АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/431/16 Головуючий у першій інстанції:Митрохін А.А.
Категорія:ч.2 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 серпня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю ОСОБА_3, його апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ПАО «Евраз ДМЗ ім. Петровського», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу, -

ВСТАНОВИЛА: :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Судом першої інстанції було встановлено, що 25 квітня 2016 року, близько 20.30 годині, ОСОБА_3, вчиняючи правопорушення повторно протягом року, по пр. Петровського в м. Дніпропетровську керував автомобілем НОМЕР_1, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи в зв'язку з чим є незаконною.

При цьому апелянт вказує, що він не керував автомобілем, а лише сидів за кермом автомобіля та перевіряв справність педаль газу, автомобілем керував його знайомий ОСОБА_4, який пішов до аптеки. Після чого підійшли працівники поліції та заставили йоги вийти з автомобіля після чого застосували до нього фізичну силу та не дочекавшись водія відвезли його до лікарні для проходження медичного огляду.

Крім того апелянт вказує, що суд не переглядав відео, яке знаходиться в матеріалах справи та не задовольнив його клопотання про допит свідка ОСОБА_4

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 130 КупАП не було виконано.

Так відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, обов'язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом водієм.

Під час перегляду матеріалів справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що доказів того, що ОСОБА_3. керував автомобілем НОМЕР_1 не має.

Так ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він не керував своїм автомобілем, а лише сидів за його кермом на стоянці. Керував автомобілем його знайомий ОСОБА_4, який пішов до аптеки, а він сидів та перевіряв педаль газу, оскільки цілий день ремонтував свій автомобіль у гаражі. Після чого до нього підійшли працівники поліції почали вимагати від нього документи на автомобіль, він почав говорити їм, що він не керував автомобілем та його вимусили вийти з автомобіля та застосували до нього фізичну силу. Поряд було багато свідків, потім він встановив, що одна із свідків знімала все на камеру, на наступний день він її знайшов оскільки вона працювала неподалік та взяв у неї відео.

Судом було переглянуто вказаний відеозапис та було виявлено, що дійсно автомобіль НОМЕР_1 знаходився на стоянці. Жінка, яка вела відео зйомку говорила працівникам поліції, що чоловік не керував вищезазначеним автомобілем.

Також судом було допитано інспектора патрульної поліції ОСОБА_5, яка складала протокол відносно ОСОБА_3

В судовому засіданні інспектор пояснила, що коли вона патрулювала у вищезазначену дату, коли відбулася подія, у складі екіпажу 0502, їм надійшло завдання від командира роти №5 батальйону №4 в усній формі, щоб їх екіпаж допоміг у складані адміністративного матеріалу за ч.2 ст. 130 КУпАП. Приїхавши на місце вона особисто не бачила, щоб ОСОБА_3 керував автомобілем. Вказала, що інспектори з інших екіпажів говорили, що ОСОБА_3 керував автомобілем, у зв'язку з тим, що в них був висновок про те, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп'яніння та зі слів інспекторів останній керував автомобілем вона склала протокол про адміністративне правопорушення, передбачене за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки вже на протязі року ОСОБА_3 притягувався за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені пояснення підтверджуються рапортом вказаного інспектора, з яких також не вбачається, що ОСОБА_3 кервав автомобілем НОМЕР_1.(а.с.6)

Інших якихось доказів того, що ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 в матеріалах справи відсутні.

Отже, апеляційним переглядом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані сп'яніння.

Крім того суд бере до уваги ст. 62 Конституції України в якій зазначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду є такою, що підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун