Справа № 643/6275/16-п
Провадження № 3/643/2206/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016 року суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріал, який надійшов від начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 403080 від 21.05.2016 року, ОСОБА_1 21.05.2016 року приблизно о 20:55 год., в районі будинку № 45 по пр. Московському м. Харкова, керував автомобілем Джилі, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе не визнав, зазначивши, що не здійснював керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Надав суду пояснення, в тому числі письмові, згідно яких він разом з ОСОБА_2 рухався на автомобілі по пр. Московському м. Харкова в напрямку станції метро Маршала Жукова. Під час руху автомобіль заглохнув. Він намагався завести двигун, проте останній не заводився. Вони вирішили викликати евакуатор та стояли із ввімкненими аварійними сигналами. Оскільки він не планував більше керувати автомобілем, то пішов до крамниці та придбав собі алкогольний напій, який після цього вжив та продовжував чекати евакуатор. Приблизно через 10 хвилин після вказаних подій до нього підійшли працівники поліції та почали вимагати надати посвідчення водія та пройти перевірку на стан алкогольного сп'яніння. Тест виявився позитивним, оскільки він дійсно вживав алкогольний напій. Він намагався пояснити працівникам поліції ситуацію, проте останні його пояснення не прийняли до уваги, склали відносно нього протокол та запросили двох понятих, які розписались у вказаному документі. Після цього йому зателефонував товариш, який є власником автомобіля, та повідомив, що необхідно зробити, щоб завести двигун. Після цього ОСОБА_2 сіла за кермо автомобіля, та вони продовжили рух додому.

ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення, крім того, була допитана судом в якості свідка, та надала пояснення, аналогічні вказаним вище поясненням ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, від ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення на ім'я головуючого судді, згідно яких він був запрошений в якості свідка для перевірки ОСОБА_1 на наявність алкогольного сп'яніння. При ньому була проведена перевірка з використанням приладу Драгер, який показав наявність стану алкогольного сп'яніння.

Крім того, до протоколу, який надійшов до суду, долучені наступні документи: довідка про факт отримання ОСОБА_1 посвідчення водія; результати тесту на стан алкогольного сп'яніння; акт огляду на стан сп'яніння; письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.05.2016 року в кількості 2 штуки; письмові пояснення ОСОБА_2 від 21.05.2016 року, згідно яких остання зобов'язується не допускати ОСОБА_1 до керування автомобілем та доставити автомобіль до місця стоянки; рапорт поліцейського без дати; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.05.2016 року, які зазначили, що були залучені в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення та в їх присутності водій ОСОБА_5 пройшов огляд з використанням приладу Драгер, за результатами якого в нього встановлено стан алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось ОСОБА_1, останній під час його перевірки співробітниками поліції перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується наступним.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп'яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є встановлення факту виконання нею функцій водія під час руху транспортного засобу.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останні були запрошені для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та були присутніми при перевірці ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння. Даних про те, що вказані особи були свідками виконання ОСОБА_1 функцій водія, в їх поясненнях відсутні.

Згідно рапорту поліцейського роти № 5 бат. № 2 УПП м. Харкова без дати, під час патрулювання 21.05.2016 року з ОСОБА_6 у складі екіпажу близько 21 години, проїжджаючи по пр. Московському біля буд. № 45, вони побачили припаркований автомобіль Джилі, державний номерний знак НОМЕР_1, в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена). Вони підійшли до водія цього автомобіля, яким виявився ОСОБА_1, який розповів, що коли він рухався, керуючи цим автомобілем по пр. Московському біля буд. № 45 автомобіль заглох, він намагався його завести, але не міг, тому він був вимушений зробити тут стоянку. Під час розмови з водієм вони почули та побачили явні ознаки сп'яніння. Попросили ОСОБА_1 дати письмові пояснення, в якому останній написав, що він керував цим автомобілем, доки не зупинився. Ними було запропоновано водію пройти огляд на стан сп'яніння із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків, результат виявився позитивним, в зв'язку з чим на водія ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КупАП. Автомобіль передано тверезому водію під розписку.

Таким чином, з рапорту співробітника поліції вбачається, що останні не були свідками руху вказаного вище автомобіля під керуванням ОСОБА_1, тобто не були свідками виконання ОСОБА_1 функцій водія зазначеного автомобіля. Так, згідно рапорту, працівники поліції виявили автомобіль Джилі в той час, коли автомобіль в нерухомому стані був припаркований на пр. Московському м. Харкова.

Пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2, надані суду, не суперечать даним, зафіксованим в рапорті працівників поліції.

При цьому, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 21.05.2016 року, які двічі надавались ним співробітникам поліції, ОСОБА_1 у вказаних поясненнях також зазначав, що в автомобілі виникли несправності, внаслідок яких останній заглох. Він викликав евакуатор, після чого до нього підійшли співробітники патрульної поліції. У цих же поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він на пропозицію працівників поліції продув прилад Драгер та працівники поліції звинуватили його в керуванні автомобілем в нетверезому стані, проте він автомобілем не керував, а намагався завести автомобіль, який заглох. Також у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що за кермом не перебував, автомобілем не керував.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в графі для пояснень також було зазначено, що він не згодний.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до розяснень, наданих в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені в ст. 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності виниі змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп'яніння на момент його перевірки на вказаний стан працівниками поліції, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось ОСОБА_1

Проте будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 у вказаному стані керував автомобілем, тобто виконував функції водія, суду не надано. Так, вказана обставина спростовується не тільки показаннями ОСОБА_1 та ОСОБА_7, а й даними вказаного вище рапорту співробітника поліції, згідно якого автомобіль ОСОБА_1 ними був виявлений в нерухомому стані, припаркований на пр. Московському м. Харкова.

Перебування ОСОБА_1 в салоні припаркованого автомобілю в стані алкогольного сп'яніння не може, з огляду на вказані вище положення ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз'яснення Пленуму Верховного суду України, бути підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказане перебування не є керуванням автомобілем, тобто виконанням функцій водія під час руху такого транспортного засобу.

Таким чином, оскільки надані суду матеріали не містять будь-яких даних відносно того, що ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, дійсно виконував функції водія автомобіля та здійснював на ньому рух, а згідно вказаних вище положень ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз'яснень, викладених в п. 27 згаданої вище Постанови Пленуму Верховного суду України, умовою притягнення особи до відповідальності є встановлення факту виконання особою функцій водія під час руху такого засобу, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 248-249, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, у звязку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Крівцов Д.А.