АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/353/16 Головуючий у першій інстанції: Женеску Е.В.
Категорія: ст.124КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справахАпеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., в м. Дніпрі, за участю: ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Сердюк Л.В.; ОСОБА_5 та його представника-адвоката Товстого К.А. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №072325 від 23 лютого 2016 року, який був складений відносно ОСОБА_3, 19 лютого 2016 року приблизно о 18:45 год. останній в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Шинної та пр. Б Хмельницького водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307» д/н НОМЕР_3 здійснюючи рух на червоний сигнал світлофору допустив зіткнення з автомобілем «Сітроен С4», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5, який здійснив рух на зелений сигнал світлофору. Під час дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортні засоби, тілесних пошкоджень ніхто не отримав.

Постановою Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року відносно ОСОБА_3 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_5, 07 червня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того в апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 вказує, що його не було викликано до суду, оскільки повістки він не отримував про час, місце та дату судового розгляду. Про рішення суду він дізнався лише 30 травня 2016 року, коли ознайомився з текстом постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що в даному ДТП винний саме водій ОСОБА_3, який порушив п.п. «е» п. 8.7.3 ПДР України, тому на його думку постанова суду є незаконною та необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи.

При цьому апелянт зазначає, що вина ОСОБА_3, також підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи в їх сукупності, які суд не оцінив.

На думку апелянта до показів свідка ОСОБА_8 слід віднестися критично, тому, що він є зацікавленою особою, оскільки рухався в одному автомобілі з ОСОБА_3.

Також просить звернути увагу, що судом не було викликано та допитано працівників поліції інспекторів Грицюка А.О. і ОСОБА_9 та свідків ДТП - ОСОБА_10, його матір ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, чим суд допустив неповноту судового розгляду і як результат прийшов до висновку, що не відповідає фактичним обставинам справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 та його представник-адвокат Товстий К.А. підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_5, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, задовольнивши клопотання про поновлення строку на оскарження.

В свою чергу ОСОБА_3 та його захисник-адвокат Сердюк Л.В. були проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 та просили її не задовольняти, а постанову суду просили залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 277-2 КУпАП повістка іншим особам у справі(потерпілому), вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що безпосередньо ОСОБА_5 суд належним чином не повідомив про розгляд справи, який відбувся 16 травня 2016 року. В матеріалах справи відсутня інформація як направлення так і отримання судової повістки ОСОБА_5 на вище зазначену доту судового розгляду.

Крім того у порушення ст. 285 КУпАП постанова суду не була направлена на адресу місця проживання ОСОБА_5

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції було встановлено, що безпосередньо представника ОСОБА_5 - адвоката Товстого К.А., 16 травня 2016 року не було на судовому засіданні та про рішення суду йому не було відомо. Копію рішення ним особисто було отримано 30 травня 2016 року, що підтверджується відповідною заявою (а.с.50) де було також зазначено причини неотримання копії постанови.

З врахуванням приведених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконано в повному обсязі.

Доводи апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою є безпідставними.

Висновок суду про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законний та обґрунтований.

В судовому засіданні у суді першої інстанції було допитано ОСОБА_3, було досліджено матеріали справи, після чого суд прийняв рішення.

ОСОБА_3 надаючи пояснення по справі підтвердив, що 19 лютого 2016 року дійсно перебував за кермом автомобіля «ЗАЗ 110307», номерний знак НОМЕР_2. Він їхав по вул. Шинній в напрямку пр. Б. Хмельницького (пр. Г.Сталінграда). Доїхавши до перехрестя він увімкнув «лівий поворот», зупинився та став чекати зеленого сигналу світлофору. В цей час на пр. Б.Хмельницького проводилися ремонтні роботи, та у зв'язку з цим рух по правій стороні був не можливий. Дочекавшись зеленого сигналу світлофору, він почав повертати на пр. Б. Хмельницького та в цей час автомобіль «Сітроен» здійснив наїзд на його автомобіль. Було пошкоджено праві передні двері. В судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав.

З письмових пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що вони є аналогічними тим поясненням, які він надавав у суді.(а.с.5)

Судом було опитано вищезазначену особу та його поясненням було надано належну оцінку.

