Справа № 354/384/16-п
Провадження № 33/779/137/2016
Категорія ч.1 ст.155-1КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гандзюк Д. М.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, неодружену, на утриманні одна малолітня дитина працюючу адміністратором в АЗС «WOG», жительку АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесяти п'яти) гривень, також стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року встановлено, що ОСОБА_2 працюючи адміністратором в АЗС «WOG» в смт.Делятин, вул. 16 Липня 11-Б, 26.05.2016 р. порушила встановлений законом порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме - видала розрахунковий документ невстановленої форми і не забезпечила відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд не прийняв до уваги її пояснення про те, що згідно п.5 Наказу Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 року вимоги до форми і змісту фіскальних касових чеків у частині відображення інших податків, крім податку на додану вартість, не поширюється на розрахункові документи, що друкуються реєстраторами розрахункових документів, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів та комп'ютерних систем, до дня набрання чинності цим наказом. Зазначає, що реєстратор розрахункових операцій наявний на даній АЗС включений до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів 16.12.2013 року, тобто - до набрання чинності вказаного наказу Мінфіну.

Також вважає, що правопорушення в частині не забезпечення відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, є незначним та не становить великої суспільної шкідливості, не завдало значних збитків державним, суспільним інтересам або громадянам.

Одночасно ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст постанову суду отримала на руки 29 червня 2016 року.

Заслухавши пояснення апелянта, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, вимоги апеляційної скарги задовольнити частково, з наступних підстав.

Враховуючи, що справа була розглянута судом першої інстанції без участі ОСОБА_2 і в матеріалах справи відсутні дані про те, що вона була належним чином повідомлена про розгляд справи, а отримала копію постанови суду 29.06.2016 року (а.с.14) , приймаючи до уваги незначний термін пропуску строку на оскарження, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає поновленню

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП суд оцінює як кожен доказ окремо, так і всю сукупність доказів з точку зору їх відносності та допустимості.

Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення суд першої інстанції не мотивував своє рішення і пославшись на протокол про адміністративне правопорушення від 01.06.2016 року, акт про результати фактичної перевірки №090089 від 01.06.2016 року,опис готівкових коштів та письмові пояснення ОСОБА_2, не дав їм належної оцінки, не вказав які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого правопорушення.

Суд першої інстанції допустив неповноту і однобічність з'ясування всіх обставин справи, не встановив предмет доказування, не оцінивши належним чином наявні у справі докази, у зв'язку із чим суддя прийняв поспішне, немотивоване і передчасне рішення.

При таких обставинах, вважаю, що постанова судді є незаконною та підлягає скасуванню.

Диспозицією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, особами які здійснюють розрахункові операції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №800803 від 26.05.2016 року о 16 год. 35 хв. в магазині АЗС, що належить ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», складеного головним державним ревізором-інспектором ГУ ДФС в Івано-Франівській області Костюком В.І., встановлено, що адміністратором АЗС ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» ОСОБА_2 вчинила порушення порядку проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункових операцій через РРО з видачею розрахункового документа невстановленої форми (не зазначається ставка та сума акцизного податку), незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, чим порушено п. 1, 2, 13 ст. 3, ст. 8 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами та доповненнями (а.с. 1).

Як вбачається з акту про результати фактичної перевірки №090089 від 01.06.2016 року, під час перевірки встановлені порушення:

- п. 1, 2, 13 ст. 3, ст. 8 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами та доповненнями), тобто незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів зазначених в даному звіті реєстратора розрахункових операцій;

- п.2 розділу 2 Наказу Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року №13, ст. 226 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, тобто проведення розрахункових операцій з видачею розрахункових документів не встановленого зразка, а саме в розрахункових документах не містяться ставки та суми акцизного податку (а.с. 2-4).

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 року, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

п.1 проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

п.2 видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

п.13 забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість;

Згідно ст. 8 цього ж Закону форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються органами доходів і зборів.

Пунктом 5 Наказу Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 року встановлено, що вимоги до форми і змісту фіскальних касових чеків у частині відображення інших податків, крім податку на додану вартість, не поширюються на розрахункові документи, що друкуються реєстраторами розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів та комп'ютерних систем, до дня набрання чинності цим наказом.

Як вбачається з п. 2.1.1 Акту про результати фактичної перевірки, реєстратор - розрахункових операцій наявний на даній АЗС включений до державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів від 16.12.2013 року, реєстраційне посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 2-4, а.с. 2 зворот п.2.1.1. описової частини акту).

Таким чином, доводи апеляції ОСОБА_2 в частині що стосується видачі касових чеків встановленого зразка, є слушними та повністю підтверджують позицію апелянта щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення в цій частині, оскільки відомості які містяться у чеках, ксерокопії яких долучені до справи, (а.с. 5 зворот) відповідають вимогам діючого законодавства.

Що стосується незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, суми коштів, зазначених в даному звіті РРО, то в цій частині вина ОСОБА_2 доведена в повному обсязі, оскільки як вбачається з акту сума коштів дорівнювала 13845,20 грн. в той час як показник денного звіту РРО становить 13845,00 грн., розбіжність складає 0,20 грн. (а.с. 5).

Враховуючи конкретні обставини вчиненого правопорушення, а саме суть правопорушення при якому розбіжності показників суми коштів становить 0,20 грн., виникла на загальній сумі показника денного звіту РРО, який становив 13845,20 грн.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, порушника може бути звільнено від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що допущене порушення порядку проведення розрахунків є незначним, а також з урахуванням того, що скоєне правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало значних збитків державним, суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, а також те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору дорівнює 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, то, у такому випадку, відсутні підстави для стягнення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 247, 294, КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2016 року, якою ОСОБА_2, притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв