Справа № 751/4672/16-п Головуючий у 1 інстанції Мурашко М. І.
Провадження № 33/795/162/2016
Категорія - ст.130ч.2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області ТРЕЙТЯК О.П.,

за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30 червня 2016 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання зазначено за адресою: АДРЕСА_1, українець, громадянин України,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та на нього накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 275,60 грн.

Як встановив суд, ОСОБА_2 30 квітня 2016 року о 00.15 год по вул. Доценка, 17 в м. Чернігові керував автомобілем « ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» № ARBF-0396 в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати, ухвалити нову, якою притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у виді адміністративного арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у разі позбавлення його права керування транспортними засобами залишиться без засобів до існування його сім'я. Зазначив, що має на утриманні дружину та сина 2014 року народження. Звертає увагу на те, що він просить посилення стягнення, яке безпосередньо буде направлене на нього, а не на членів його родини. Вказує на те, що за станом здоров'я може понести такий вид стягнення.

В засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин, що не оспорює в своїй скарзі і сам ОСОБА_2

Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні підтверджується доказами наявними в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №147164 від 30 квітня 2016 року складеного відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КпАП України. (а.с.6).

- як вбачається з роздруківки тесту «Драгер» та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту 1,03% проміле (а.с.4,5).

- в своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що водій автомобіля ВАЗ 2104 номерний знак НОМЕР_1 продув прилад «Драгер», який показав значення1,03% проміле. Водій після проходження огляду почав тікати, але працівники поліції його затримали ( а.с.8-9).

- свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїх поясненнях пояснили, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився підписувати складену на нього постанову ПСУ 657327 та протокол за керування автомобілем ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2.

- згідно копії постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2015 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП до штрафу в сумі 3400 гривень.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суд правильно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Санкція частини 2 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом або адміністративний арешт.

Міра адміністративного стягнення ОСОБА_1 судом призначена у відповідності з вимогами ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в межах санкції ст.130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та з урахуванням даних про особу правопорушника.

Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення (керував джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп'яніння в населеному пункті), суд правильно призначив йому адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено. Згідно ст. 24 КУпАП, адміністративний арешт є більш тяжким видом адміністративного стягнення ніж позбавлення права керування транспортними засобами, тому доводи апелянта про зміну чи скасування постанови місцевого суду та призначення йому стягнення у виді адміністративного арешту не підлягають задоволенню.

За таких обставин, підстав для задоволення скарги та зміни чи скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м.Чернігова від 30 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Трейтяк