Справа № 359/4026/16-п Головуючий у І інстанції Туманова К. Л.
Провадження № 33/780/345/16 Доповідач у 2 інстанції Ігнатюк
Категорія 429 10.08.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., за участю: правопорушника ОСОБА_2, його представника ОСОБА_5, представника Київської митниці Державної фіскальної служби України Захарова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника правопорушника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2016 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Азербайджанця, громадянина України, приватного підприємця, мешканця АДРЕСА_1,

за вчинення правопорушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн. з конфіскацією вилученої валюти у розмірі 5 957 доларів США;

надмірно вилучену валюту у розмірі 43 долара США повернуто ОСОБА_2.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що він, 11 квітня 2016 року, о 19 годині 10 хвилин, відлітаючи з України до Азербайджану, м. Баку, обрав проходження митного контролю у формі спрощеного митного контролю, тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягали письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадали під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. Після перетину «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», у нього були виявлені не заявлені 17 320 доларів США, з яких: 10 000 доларів США знаходилися в кишені брюк, одягнених на пасажирі, та 7 320 доларів США в гаманці, який знаходився в сумці пасажира. Із вказаної суми ОСОБА_2 було пропущено 11 320 доларів США та за протоколом про порушення митних правил вилучено 6 000 доларів США.

У апеляційній скарзі представник правопорушника порушила питання про зміну зазначеної постанови в частині накладеного стягнення. В обґрунтування апеляційної скарги указала на те, що при вирішенні питання про накладення стягнення, суддею із неналежною повнотою були враховані обставини вчинення правопорушення, дані про особу правопорушника, обставини, які пом'якшують його відповідальність. Поряд із цим, звернула увагу на те, що накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді конфіскації предмету правопорушення, покладає на останнього «індивідуальний надмірний тягар», оскільки відповідно до матеріалів справи, його загальний дохід за 2015 рік склав 458 201 грн., а цільовим призначенням переміщуваних коштів, було покращення матеріального становища його 83 річного батька, який перебуває у нього на утриманні. Просила постанову суду змінити, вилучену валюту у розмірі 5 957 доларів повернути.

Вислухавши пояснення:

представника правопорушника та самого правопорушника ОСОБА_2, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

представника Київської митниці ДФС України, який доводи апеляційної скарги представника Київської митниці ДФС вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Висновки судді щодо доведеності події порушення митних правил передбаченого ст. 471 МК України та доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні цього порушення ґрунтуються на матеріалах справи і не оспорюються учасниками судового розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність накладеного стягнення у виді конфіскації валюти, то вони є обґрунтованими.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний inter alia - «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов'язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Апеляційний суд прийшов до висновку, що застосування стосовно ОСОБА_2 стягнення у виді конфіскації затриманої валюти, буде порушенням зазначеного вище принципу пропорційності наслідком якого стане накладення на ОСОБА_2 індивідуального надмірного тягаря.

Так, приймаючи рішення про конфіскацію іноземної валюти у ОСОБА_2, суд першої інстанції не врахував те, що грошові кошти, які ОСОБА_2 перевозив через митний кордон України, були його заробітком отриманим законним шляхом від підприємницької діяльності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що дохід від такої діяльності є нестабільним, а конфіскована у ОСОБА_2 іноземна валюта, майже дорівнює його півторарічному прибутку що підтверджується податковою документацією за 2015 - 2016 роки. Дана обставина частково визнана представником Київської митниці ДФС України.

Із урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне змінити постанову Бориспільського міськрайонного суду від 13 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 в частині конфіскації іноземної валюти. Затриману по протоколу про порушення митних правил іноземну валюту суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_2.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 462, 487 МК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника правопорушника ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Виключити із цієї постанови рішення судді про накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді конфіскації 5 957 доларів США.

Вилучену по протоколу про порушення митних правил № 0319/125120102/16 від 11 квітня 2016 року іноземну валюту в розмірі 5 957 доларів США повернути ОСОБА_2.

В іншій частині постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ігнатюк О.В.