Справа № 163/1493/16-п Провадження №33/773/250/16 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України. Доповідач: Лозовський А. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лозовський А.О.,

з участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Пахути В.А. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 червня 2016 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1, студента 2 курсу факультету інформатики УМЦС в м.Любліні Республіки Польща, закордонний паспорт РНОКПП,

закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил за №0843/20500/2016 від 13.04.2016 року автомобіль марки «NISSAN PRIMERA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, залишено на зберіганні Волинської митниці ДФС в порядку п.7 ч.1 ст.238 МК України,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2016 року головним державним інспектором-кінологом відділу кінологічного забезпечення та боротьби з незаконним переміщенням наркотиків і зброї управління боротьби з митними правопорушеннями Волинської митниці ДФС Кулішем В.А. складено протокол про порушення митних правил №0843/20500/2016 про те, що ОСОБА_2 23.01.2016 року приблизно о 18 год. 28 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС по спрощеній формі митного контролю «зелений коридор» в якості водія автомобіля марки «NISSAN PRIMERA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, перемістив зазначений транспортний засіб на митну територію України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення зазначеного транспортного засобу документа, одержаного незаконним шляхом, а саме, нотаріального доручення від 19.01.2016 року на право керування даним автомобілем, посвідченого ОСОБА_3, нотаріусом Канцелярії нотаріальної в м.Люблін Республіки Польща, в якій зазначене доручення не посвідчувалось та воно є безумовно фальшивим.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а тому закрив провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС Пахута В.А.. просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у порушенні митних правил за ч.1 ст. 483 МК України, наклавши на нього стягнення в межах санкції даної норми Закону. Посилається на те, що ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України автомобіль з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підставу для переміщення зазначеного транспортного засобу документа, одержаного незаконним шляхом, а саме, нотаріального доручення на право користування даним автомобілем.

Згідно інформації, отриманої від ОСОБА_3 - нотаріуса Канцелярії нотаріальної в м.Люблін Республіки Польща було встановлено, що 19 січня 2016 року в даній нотаріальній канцелярії не посвідчувалося доручення на право керування даним автомобілем, а надане по електронній пошті доручення є фальшивим. Будучи опитаним по справі ОСОБА_2 пояснив, що зазначений транспортний засіб він придбав в Республіці Польща за 700 польських злотих і на момент перетину кордону він являвся його власником, так як відбулася купівля продаж на підставі рахунку фактури.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який підтримував апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 який просив залишити постанову судді без зміни, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга заступника начальника Волинської митниці ДФС до задоволення не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, суддя Гайдук А.Л., проаналізувавши зміст складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про порушення митних правил, дійшла до обґрунтованого висновку про те, що підставою для його складання слугувала відповідь нотаріуса ОСОБА_3, якою констатовано факт фальшивості виданого на ім'я ОСОБА_2 доручення.

Разом з тим, орган доходів і зборів робить висновок про подання ОСОБА_2 до митного контролю документа, одержаного незаконним шляхом, однак суті такої об'єктивної сторони ані в протоколі ані у зібраних у справі доказах не розкрито та не підтверджено, зокрема, не зазначено та не доведено, на підставі яких представлених ОСОБА_2 завідомо неправдивих даних або підроблених документів йому було видане доручення на право керування автомобілем.

Та обставина, що ОСОБА_2 особисто не був присутнім у нотаріуса при оформленні доручення, не може свідчити про отримання доручення незаконним шляхом, оскільки його видача у такий спосіб, як вірно зауважено суддею, може лише слугувати підставою для відповідальності нотаріуса.

Вважаю, що об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України у вигляді переміщення через митний кордон України автомобіля з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для його переміщення документів, одержаних незаконним шляхом наявними у справі доказами не підтверджена.

З приводу використання ОСОБА_2 доручення як підробленого документа, то даний факт є предметом досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000173 та згідно протоколу про порушення митних правил від 13.04.2016 року у провинну ОСОБА_2 не ставиться.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винна особа повинна чітко розуміти та усвідомлювати обставини і характер незаконного переміщення товарів через митний кордон і прагнути ввести їх на територію України з порушенням встановленого порядку.

Дослідженими матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_2 знав про те, що надане йому власником автомобіля доручення отримане незаконним шляхом, а тому в його діях відсутня суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

За таких обставин, вважаю, що підстав для скасування постанови судді щодо ОСОБА_2 з наведених в апеляційній скарзі мотивів немає.

Керуючись ст. 531 МК України, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Пахути В.А. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області А.О. Лозовський