АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/412/16 Головуючий у І-й інстанції - Леонов А.А.
Справа № 200/8772/16 -п Суддя-доповідач - Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою, ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Судом першої інстанції встановлено, що12.05.2016 року о 11 годині 53 хв., на перехресті вул. Староказацька- Виконкомівська, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі вул. Виконкомівська в напрямку вул. ОСОБА_4, не надав переваги автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, виїхав на нерегульоване перехрестя, в результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, та прийняту нову постанову, якою визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_5

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав винним ОСОБА_3 оскільки суд не дослідив всебічно, повно і об'єктивно всі обставини справи, не вказав, чому одні докази він приймає, а інші відхиляє, чим порушив вимоги вищевказаної правової норми.Суд не звернув уваги, що в показах безпосередньо після ДТП, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не вказали обставини ДТП, а також на те, що в протоколі ДТП також вказані обставини не зазначені, чим порушено вимоги ст. 256 КУпАП, і таких даних не містить рапорт поліцейського патрульної служби ОСОБА_8. Судом невірно надана оцінка поясненням водія ОСОБА_3 вкладені обставини ДТП, в яких він сам заперечує свою провину і навпаки вважає, що водій ОСОБА_5 порушив ряд норм ПДР, що і стало причиною ДТП.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2, підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_2, думку потерпілого ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, про те, що суд не дослідив всебічно, повно і об'єктивно всі обставини справи, не вказав, чому одні докази він приймає, а інші відхиляє, чим порушив вимоги вищевказаної правової норми., є безпідставними, не обґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Так висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 080413;

схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП;

поясненнями ОСОБА_5, згідно яких вбачається, що він прямував по вул. Старокозацька по головній дорозі. На перехресті вул. Старокозацька та вул. Виконкомівська зіткнувся з автомобілем Nissan. Вважає, що його дії були правильними, а водій Nissan повинен був надати дорогу та керуватися знаки дорожнього руху, які були на місці;

поясненнями водія ОСОБА_3, згідно яких, останній керуючи автомобілем Nissan, вказує, що під час переїзду перехрестя, в нього був обмежений кругозір, закінчуючи свій маневр, побачив, що з правого боку машин або інших перешкод для руху в радіусі 10 метрів не було. Бачив пішохода на зебрі, по середині проїзної частини. В цей момент відчув удар зіткнення в правий бік свого транспортного засобу.

Так, за положеннями пункту 16.11 ПДР України, порушення якого інкримінують ОСОБА_3, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення зазначеної норми Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3, підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, на якій зазначена знаки дорожнього руху а саме головної та другорядної дороги та де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, а саме у автомобіля «Nissan X-trail» який рухався по другорядній дорозі, подряпини та вм'ятини правої сторони, яким керував водій ОСОБА_3, та у автомобіля «ToyotaCamry» яким керував ОСОБА_5 по головній дорозі,передньої частини (передній бампер подряпаний, обидві передні фари зчесані та видерті, зігнутий капот, пошкоджено передній номерний знак), локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджені наявними доказами в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, про допущену неповноту судового розгляду та твердження про невмотивованість постанови суду, не заслуговують на увагу, оскільки вказана постанова містить всі вимоги, передбачені статтею 283 КУпАП.

Судом першої інстанції були безпосередньо досліджені всі докази,зокрема надані пояснення ОСОБА_3, потерпілим ОСОБА_5, вислухані пояснення свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10, досліджені письмові докази по справі та надана їх належна правова оцінка.

Пояснення надані ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5, повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, не суперечать між собою, тому у апеляційного суду сумнівів стосовно їх правдивості не виникає.

Між тим, доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що в даному ДТП вбачається вина ОСОБА_5, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки відносно водія ОСОБА_5, протокол про адміністративне правопорушення, за ст. 124 КУпАП не розглядався судом.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пункту16.11 ПДР України, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини, наслідки, а також особу порушника, ставлення останнього до скоєного правопорушення, а також те, що пом'якшуючих обставин судом не встановлено, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчинення нових правопорушень самим правопорушником.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22червня 2016 року відносно ОСОБА_3, якою останньоговизнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області : О.П. Піскун