Справа № 219/8155/16-п
П О С Т А Н О В А

17 серпня 2016 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., розглянувши матеріали справи, яка надійшла від керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, голови Бахмутської районної ради Донецької області, громадянина України, акий зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2016 року до Артемівського міськрайонного суду надійшов для розгляду протокол № 7 про адміністративне правопорушення від 10 серпня 2016 року, складений прокурором Артемівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2 стосовно голови Бахмутської районної ради Донецької області ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до положень статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце їх розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Однією з умов прийняття законного та обгрунтованого судового рішення є неухильне дотримання судом (суддею) при розгляді справи про адміністративне правопорушення норм КУпАП, які регламентують провадження в справах про адміністративне правопорушення, а також встановлених законом вимог до його форми й змісту.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреса свідків, і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 7 від 10 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону.

Як зазначено в тексті протоколу, ОСОБА_1, будучи депутатом Артемівськеої (на теперішній час Бахмутської) районної ради та згідно п. п. «б» п.1 ч. І ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб*єктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» , усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його представницькими повноваженнями, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив сесію ради про наявність реального конфлікту інтересів. Таким чином, згідно протоколу, вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП. Місцем вчинення правопорушення є приміщення Артемівської (на теперішній час Бахмутської) районної ради за адресою м. Бахмут, вул. Сибірцева,33.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі, до адміністративної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів , як суперечність між приватними інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями , що впливає на об*єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначений повноважень.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. ст. 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобовязані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 35 Закону України «Про запобігання корупції» визначено особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Згідно ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Однак, зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що особою, яка склала протокол при формулюванні суті правопорушення, поставленого у провину ОСОБА_1, не зазначено коли останній дізнався, чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів, час вчинення правопорушення, однак вказується, що не повідомив сесію ради про наявність реального конфлікту інтересів. При цьому, протокол потребує уточнення, оскільки відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» не визначає сесію районної у місті ради (до обрання голови) як колегіальний орган. До матеріалів справи не надано Регламенту, діючого на час ухвалення рішень 11.11.2015 року.

Враховуючи те, що чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення суддям при розгляді справи не надано права змінювати обставини і юридичну кваліфікацію адміністративного проступку, які вказані в протоколі, то наведені обставини унеможливлюють об*єктивний розгляд справи по суті.

З урахуванням наведеного, матеріали належить повернути органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 256, 268, 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, голови Бахмутської районної ради Донецької області повернути керівнику Артемівської місцевої прокуратури Донецької області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. В.Шевченко