Справа № 750/6729/16-п
Провадження № 3/750/1917/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.

за участю секретаря - Панасюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

03.07.2016 року інспектором роти №2 БУПП в м. Чернігів ДПП ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, в якому зазначено, що той 03.07.2016 року о 03:45 год. в м. Чернігові по проспекту Миру, 32 керував автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. В7630СІ в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №757 від 03.07.2016 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, мотивуючи тим, що той був сфальсифікований, заперечував викладені в протоколі обставини, свою вину у вчиненому не визнав. Пояснив, що дійсно 03.07.2016 року близько 03:00 год. ранку відпочивав біля ресторанного комплексу «Градецький» зі своїм товаришем ОСОБА_3, однак враховуючи, що в той день він міг бути на підпитку, то заздалегідь домовився з тим провести час разом, щоб той потім сів за кермо його автомобіля. У подальшому, він сів на переднє пасажирське сидіння, а за кермо сів його друг ОСОБА_3, та, проїжджаючи перехрестя проспекту Миру та вул. Київська, знаходячись на пасажирському місці, він помітив, що позаду його автомобіля їде поліція з увімкненими червоними та синіми проблисковими маячками, про що відразу повідомив ОСОБА_3, а той на вимогу поліції одразу зупинив автомобіль. Сидячи на передньому пасажирському сидінні, він побачив, що до автомобіля зі сторони водія підійшов працівник поліції, та почав знімати на службову відеокамеру розташування пасажирів у салоні авто, потім попросив його вийти, не пояснивши причину зупинки, грубо відповідав на його питання. Після того як він відмовився сідати до поліцейського автомобіля, а сказав, що розмовляти буде на вулиці при свідках, працівники поліції, один з яких ОСОБА_4, почали насильно заштовхувати його в салон автомобіля. В салоні автомобіля поліцейські сказали, що саме він керував автомобілем та застосовували до нього грубу силу, а потім повезли на експертизу. Наляканий такими діями поліцейських та розуміючи, що нічого не може вдіяти, погодився підписати протокол. Крім того, вказав, що свідків, які б показали, що пасажир та водій мінялись місцями немає, тобто, обставини, зазначені у протоколі, не відповідають дійсності. Просив провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він та ОСОБА_1 знайомі, неприязних стосунків між ними не має. 03.07.2016 року вони знаходились біля готелю «Градецький», потім ОСОБА_1 випив та сів за кермо свого автомобіля, а він відповідно сів на пасажирське сидіння і вони поїхали в сторону Площі. Під час руху він помітив, що за ними з сиренами їде поліцейська машина, про що повідомив ОСОБА_1 Коли зупинився автомобіль, вони з ОСОБА_1 одразу помінялись місцями, потім до автомобіля підійшли поліцейські, йому сказали залишатись на місці, а ОСОБА_1 сказали вийти з автомобіля та пройти до їхнього автомобіля, але оскільки той опирався, йому допомогли сісти до поліцейського автомобіля, заштовхали та повезли на експертизу. Після повернення склали протокол, потім зупинили двох свідків. Також пояснив, що його пояснення різняться із-за того, що тоді він був наляканий такою ситуацією, оскільки такий досвід був у нього вперше, між ними була домовленість, що в разі, коли зупинить поліція, вони просто поміняються місцями, щоб нібито він знаходився за кермом, що в подальшому і зробили. Підтвердив, що спочатку давав інші пояснення, однак потім дав правдиві пояснення, оскільки за дачу неправдивих чекає кримінальна відповідальність. Його допитували в прокуратурі з тих же обставин і він дав такі ж показання, що і суду. Наполягав на тому, що в суді дає правдиві пояснення, стверджував, що автомобілем керував саме ОСОБА_1, а він пересів за кермо лише після зупинки автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор роти №2 БУПП в м. Чернігові ДПП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 03.07.2016 року командиром роти було надано орієнтування на автомобіль, який перебував біля готелю «Градецький», через деякий час по рації вони почули, що командир ОСОБА_4 зупиняє орієнтований автомобіль та підїхали на місце, коли автомобіль вже був зупинений, самого моменту зупинки він особисто не бачив. ОСОБА_1 стояв біля автомобіля з явними ознаками алкогольного спяніння, пояснював, що за кермом був не він, а його товариш, до поліцейського автомобіля ОСОБА_1 сідав добровільно. Після цього його доставили до лікарні на освідування, а потім привезли назад та відібрали пояснення. Оцінивши всі докази, він склав протокол саме на ОСОБА_1, який добровільно той підписав, погодившись з викладеними обставинами. Крім того вказав, що ОСОБА_3 давав пояснення, що помінявся місцями з ОСОБА_1 після зупинки автомобіля.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка т.в.о. керівника роти №2 БУПП в м. Чернігові ДПП ОСОБА_4 пояснив, що саме він зупинив автомобіль ОСОБА_1, того вечора він перебував на чергуванні, о 04:30 год. йому зателефонував колега ОСОБА_5, який перебував у відпустці та повідомив, що знаходиться в розважальному комплексі «Розмарин» та побачив, що туди підїхав автомобіль, в якому гучно грала музика та на його думку водій розпивав алкогольний напій, тому просив перевірити. Потім зателефонував знову та повідомив, що водій після вживання алкоголю сів за кермо автомобіля та поїхав в сторону «Дитячого Світу». Вони виїхали з парковки та ввімкнули сирену для того, щоб зупинити даний автомобіль і він бачив, як під час зупинки особи міняються місцями, і це він стверджує. ОСОБА_1 казав що вони не мінялись місцями і він не був за кермом, але ОСОБА_3 вказав протилежне, підтвердив, що автомобілем керував ОСОБА_1 Зазначив, що вони діяли в рамках закону, жодного порушення чинного законодавства і грубого поводження ні відбувалось. Повернувшись з освідування, оформленням протоколу займався його колега ОСОБА_2.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор роти №2 БУПП в м. Чернігові ДПП ОСОБА_5 пояснив, що 03.07.2016 року перебував у відпустці, відпочивав зі своїми друзями, потім помітив, що підїхав автомобіль, який привернув його увагу тим, що рухався дуже швидко і у водія, який вийшов з машини, в руках знаходилось пиво, а можливо і інший алкогольний напій, з чого він зробив висновок, що водій перебуває в стані алкогольного спяніння, і зателефонував своєму колезі, повідомивши дану інформацію для перевірки. Стверджував, що він бачив, як саме особа, яка зараз знаходиться в судовому засіданні - ОСОБА_1, сідала за кермо автомобіля, а інший хлопець - ОСОБА_3 сідав на переднє пасажирське сидіння.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, письмові пояснення яких знаходяться у наданих суду матеріалах, в судове засідання вдруге не зявились, про розгляд справи були сповіщені в установленому порядку, згідно поштових повідомлень, про причини неявки суду не повідомили.

Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також дослідженими матеріалами справи протоколом про адміністративне правопорушення від 03.07.2016 року, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, рапортом від 03.07.2016 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 03.07.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння.

Зазначені показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є допустимими, узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі.

Будь-яких даних про те, що вищезазначені свідки зацікавлені у розгляді справи або мали б підстави обмовити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні не встановлено.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки, зазначене ним, обєктивно нічим не підтверджується.

Тобто, докази, які б спростовували вину ОСОБА_1, суду надані не були.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймається до уваги відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, в звязку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя Л.В. Самусь