує, що суд не мотивував застосування до нього найсуворішого стягнення у максимальному розмірі, тоді як обтяжуючі обставини у справі відсутні.

Одночасно апелянт заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався випадково, коли 04 липня 2016 року прийшов до канцелярії суду довідатися про дату, час та місце розгляду справи та отримав копію оскаржуваної постанови від 07 червня 2016 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Так, суддя, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Фактичні обставини правопорушення не оскаржуються апелянтом.

Разом з тим, накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як це вчинив суд першої інстанції, не узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Зокрема, при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Постанова судді взагалі не містить обґрунтування накладення найбільш суворого за видом та у максимальному розмірі адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУАП.

Приймаючи до уваги наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 обставини, які знайшли своє підтвердження в стадії апеляційного розгляду справи, в тому числі те, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, розкаявся, а також відсутність в матеріалах справи обставин, передбачених ст.35 КУпАП, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що законним та обґрунтованим буде застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, відповідно до санкції ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 07 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП змінити в частині накладеного стягнення.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 ОСОБА_3 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік замінити на штраф у розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 340 (трьохсот сорока) гривень.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1