АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом неправильно надано оцінку доказам, які є в матеріалах справи, оскільки вони вказують на її невинуватість. Звертає увагу на те, що події, відображені на відеозаписі камери спостереження, не відповідають поясненням потерпілого та свідка з приводу обставин події ДТП.

Крім цього, суд не надав оцінку тому факту, що подряпини на машині потерпілого є старими та містять сліди фарби, які відрізняються за кольором від фарби її автомобіля.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 03.03.2016 року о 09 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «Hyundai IX 35», д.н.з.НОМЕР_1, рухалась по бульвару Івана Лепсе, 16-А в м. Києві, по території паркування, порушила п.13.1 ПДР України, не дотрималась безпечного інтервалу та здійснила зіткнення з автомобілем марки «Toyota RAV4», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції, допитавши ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зокрема фотографії та відеозапис, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.13.1 ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.13.1 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність належних та допустимих доказів її вини у порушенні п.13.1 ПДР та її наслідків у виді механічного пошкодження транспортних засобів, оскільки суд навів всі докази, на підставі яких прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1

Посилання апелянта на те, що події, відображені на відеозаписі камери спостереження, суперечать поясненням потерпілого та свідка щодо події ДТП, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Зокрема, як вбачається із матеріалів провадження, пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3 та дані запису з камери відеоспостереження, якою зафіксовано момент ДТП, повністю узгоджуються між собою і не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Спростовуються матеріалами провадження і доводи апеляційної скарги про те, що пошкодження на автомобілях не співпадають за кольором фарби.

Зокрема, як вбачається із наявних в матеріалах провадження фотознімків, характер та локалізація механічних пошкоджень на автомобілях вказує на те, що вони виникли за встановлених судом обставин.

Таким чином, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 порушення п.13.1 Правил дорожнього руху, а тому на законних підставах визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки рішення суду є законним і обґрунтованим, суд залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз