Справа № 713/1241/16-п
Провадження №3/713/449/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя Кибич І.А., з участю секретаря Мірчевої О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої АДРЕСА_2 та жительки АДРЕСА_1 не одруженої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючої, за ст.173-2 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧВ №010141 від 01.05.2016 року за ст.173-2 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1, 01.05.2016 року близько 16-00 год., знаходячись по місцю спільного проживання в с.Банилів, під час словесної суперечки ображала свого співмешканця ОСОБА_1 нецензурною лайкою, словесно погрожувала фізичною розправою, шарпала за верхній одяг та пошкрябала нігтями обличчя, чим своїми діями вчинила насильство в сім'ї.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що з колишнім чоловіком ОСОБА_1 після розлучення з 2012 року проживала в одному будинку, вона з дітьми в окремій кімнаті, спільного господарства не ведуть, не пов'язані спільним побутом та бюджетом, не входить до складу сім'ї ОСОБА_1 та не має взаємних прав і обов'язків з останнім. На даний час проживає з іншим чоловіком в с.Глинниця, Кіцманського району Чернівецької області, просила провадження по справі закрити.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 року, насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю; члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання;

Згідно зі ст. 15 вказаного Закону, члени сім'ї, які вчинили насильство в сім'ї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність відповідно до закону.

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї

Об'єктом захисту у ст.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Умисне вчинення дій психологічного характеру (погроз, образ тощо) підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП тільки за умови, що внаслідок нього могла бути чи була завдана шкода психічному здоров'ю потерпілого.

Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім'єю є особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.3 ч.1 КПК України 1) близькі родичі та члени сім'ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме пояснень ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні, з ОСОБА_2 вони не пов'язані спільним побутом, спільних прав та обов'язків в них не має, на час суперечки, а саме, 01.05.2016 року вони припинили будь-які відносини, відповідно не можуть вважатися сім'єю. Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

З даних підстав постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 31.05.2016 року протокол про адміністративне правопорушення серія ЧВ №010141 від 01.05.2016 року направлено на дооформлення для усунення вказаних недоліків, однак постанова залишилась без виконання.

Виходячи з вищевикладеного, оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, покладеного у вину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.173-2 ч.1 КУпАП, не відповідає складу даного адміністративного правопорушення, остання не може бути піддана адміністративному стягненню за даною статтею.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, Суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. А. Кибич