Номер провадження: 33/785/560/16
Номер справи місцевого суду: 520/5938/16-п
Головуючий у першій інстанції Тонконоженко
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1, громадянин республіки Молдова, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 24.04.2016 року о 05 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Генуезька в м. Одесі, в стані алкогольного сп'яніння, згідно акту огляду на стан сп'яніння, який проводився за допомогою приладу «Драгер ARСЕ-0209», результат якого був позитивний - 0,98 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п.2.9 а «Правил дорожнього рухуУкраїни».

Не погодившись з вказаною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та правильність кваліфікації його дій, вказує, що накладене на нього адміністративне стягнення за своєю суворістю не відповідає характеру вчиненого правопорушення.

Так, ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції, застосовуючи до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не врахував, що він вчинив адміністративне правопорушення вперше і щиро розкаявся, правопорушення не потягло шкідливих наслідків і не завдало жодної шкоди, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики, має на утриманні дружину і неповнолітню дитину, займається приватними перевезеннями і така його діяльність є єдиним джерелом доходу, є громадянином ОСОБА_2 Молдова та має постійну необхідність виїжджати за межі України.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову змінити і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

ОСОБА_1 був належним чином сповіщений про дату, час і місце розгляду його апеляційної скарги, однак в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив розглянути справу за його відсутності у зв'язку з виїздом за межі України.

Дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та апелянтом не оскаржується.

Однак, вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд призначив його занадто суворим, не приводячи мотивів такого рішення.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Разом з тим при призначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, судом першої інстанції не були в достатній мірі враховані всі обставини, за яких було вчинене адміністративне правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Зокрема, не було враховано в належній мірі, що правопорушник не заперечує своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся у скоєному, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, його дії не спричинили тяжких наслідків, а також те, що він має на утриманні дружину та неповнолітню дитину, керування транспортним засобом є єдиним джерелом його доходу, а позбавлення права керування транспортним засобом поставить його родину у скрутне матеріальне становище.

З огляду на викладене, вважаю, що адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, буде відповідати тяжкості і характеру вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, та є достатньою мірою для його виправлення і попередження вчинення ним нового адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко