Справа № 363/2286/16-п Головуючий у І інстанції Котлярова І. Ю.
Провадження № 33/780/490/16 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 147 22.08.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю правопорушника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, 12.06.2016 року о 07 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1, в м. Вишгороді, по вул. Набережній, в порушення п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки «AUDI-100», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, не чітка вимова речі), тим самим здійснив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій він просить постанову Вишгородського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року скасувати та призначити покарання у вигляді штрафу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано дані про особу правопорушника та пом'якшувальні обставини, а саме те, що в ОСОБА_1 на утриманні перебуває батько, який є інвалідом І групи та хворіє на онкологічне захворювання, а також керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходів ОСОБА_1

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, є обґрунтованим та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 380718 від 12.06.2016 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- поясненнями поліцейського взводу № 2 РЗБДР ГУНП в Київській області Мусієнка В.Г.;

- поясненнями свідка ОСОБА_4

Виходячи з наведеного, працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 належно виконав покладені на нього обов'язки щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп'яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп'яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в присутності двох понятих. Крім того, провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо винесення постанови без врахування особи правопорушника не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно, а висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді щодо накладення на правопорушника адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, та врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, а також те, що це правопорушення є умисним, адже ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, вживав алкогольні напої, усвідомлював, що це заборонено законом, але умисно ігнорував цю заборону та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 1 рік, оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи обставини справи та особу правопорушника, апеляційний суд вважає, що призначене стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 22 липня 2016 року, якою ОСОБА_1визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига