Номер провадження: 33/785/582/16
Головуючий у першій інстанції Граніна
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2016 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі захисника ОСОБА_1 та представника Одеської митниці ДФС - Безлущенка О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах громадянина США ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.07.2016 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 55570 грн. з конфіскацією товару, вилученого відповідно до протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до постанови судді суду першої інстанції, 21.02.2016 року об 11 год. 42 хв. в пункт пропуску «Рені - Джурджулешть-авто» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС, прибув автомобіль «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1), який прямував із України до Болгарії під керуванням громадянина України ОСОБА_4

Водію та пасажирам було запропоновано заповнити митні декларації, після чого, під час огляду особистих речей пасажира ОСОБА_2, було виявлено сім скрипок з ознаками старовини, які не були вказані в митній декларації, не заявлені та не пред'явлені під часу усного опитування і не мали будь-яких дозвільних документів.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах громадянина США ОСОБА_2 зазначив, що працівники митниці не пояснили і не запропонували задекларувати скрипки, а, оскільки вони не придатні для використання і є зразками серійного мануфактурного виробництва, вони не підлягають забороні переміщення через митний кордон і не потребують спеціального дозволу для переміщення через митний кордон.

На порушення приписів ст. 43 МК України, працівники митниці не надали вичерпних роз'яснень вимог митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон, а суд не забезпечив всебічне і повне з'ясування обставин справи

Посилаючись на зазначені доводи, ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді і закрити провадження у справі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Представник Одеської митниці ДФС заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновків про таке.

Відповідно до диспозиції ст. 472 МК України, адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З матеріалів справи випливає, що водію та пасажирам (в тому числі ОСОБА_2) автомобілю «Volkswagen Transporter» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1), який прибув в пункт пропуску «Рені - Джурджулешть-авто» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС, було запропоновано заповнити митні декларації.

Після заповнення митних декларацій, у особистих речах пасажира ОСОБА_2, було виявлено сім скрипок з ознаками старовини, які не були вказані в митній декларації, не заявлені та не пред'явлені під часу усного опитування і не мали будь-яких дозвільних документів.

Разом з тим, наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 року №258, музичні інструменти можуть бути вивезені за умови оформлення свідоцтва на право вивезення та декларування у встановленому порядку.

Дозвіл Державної служби контролю за вивезенням (тимчасового вивезення) музичних інструментів не потрібний за наявності одного з документів: фабричного паспорту, торгової квитанції, чека, ярлика на інструменти, тощо, які виготовлені після 1950 року, у тому числі фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва та механічні й електромузичні інструменти фабричного виробництва.

Постановою КМУ від 21.05.2012 року №431 передбачено, що товари, переміщення яких через державний кордон України здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади, підлягають письмовому декларуванню, згідно з затвердженою формою митної декларації.

Відповідно до приписів ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з висновком музичної експертизи №331 від 30.05.20156 року, дві скрипки представляють деяку культурну цінність, а інші культурної цінності не представляють та можуть бути вивезені за межі України, оскільки є зразками серійного мануфактурного виробництва.

Разом з тим, усі скрипки виготовлені до 1950 року, тому вони підлягали обов'язковому декларуванню.

Отже, під час судового розгляду у суді першої інстанції та апеляційного розгляду справи встановлено, що громадянин США ОСОБА_2 не виконав зазначені вище приписи закону, не задекларував належним чином товари, що ним перевозились через Державний кордон України, тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 472 МК України.

Доводи захисника ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції стосовно того, що експертиза не є доказом у справі, оскільки експерти не були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку, судом апеляційної інстанції враховані бути не можуть за таких підстав.

Згідно з приписами ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належить, зокрема, експертиза.

Окрім того, статтею 515 МК України передбачено, що експертиза призначається, якщо для з'ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Поставлені перед експертом питання та його висновок не повинні виходити за межі спеціальних знань експерта. Експерт надає висновок у письмовій формі від свого імені. У висновку викладаються суть проведеної ним експертизи та обґрунтування відповіді на поставлені запитання.

Якщо експерт під час проведення експертизи встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не було поставлено запитань, він має право викласти ці обставини у своєму висновку.

Висновок експерта не є обов'язковим для посадової особи органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. У разі незгоди цієї особи з висновком експерта у постанові, яка виноситься у справі, повинно міститися обґрунтування такої незгоди.

У разі неналежної якості або повноти висновку експерта може бути призначена повторна експертиза, проведення якої доручається іншому експерту (експертам).

Відповідно до приписів ст. 516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

До призначення експерта з'ясовуються необхідні відомості про його професіоналізм та компетентність.

Рішення про призначення експертизи є обов'язковим для експерта, а також для посадових осіб підприємства, де працює експерт.

Як видно з матеріалів справи, посадовою особою митного органу виконані приписи наведених вище норм Митного Кодексу України, а саме, винесена постанова про призначення експертизи в справі про порушення митних правил, а комісією у складі ректора Одеської Національної Музичної Академії ім. Нежданової - Сокол А.В. та експерта музичних інструментів Маличкина В.Г., надано відповідний висновок.

Зі змісту ст. 515 МУ України очевидно випливає, що зазначена експертиза не є судовою експертизою, а ст. 516 МК України не передбачає необхідності попереджувати, у даному випадку, експертів про кримінальну відповідальність.

Довід захисника про те, що висновок експертів має неконкретний характер, не може бути врахований судом, оскільки, будь-які класифікаційні висновки здебільшого є умовними для спеціалістів, адже абсолютно об'єктивних класифікацій культурних цінностей не існує через необмежене розмаїття їх характеристик і ознак.

У даному випадку, експерти навели орієнтовну ринкову ціну до та після можливої реставрації скрипок, оскільки зазначені музичні інструменті знаходяться у розукомплектованому вигляді та потребують відновлювального ремонту.

Разом з тим, ця обставина не звільняла ОСОБА_2 від обов'язку належним чином задекларувати музичні інструменти, що перевозились ним через митний кордон України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 був відомий порядок проходження митного контролю, адже він раніше неодноразово перетинав державний кордон України, у тому числі перевозив музичні інструменти, але він умисно його порушив, свідомо не виконавши вимоги ст. 257 та 472 МК України, тому, наведені у апеляційній скарзі доводи є безпідставними.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції є законною та справедливою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 в інтересах громадянина США ОСОБА_2, відмовити, а постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.07.2016 року, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д.