Дослідивши письмові пояснення свідка ОСОБА_10 та пояснення потерпілого ОСОБА_5 про обставини, за яких відбулося ДТП, судом було встановлено, що вказані покази мають в собі розбіжності.

Переглядаючи справу суд апеляційної інстанції встановив, що дійсно розбіжності між поясненнями вищезазначених осіб мають місце, вони стосуються руху самих автомобілів, які під'їжджали до перехрестя, оскільки як пояснив ОСОБА_5, як в письмових поясненнях так і в суді апеляційної інстанції, що він не зупинявся перед перехрестям, а продовжував рухатися, в свою чергу ОСОБА_10 пояснював у своїх письмових поясненнях, що він рухався за ОСОБА_5 та вони зупинилися перед перехрестям на червоне світло світлофору, після чого дочекалися зеленого світла світлофору та розпочали рух.

В суді апеляційної інстанції було переглянуто також відео з бодікамер поліцейських, які були на місці пригоди після ДТП, та судом встановлено, що свідок ОСОБА_10 за його ж поясненнями зафіксованими на відео, приїхав на місце пригоди на виклик по телефону, на чий виклик, не пояснив. Вже в подальшому почав стверджувати, що рухався безпосередньо за ОСОБА_5 та бачив як сталося ДТП, при цьому розповідаючи працівнику поліції події, зазначив, що ОСОБА_3 рухався на мигаючий зелений світлофор і скоріш за все повинен був пропустити автомобіль ОСОБА_5 Пояснення свідка протирічать один одному, не є послідовними, а тому суд обґрунтовано поставив їх під сумнів.(а.с.22)

Суд апеляційної інстанції погоджується з наявністю протиріч в показах потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 В зв'язку з чим пояснення ОСОБА_10 взагалі взяти до уваги не можливо.

Також судом першої інстанції було встановлено, що письмові пояснення ОСОБА_5 суперечать письмовим поясненням свідка ОСОБА_8 та схемою дорожньо-транспортної пригоди, з чим також згоден і суд апеляційної інстанції.

Отже розглянувши справу відносно ОСОБА_3, якою йому інкримінувалося адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАПсуд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки суперечність в матеріалах справи перешкоджає встановлення обставин справи.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на той факт, що у нього існують сумніви, щодо того факту, що ОСОБА_3 міг порушити саме вимоги п.п. «е» п. 8.7.3 ПДР України, які йому інкримінувалися працівником поліції в протоколі, з огляду на наступне.

У відповідності до п.п. «е» п. 8.7.3 ПДР України сигнали світлофора мають такі значення:червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Тобто, вказане правило забороняє водія виїжджати на перехрестя на червоне світло світлофору.

В свою чергу, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3, він виїхав на перехрестя на зелене світло світлофору та пропустив декілька автомобілів, які рухалися йому на зустріч .

Також з пояснень ОСОБА_8 вбачається, що він рухався в автомобілі «ЗАЗ», під керуванням ОСОБА_3 та який також пояснив, що автомобіль в якому він знаходився виїхав на перехрестя на зелене світло світлофору та пропустивши автомобілі, які рухалися на зустріч почали завершувати маневр. (а.с.6)

Отже добуті в суді докази свідчать про те, що ОСОБА_3 не порушував інкримінованих йому правил дорожнього руху, оскільки не виїзджав на перехрестя на червоне світло світлофору.

Доводи апеляційної скарги про допущену судом неповноту судового розгляду так як судом не було допитано інспекторів поліції, не заслуговують на увагу, оскільки вказані інспектори не були свідками подій, а лише складали схему ДТП та відбирали пояснення.

В суд апеляційної інстанції працівники поліції на виклик не з'явилися.

Інформація відносно наявності свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в матеріалах справи відсутня, отже суду першої інстанції про їх наявність не було відомо. Жодних клопотань про допит вказаних осіб на адресу суду першої інстанції не надходило, як і клопотання про призначення експертизи, хоча справа слухалася неодноразово до винесення рішення.

Істотних порушень матеріального або процесуального права, які б давали суду апеляційної інстанції права для скасування постанови суду першої інстанції встановлено не було.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхіднимапеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_5 - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_5 на оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2016 року.

Апеляційну скаргуОСОБА_5 - залишити без задоволення.

ПостановуБабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2016 року, якою відносно ОСОБА_3 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області : О.П. Піскун