АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/437/16 Головуючий у першій інстанції: Женеску Е.В.
Категорія:ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у м. Дніпрі, за участю: ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Бровко О.М.; ОСОБА_5, апеляційну скаргу адвоката Бровко О.М., який діє в інтересах ОСОБА_6 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2016 рокуПопова А.К. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що 17 березня 2016 року близько 13 години 55 хвилин в м. Дніпропетровську на регульованому світлофором перехресті вул. Сєрова та вул. Комсомольська, водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 виконував проїзд перехрестя з включеними звуковою та світловою сигналізацією, на включений в його напрямку червоний (забороняючий рух)сигнал світлофор, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда-6», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, після чого автомобіль «Мазда-6», номерний знак НОМЕР_1, в некерованому стані скоїв наїзд на перешкоду. Під час дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортні засоби, тілесних пошкоджень ніхто не отримав.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою 31.05.2016 року, адвокат Бровко О.М. в інтересах ОСОБА_6 із порушенням строку оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адвокат Бровко О.М. в інтересах ОСОБА_6, 08 липня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі адвокат Бровко О.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити справу відносно ОСОБА_6 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.Крім того в апеляційній скарзі адвокат Бровко О.М. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку адвокат вказує, що постанову суд виніс 16.05.2016 року та лише 25.05.2016 року після неодноразового звернення було отримано постанову суду. Вважаючи, що строк подання апеляційної скарги повинен відраховуватися з моменту отримання постанови, не клопотав про поновлення строку. Після чого отримав 06.07.2016 року копію ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року, якою повернули йому апеляційну скаргу. В зв'язку з чим на даний момент подав клопотання та просить поновити йому строк. Стверджував, що ОСОБА_6 смс повідомлень про виклик в судове засідання не отримував.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.При цьому адвокат вказує, що судом не було досліджено письмових пояснень свідків, які знаходяться в матеріалах справи, які спростовують вину ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначає, що ОСОБА_6 виконав вимоги п. 3.1 Правил дорожнього руху України.

Також адвокат зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП тому, що в ньому не було зазначено прізвища, адреси свідків та не було роз'яснено ОСОБА_6 права та обов'язки передбачені ст. 268 КУпАП, чим було порушено право на захист.

В зв'язку з вище зазначеним адвокат вважає, що суд першої інстанції повинен був закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 та його адвокат Бровко О.М. підтримали подану апеляційну скаргу адвоката, підтвердили викладені в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, скасувавши постанову суду першої інстанції та закривши провадження по справі.

В сувою чергу ОСОБА_5 вважав, що постанова суду є законною та просив її залишити без задоволення, а апеляційну скаргу без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що в справі відсутні достовірні дані про те, що ОСОБА_6 належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи в суді. Правопорушник стверджує, що смс - повідомлень йому на телефон не надходило. В матеріалах справи відсутня заява його з проханням повідомляти про дату та час розгляду справи в суді смс-інформуванням, як того передбачає Інструкція.

Оскільки чинна норма ст.277-2 КУпАП, передбачає направлення саме повістки особі, яка притягається до відповідальності, в матеріалах справи відсутні дані, які бспростовували твердження ОСОБА_6 про не повідомлення його належним чином про дату та час розгляду справи в суді, з метою уникнення порушеного права особи доступу до правосуддя, вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Постанова суду була винесена 16.05.2016 року,після чого захисник ОСОБА_6- адвокат Бровко О.М. подав заяву на ознайомлення справи 19.05.2016 року та надав договір про надання юридичної допомоги від 19.05.2016 року та лише 25.05.2016 року адвокату було надано на ознайомлення матеріали справи. Також в матеріалах справи знаходиться заява від 24.05.2016 року в якій адвокат зазначив, що йому не було надано матеріли справи та не було видано копію постанови за заявою від 19.05.2016 року.

З матеріалів справи також вбачається, що суд у порушення ст. 285 КУпАП не надіслав копію постанови на адресу місця проживання ОСОБА_6

З врахуванням приведених обставин, що копію постанови було отримано лише 25.05.2016 року, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції не було виконано.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що постанова суду необґрунтована є такими, що заслуговують на увагу.

Враховуючи те, що ст. 124 КУпАП, за змістом свого викладення відноситься до бланкетних норм, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п. 8.7.3 (е), 3.1 Правила дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення п.п. 8.7.3 (е), 3.1 Правил дорожнього руху, котрий зазначений у протоколі працівником поліції, і позбавлений можливості перекваліфікації.

Так відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АП2 серія № 072356 від 22.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується порушення п.п. 8.7.3 (е), 3.1 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.3.1 ПДР України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10 - 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Переглядаючи матеріали справи суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_6 не порушував вищезазначених Правил дорожнього руху України виходячи з наступного.

Так ОСОБА_6 в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції пояснив, що він 17.03.2016 року приблизно о 14:00 годині керував автомобілем «Швидкої допомоги» рухався на виклик з лікарями, з включеними світловими маячками та звуковою сиреною. Приближаючись до перехрестя вул. Сєрова та Комсомольської, рухався по вул. Комсомольської зі сторони вул. Шмідта рухався близько 10 км/год. переконався, що його пропускають інші учасники дорожнього руху почав виїжджати на перехрестя. Після чого побачив, що з правої сторони на великій швидкості приближається автомобіль «Мазда-6» та сталося зіткнення.

З письмових пояснення ОСОБА_6 вбачається, що вони є аналогічними тим поясненням, які він надав у суді першої інстанції.(а.с.9,15)

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що він в той же день та час, рухався на автомобілі «Мазда-6» під'їжджав до перехрестя вул. Сєрова та Комсомольської, рухався по вул. Сєрова зі сторони вул. Чкалова рухався у лівій полосі своєї проїзної частини в його напрямку руху горів зелений сигнал світлофору, швидкість його руху була приблизно 60 км/год. Виїжджаючи на перехрестя він побачив сині проблискові маячки, після чого він побачив автомобіль «Швидкої допомоги» та сталося зіткнення. Вказував, що звукової сирени у автомобіля «Швидкої допомоги» включено не було.

З письмових пояснення ОСОБА_7 також вбачається, що вони є аналогічними тим, які він надав у суді апеляційної інстанції.(а.с.10)

Також в матеріалах справи є пояснення свідків пригоди, а саме: ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

ОСОБА_8 зазначив у поясненнях, що він став свідком пригоди та бачив автомобіль «Швидкої допомоги», який рухався з проблисковими маячками без звукової сирени.(а.с.3)

З письмових пояснень свідка ОСОБА_9, останній пояснив, що він 17.03.2016 року приблизно о 14.00 год. він був свідком ДТП та стояв на перехресті вул. Сєрова та Комсомольської. Бачив як автомобіль «Швидкої допомоги» рухався з включеними проблисковими маячками та звуковою сиреною. По вул. Сєрова рухався на великій швидкості автомобіль «Мазда», який не пропустив «Швидку допомогу».(а.с.4)

З письмових пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що він пояснив, що «Швидка допомога» рухалася з включеними проблисковими маячками та звуковою сиреною. При цьому також пояснив, що перед перехрестям автомобіль «Швидкої допомоги» пригальмував, щоб переконатися у своєму русі.(а.с.5)

Свідок ОСОБА_11, який є лікарем та перебував у автомобілі «Швидкої допомоги» у своїх письмових поясненнях також зазначив, що їхній транспортний засіб рухався з включеними проблисковими маячками та звуковою сиреною.(а.с.6)

Свідок ОСОБА_12 у письмових поясненнях зазначив, що чекаючи на перехресті вона звернула увагу на звуковий сигнал та побачила, що це рухається автомобіль «Швидкої допомоги». Автомобіль «Швидкої допомоги» виїжджав на перехрестя з включеними проблисковими маячками та звуковою сиреною.(а.с.7)

Свідок ОСОБА_13 у поясненнях вказав, що він рухався позаду автомобіля «Швидкої допомоги», а попереду «Швидкої» був автомобіль «Тойота», яка пропустила «Швидку», після чого «Швидка допомога» виїхала на перехрестя.(а.с.8)

З аналізу вищевказаних пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідків вбачається, що ОСОБА_6виїжджаючи на перехрестя включив проблискові маячки та звукову сирену та щоб виїхати на перехрестя його пропустив, автомобіль «Тойота», під керуванням водія ОСОБА_13Ю.(а.с.8), який рухався попереду нього в його напрямку руху, при цьому водій ОСОБА_6 рухався зі швидкістю 10 км/год. виїжджаючи на перехрестя переконався пригальмувавши, що це буде безпечно.

До того ж як пояснив інший учасник ДТП, ОСОБА_7., що він виїжджав на перехрестя не зупиняючись, оскільки в його напрямку горів зелений сигнал світлофору. Крім того з додаткових письмових пояснень вказаної особи вбачається, що він не бачив автомобіль «Швидкої допомоги» оскільки зліва від нього в попутному в його напрямку русі стояли автомобілі.(а.с.17)

Таким чином, підчас перегляду, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 не порушував вимоги п.п. 8.7.3 (е), 3.1 Правил дорожнього руху України, а навпаки дотримався вимог п. 3.1 ПДР України під час, яких водії оперативних транспортних засобів можуть відступити від вимог розділу 8 ПДР України.

Доказом невинуватості водія ОСОБА_6 також є схем дорожньо-транспортної пригоди та додана до неї фото таблиця, з яких вбачається, що зіткнення відбулося в кінці перехрестя вул. Сєрова та Комсомольської по напрямку руху «Швидкої допомоги», що дає підстави вважати, що вказаний автомобіль практично завершував перетин перехрестя (а.с.2,11-12).

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294, п. 1 ст. 247КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження адвоката Бровко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_6 - задовольнити.

Поновити строк адвокату Бровко Олександру Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_6 на оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2016 року.

Апеляційну скаргуадвоката Бровко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_6 - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2016 року, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень - скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 Кузьмичаскладу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун