Справа № 592/5921/16-п
Провадження № 3/592/1001/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючої-суддіТруханової Л.М.,
з участю секретаря- Сахненко О.Ю.,
прокурора військової прокуратури Сумського гарнізону Ляшенко О.С.,
особи , яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,
захисника- Хурсенко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали , які надійшли з військової прокуратури Сумського гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Нововолинська Волинської області , працюючого
заступником військового комісара начальником відділення
комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , за
військовим званням капітан, проживаючого та зареєстровано за
адресою : АДРЕСА_1 ,
з вищою освітою, одруженого, маючого неповнолітнього сина ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 ,-
за ст.. 172-4 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
права , передбачені ст.. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснені,-
В С Т А Н О ВИ В :
17 березня 2014 року Президентом України видано Указ №303/2014 «Про часткову мобілізацію». На підставі вищевказаного Указу, 21 березня 2014 року ОСОБА_2 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №14 призначено на посаду офіцера мобілізаційного відділення.
В подальшому, задля того, щоб не звільнятися з військової служби, ОСОБА_2 свідомо, особисто, прийнято рішення щодо укладення з Міністерством оборони України контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію. Контракт з Міністерством оборони України ОСОБА_2 підписав 4 лютого 2015 року. Після укладення контракту ОСОБА_2 почав проходити військову службу за контрактом та на останнього почали розповсюджуватися всі права, обов`язки та обмеження військовослужбовця офіцера Збройних Сил України.

Під час проходження служби за контрактом капітан ОСОБА_2 обіймав посаду старшого офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідно до функціональних обов`язків був наділений організаційно-розпорядчими повноваженнями, тобто був військовою посадовою особою.

Далі, 23 вересня 2015 року капітана ОСОБА_2 наказом командуючого військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №77 призначений на посаду заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до функціональних обов`язків, затверджених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 01.10.2015, капітан ОСОБА_2 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями і є військовою посадовою особою.

Відповідно до п.п. г п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» капітан ОСОБА_2 будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
У відповідності до ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам Збройних Сил України забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.
У відповідності до п.п. г п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» існують обмеження розповсюдження дії Закону України «Про запобігання корупції», який не поширюється на військовослужбовців строкової служби. При цьому відповідно до п.п. г п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження антикорупційного законодавства також не поширювалися на військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації на особливий період стосовно їхньої підприємницької діяльності. Однак, Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» втратив чинність, а чинний Закон України «Про запобігання корупції» не містить виключення розповсюдження обмежень на мобілізованих військовослужбовців щодо зайняття ними підприємницької діяльності.
Поряд з цим, у відповідності до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України прийняті на військову службу за контрактом у разі оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, прийнятими на військову службу за контрактом у разі оголошення рішення про проведення мобілізації на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У відповідності до ч. 4 ст. 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, які були призвані під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв`язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом, але не більше ніж на строк укладеного контракту, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Поряд з цим, відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за громадянами України, які прийняті на військову службу за контрактом, у разі оголошення рішення про проведення мобілізації на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, не припиняється державна реєстрація підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. У разі непровадження ними підприємницької діяльності у період проведення мобілізації нарахування податків і зборів таким фізичним особам - підприємцям не здійснюється.
Військові посадові особи Збройних Сил України, які проходять службу за контрактом до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, не мають право займатися іншою оплачуваною діяльністю та підприємницькою діяльністю. Вказане обумовлено тим, що активна підприємницька діяльність чи інша оплачувана діяльність перешкоджає належному і своєчасному виконанню службових обов`язків за посадою та суперечить інтересам військової служби. При цьому згадані вище норми вказують на те, що військовослужбовці у разі укладенні відповідних контрактів мають право не звільнятися з попередніх місць роботи отримуючи середню заробітну плату за рахунок Державного бюджету України та мають право не призупиняти державну реєстрацію підприємницької діяльності із звільненням від уплати податків і зборів.
Відповідно до вимог п. 25 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в якому зазначено, що самозайняті особи (фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність), які мали або не мали найманих працівників, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час особливого періоду, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь період їх військової служби звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб відповідно до розділу IV цього Кодексу, а також звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з єдиного податку відповідно до глави 1 розділу XIV цього Кодексу. Підставою для такого звільнення є заява самозайнятої особи та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів за місцем податкової реєстрації самозайнятої особи протягом 10 днів після її демобілізації. Якщо самозайнята особа, призвана на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, має найманих працівників і на строк своєї військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, уповноважує іншу особу на виплату найманим працівникам заробітної плати та/або інших доходів, то обов`язок з нарахування та утримання податку на доходи фізичних осіб з таких виплат на строк військової служби самозайнятої особи несе ця уповноважена особа.

Викладене вище свідчить, що на капітана ОСОБА_2 , який уклав контракт до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, як на військову посадову особу Збройних Сил України, розповсюджуються обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, передбачені ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_2 з 26 січня 2005 року зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, а з 4 жовтня 2007 року ОСОБА_2 призначений на посаду директора приватної фірми «Сумизовніштранс».

Однак, ОСОБА_2 після призову на військову службу за контрактом до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, достовірно розуміючи наявність обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльність та підприємницькою діяльністю, умисно, маючи на меті отримання прибутку як підприємець та заробітної плати як директор приватної фірми «Сумизовніштранс», активно продовжував виконання обов`язків за посадою директора приватної фірми «Сумизовніштранс» та активно займався підприємницькою діяльністю.

Так, під час проходження військової служби за контрактом капітан ОСОБА_2 , послідовно обіймаючи посади старшого офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 , а потім заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , активно займався підприємницькою діяльністю та виконував обов`язки директора приватної фірми «Сумизовніштранс». Як директор приватної фірми «Сумизовніштранс» ОСОБА_2 за період проходження ним військової служби по контракту, з лютого 2015 року по червень 2016 року, отримав заробітної плати на загальну суму 21917,31 грн. , та від зайняття підприємницькою діяльністю за вказаний період отримав дохід в розмірі 240626,66 грн..

При цьому, відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. На виконання вказаних зобов`язань капітану ОСОБА_2 . Сумським обласним військовим комісаріатом з лютого 2015 року по червень 2016 року, тобто за період проходження останнім контрактної служби, було нараховано та виплачено грошового забезпечення за загальну суму 120272,93 грн.

Враховуючи те, що протягом вищевказаного періоду капітан ОСОБА_2 , одночасно з проходженням військової служби за контрактом, постійно займався підприємницькою діяльністю та іншою оплачуваною діяльністю у якості директора приватної фірми «Сумизовніштранс», вказані дії значно перешкоджали належному і своєчасному виконанню останнім своїх службових обов`язків у військовому комісаріаті та суперечили інтересам військової служби.

Таким чином, заступник військового комісара начальник відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_2 , у супереч вимог ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», умисно, в період часу з лютого 2015 року по 22 червня 21016 року, будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, військовослужбовцем призваним за контрактом до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, займався іншою оплачуваною діяльністю як директор приватної фірми «Сумизовніштранс» та підприємницькою діяльністю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю та підприємницькою діяльністю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-4 КУпАП не визнав , пояснивши , що він під час призову по мобілізації ,а потім при підписанні контракту не приховував те , що він є приватним підприємцем та директором приватного підприємства. Про дані факти він повідомляв декілька разів під час складання автобіографії , вказані данні містяться в податковій декларації , його трудовій книжці. Після призову на військову службу він видав рішення №7 від 21.03.2015р. про покладення обов`язків директора на час його відсутності на іншу особу без права підпису. Зазначена особа займалася на підставі довіреності від його імені всіма питаннями , що стосується господарської діяльності,окрім права електроного підпису, який залишався за ним.Під час призову по мобілізації та укладанні короткострокового контракту на особливий період він не був належним чином повідомлений про вимоги Закону України «Про запобігання корупції» . Після підписання контракту стосовно нього проводилась перевірка , за результатами якої складена довідка від 08.04.2015р., в якій зазначено , що інформації , яка перешкоджає його зайняттю посади , пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування не виявлено , але Головним територіальним управлінням юстиції в Сумській області виявлено його перебування у складі засновників (учасників) юридичних осіб , корпоративних прав, у тому числі і приватної фірми «Сумизовніштранс» , що забороняє зайняття посади державного службовця. За результатами вказаної перевірки він подав рапорт про звільнення. Однак , його не звільнили. Вважає , що твердження , зазначені в протоколі про те , що зайняття підприємницькою діяльністю та перебування на посаді директора приватної фірми «Сумизовніштранс» значно перешкоджали належному і своєчасному виконанням ним своїх службових обов`язків у військовому комісаріаті та суперечили інтересам служби , не відповідають дійсності. Навпаки , за час військової служби він був нагороджений грамотою, позитивно характеризується за місцем служби ,жодних стягнень не має. Крім того , вважає , що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 172-4 ч.1 КУпАП складено не уповноваженою особою.

Захисник Хурсенко С.О. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення , пов`язаного з корупцією у діях ОСОБА_2 з підстав, на які посилався ОСОБА_2 у своїх поясненнях.

Прокурор у судовому засіданні підтримав протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення , пов`язаного з корупцією, передбаченного ст.. 172 -4 ч.1 КУпАП , вважає його законним і обґрунтованим , просив суд накласти на правопорушника адміністративне стягнення.

Суд , заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його захисника , висновок прокурора , дослідивши письмові докази , що є у справі, вважає , що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченного ст.. 172-4 ч.1 КУпАП підтверджується наступними доказами :

04.02.2015р. ОСОБА_2 уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження військової служби у Збройних Силах України до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію , який набрав чинності з 16.02.2015р. ( а.с.21-23);

наказом №14 від 21.03.2014р. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , офіцера мобілізаційного відділення , вважати таким , що 21.03.2014р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків ( а.с.20);

наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 №2 від 28.07.2015р. капітана ОСОБА_2 , призначеного наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 від 27.07.2015р. №129 до тимчасового виконання обов`язків посади заступника військового комісаріату, який прибув із АДРЕСА_2 , з 28.07.2015р., зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, вважати таким , що з 28.07.2015р. справи та посаду прийняв і приступив до тимчасового виконання службових обов`язків за посадою (а.с. 24-25);

наказом № №171 від 30.09.2015р. ІНФОРМАЦІЯ_4 капітана ОСОБА_2 , старшого офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_8 , призначеного наказом командуючого військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_9 » від 23.09.2015р. №77 на посаду заступника військового комісаріату- начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 , вважати, що справи і посаду здав і вибув до нового місця служби м. Суми (а.с. 26);

відповідно до функціональних обов`язків , затверджених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 01.10.2015р. , ОСОБА_3 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями і є військовою посадовою особою ( а.с. 33-35);

згідно даним Декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_2 у розділі ІІ п.17 зазначив , що сума отриманого ним доходу від провадження підприємницької та незалежної професійної діяльності становить 163360 грн. (а.с. 56-61);

в своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 , наданих заступнику військового прокурора Сумського гарнізону від 07.06.2016р., вказує на те , що здійснює підприємницьку діяльність та керування ПФ «Сумизовніштранс» ( а.с. 69-75);

рішенням №7 від 21.03.2014р. засновника ПФ «Сумизовніштранс» ОСОБА_2 покладено виконання обов`язки директора на час його відсутності на ОСОБА_4 без права підпису (а.с.76);

згідно даним податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця за 2015 рік ОСОБА_2 отримав дохід в розмірі 163360 грн. , а за І-й квартал 2016 р. ОСОБА_2 отримав прибуток в сумі 90880 грн.. Дані декларації особисто підписані ОСОБА_2 і цей факт останній підтвердив в судовому засіданні. Загальна сума отриманого доходу ОСОБА_2 за період з лютого 2015р. по грудень, включно, 2015р. становить 149746,66 грн. ((163360:12)х11) ( а.с.77-78, 197);

згідно даним довідок,наданих за підписом ОСОБА_2 , за період з лютого 2016р. по травень, включно, 2016 року, ОСОБА_2 , як директор ПФ «Сумизовніштранс», отримав дохід за вказаний період в загальному розмірі 5828 грн., а за період з лютого 2015 р. по січень, включно, 2016 р. отримав дохід в розмірі 16089,11 грн.. ( а.с.79, 198);

як вбачається з платіжних доручень за лютий- травень 2016р. ПФ «Сумизовніштранс» здійснювала через банківську установу перерахування коштів за реалізоване майно ( а.с.80-103).

ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував ,що він дійсно як фізична особа-підприємець значиться зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та ПФ «Сумизовніштранс» також значиться зареєстрована в даному реєстрі.

ОСОБА_2 відповідно до п.п.г п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» на час складання протоколу був суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону .

Відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП особа , яка вчинила адміністративне правопорушення , підлягає відповідальності на підставі закону , що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи , яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновком експерта , речовими доказами , показаннями технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото- і кінозйомки , відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки , відеозапису , які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів , що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів , а також іншими документами.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 172-4 ч.1 КУпАП також підтверджується його поясненнями, даними в судовому засіданні , де він зазначив , що він, як директор ПФ «Сумизовніштранс» та приватний підприємець , за період з лютого 2015р. по червень 2016 р. отримував дохід.

Суд зазначає , що згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Ця діяльність направлена на досягнення наміченого результату -одержання прибутку або підприємницького доходу. Як вбачається з наведених вище доказів , ОСОБА_5 , шляхом вчинення підприємницької діяльності за період з лютого 2015 року по червень 2016 р. отримував дохід , складав податкові декларації , на яких мається його підпис.

Посилення ОСОБА_5 на те , що він не виконував повноваження, як директора ПФ «Сумизовніштранс», за період з лютого 2015р. по червень 2016 р., спростовуються довідками про розмір отриманого доходу за період з лютого 2015р. по травень 2016р., підписаною ними самим , платіжними дорученнями та іншими доказами.

Доводи ОСОБА_5 та його захисника з приводу того , що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою на те особою , не заслуговує уваги. Вважають , що у органів прокуратури відсутні підстави щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення , передбаченіст. 172-4 КУпАП, оскільки дані повноваження має Національне агентство з питань запобігання корупції.

Згідно п.11 ч.1 ст. 255 КУпАП, з урахуванням змін , внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення діяльності Національного антикорупційного бюро України та Національного агентства з питань запобігання корупції» від 12.02.2015р. №198-VІІ, повноваження щодо складання протоколів у справах про адміністративні правопорушення , пов`язаня з корупцією, покладаються на прокурора.

На час складання протоколу , а саме станом на 22.06.2016р. про початок діяльності Національне агентство з питань запобігання корупції не повідомляло, а здійснювало процес формування кадрового складу апарату Національного агентства , підготовки першочергових документів та створення належних умов щодо забезпечення його роботи.

Наведене свідчить про наявність законних підстав у прокурора станом на 22.06.2016р. складати адміністративний протокол за вчинення корупційного правопорушення відносно ОСОБА_2 ..

Оцінивши докази у їх сукупності , суд дійшов висновку , що вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАп , як порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю та підприємницькою діяльністю , є доведеною, а тому слід визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 172-4 ч.1 КУпАП і призначити адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Визначаючи розмір адміністративного стягнення, суд враховує обставини справи , розмір отриманого прибутку, особу правопорушника, і вважає з метою виховання особи , яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України , поваги до правил співжиття , а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником , так і іншими особами, можливим накласти адміністративне стягнення в розмірі 350 неоподаткових мінімумів доходів громадян , я

Віджповідно до вимог ст.. 4 Закону України «Про судовий збір» , у зв`язку із ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 275,60 грн..

Керуючись ст..ст. 280, 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1ст. 172-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5950 грн. на користь держави з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності та роботи за сумісництво в сумі 240626,66 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 275,60 грн..

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Труханова