Номер провадження: 33/785/551/16
Номер справи місцевого суду: 495/3376/16-п
Головуючий у першій інстанції Чебан
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 13 травня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір в розмірі 290 гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що 02.05.2016 року о 15 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Онісімова в м.Білгород-Дністровський Одеської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю із порожнини роту, тремтіння рук), чим порушив п.2.9 "А" Правил Дорожнього Руху. В присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер 6810», результат якого показав позитивну реакцію - 1,35% алкоголю в крові.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та правильність кваліфікації його дій, зазначає, що застосоване до нього адміністративне стягнення за своєю суворістю не відповідає ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та його особі.

ОСОБА_1 стверджує, що суд першої інстанції, застосовуючи до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, на врахував, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, має позитивну характеристику за місцем роботи, не зловживає спиртними напоями, має сім'ю, а транспортний засіб йому потрібен для виконання службових обов'язків на роботі.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою визнати його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Також ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що судовий розгляд справи відбувся без його участі, копія постанови засобами поштового зв'язку на його адресу не направлялась і була отримана ним лише 04.07.2016 року.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був завчасно сповіщений засобами телефонного зв'язку, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не є перешкодою для розгляду його апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 повідомлявся про дату час та місце судового засідання, призначеного на 13 травня 2016 року, чим були грубо порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема право на захист.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що оскаржувана постанова суду надсилалась на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку у встановлений ч.1 ст.285 КУпАП триденний строк. Копію оскаржуваної постанови від 13 травня 2016 року ОСОБА_1 отримав в приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області лише 04 липня 2016 року, і вже 14 липня 2016 року він подав апеляційну скаргу.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду від 13 травня 2016 року був пропущений апелянтом з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та апелянтом не оскаржується.

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд призначив йому найбільш суворий вид стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не приводячи мотивів такого рішення.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП - позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Згідно з положеннями ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

При призначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, судом першої інстанції не були в достатній мірі враховані дані про особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Так, зокрема, не було враховано в належній мірі, що правопорушник в повному обсязі визнав свою вину та щиро кається у вчиненому правопорушенні, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, має сім'ю, а автомобіль використовує для виконання своїх службових обов'язків.

З огляду на викладене, вважаю, що адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцію ч.1 ст.130 КУпАП, буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2016 року.

Частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко