АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6798/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Берегуляк Ф.Г.
Провадження № 33/789/84/16 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Галіян Л.Є.,

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого автокранівником у БК «Креатор-Буд», жителя АДРЕСА_1, (ідн.НОМЕР_6), -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Згідно даної постанови, 16.06.2016 року близько 01 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Г. Мазепи в напрямку вул. Руська з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей), відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 16.06.2016 року близько 01 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Г. Мазепи в напрямку вул. Руська, був неуважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який перебував у нерухомому стані, під керуванням водія ОСОБА_3. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що апелянт є учасником бойових дії, працює машиністом автомобільного крану та позитивно характеризується за місцем роботи.

Зазначає, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його роботи, а сім'я втратить можливість отримувати доходи та буде перебувати у складних соціально-побутових умовах.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який повністю визнав вину, розкаявся у вчиненному та просив не позбавляти його прав; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені суддею і детально викладені у постанові та правопорушником не оспорюється.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Пунктом 13.1 даних Правил передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

-даними, які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії АП1 №963187, АП1 №963186 від 16.06.2016 року;

-схемою місця ДТП від 16.06.2016 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_3 від 16.06.2016 року, з яких вбачається, що 16.06.2016 року близько 01 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Г. Мазепи, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який зупинився по вул. Мазепи,16, увімкнувши при цьому габаритні вогні;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 16.06.2016 року, якими підтверджується, що 16.06.2016 року у їх присутності водій ОСОБА_1, який керував транспортним засобом за наявності ознак алкогольного сп'яніння, на пропозицію інспектора УПП в м. Тернополі пройти медичний огляд на визначення стану сп'яніння, відмовився від проходження вказаного огляду, як з використанням технічних приладів, так і в медичній установі;

-рапортами інспекторів 4 роти батальйону УПП у м. Тернополі ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 16.06.2016 року, якими підтверджується, що 16.06.2016 року близько 01 год. 30 хв. відбулась ДТП по вул. Г. Мазепи у м. Тернополі за участю автомобілів НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 та Daewoo Lanos номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 Водій ОСОБА_1, у якого були наявні ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей), відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків.

Тому суд першої інстанції повно та всебічно, відповідно до вимог ст.280 КУпАП України, дослідив матеріали адміністративної справи, а також вірно зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та ч. 1 ст.130 КупАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, накладаючи на ОСОБА_1 суворіше, яке передбачене санкціями ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП не врахував ряд пом'якшуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин, зокрема: щире каяття у вчиненому; те, що вперше притягується до відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи; те, що його робота безпосередньо пов'язана з керуванням транспортними засобами - машиніст крана автомобільного.

За таких обставин, вважаю, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є надто суворим і його слід змінити.

З огляду на те, що стягнення у вигляді громадських робіт є суворішим за стягнення у вигляді позбавлення спеціального права, а відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, у разі її зміни в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкціями ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням вимог ст.36 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині призначеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Є. Галіян