Справа № 344/8087/16-п
Провадження № 33/779/154/2016
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Л. Ю.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 липня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2№ 107958 від 17.06.2016 року вбачається, що, ОСОБА_2 17.06.2016 року близько 17.30 год. в с. Хриплин по вул. Автоливмашівській, 117, керуючи т.з. ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 перед початком повороту ліворуч, не переконався в безпечності даного маневру, а саме що водій який рухається позаду не розпочав маневру обгону, створив перешкоду в результаті чого відбулося зіткнення з т.з. Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3.(б), 10.1, 14.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 липня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те що 17.06.2016 року приблизно о 17.30 год., керуючи автомобілем ВАЗ 21154 н.з. НОМЕР_1 по вул. Автоливмашівській в с. Хриплин, здійснював поворот ліворуч - на вул. Виробничу. Стверджує, що перед виконанням даного маневру включив лівий покажчик повороту та подивившись у ліве дзеркало заднього виду, переконався в тому, що не створює перешкод іншим учасникам руху. Однак, в момент здійснення маневру його автомобіль з лівого боку зазнав удару автомобілем Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Зазначає, що суд невмотивовано відкинув пояснення свідка ОСОБА_4 (водія, що рухався в попутному напрямку позаду його автомобіля) та надав перевагу поясненням водія ОСОБА_3 Зокрема, водій ОСОБА_4 пояснив, що коли він рухався позаду автомобіля ВАЗ, його на великій швидкості, займаючи дві смуги руху, обігнав Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_2. Незважаючи на те, що на автомобілі ВАЗ було увімкнено лівий покажчик повороту, автомобіль Volkswagen продовжував рух на великій швидкості та в момент, коли автомобіль ВАЗ здійснював поворот ліворуч Volkswagen розпочав обгін, в результаті чого між автомобілями відбулося зіткнення. На момент здійснення обгону на автомобілі Volkswagen покажчик лівого повороту був вимкнутий, а термозити він почав в останній момент.

Зазначає, що про велику швидкість автомобіля Volkswagen Caddy свідчить і схема місця ДТП, згідно якої тормозний шлях вказаного автомобіля становить 16.0 м та шлях, який проїхав цей автомобіль від місця зіткнення складає 41,4 м. Також зазначає, що зі схеми місця ДТП та характеру пошкоджень його автомобіля вбачається, що зіткнення відбулося в момент, коли ним вже здійснювався поворот.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги та пояснив, що вважає себе невинуватим у вчиненні правопорушення, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася за обставин, які він виклав в апеляції і які свідчать про те, що вона сталася з вини водія транспортного засобу марки Volkswagen Caddy ОСОБА_3 Вважає, що його дії відповідали вимогам Правил дорожнього руху і перед виконанням даного маневру він включив лівий покажчик повороту та подивившись у ліве дзеркало заднього виду, переконався в тому, що не створює перешкод іншим учасникам руху. Вказує на те, що за 5-6 секунд до виконання маневру він бачив, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 їхав позаду його автомобіля за 100-150 метрів, після чого він трохи пригальмував, проїхав приблизно 20 метрів та розпочав виконувати маневр повороту ліворуч. Звертає увагу на те, що водій ОСОБА_3 також притягнутий до адміністративної відповідальності і вважає, що сам він винний у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки розпочав обгін в забороненому місці і рухався з перевищенням швидкості. Вважає, що відповідно до вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України він мав право на перевагу в русі перед автомобілем під керуванням ОСОБА_3 і не повинен був давати йому дорогу.

Просив скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 21 липня 2016 року та закрити провадження у справі внаслідок відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

Заслухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.245 КУпАП суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Зокрема, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21154 н.з. НОМЕР_1 в порушення п.2.3 (б), 10.1, 14.3 ПДР України перед початком повороту ліворуч не переконався в безпечності даного маневру, а саме що водій який рухається позаду не розпочав маневру обгону, створив перешкоду в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 14.3 ПДР України водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 цих вимог ПДР України не дотримався, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№ 107958 від 17.06.2016 року, схемою ДТП, письмовими поясненнями.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№ 107958 від 17.06.2016 року зафіксовано порушення водієм ОСОБА_2 п.п.2.3 (б), 10.1, 14.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкоджень транспортних засобів.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_3, який стверджував, що виконуючи обгін автомобіля ВАЗ н.з. НОМЕР_1, раптово водій даного автомобіля без включення світлового покажчика повороту здійснив різкий маневр повороту в ліву сторону, і таким чином допустив зіткнення з його автомобілем.

Зі змісту пояснень ОСОБА_2 в суді першої інстанції вбачається, що він, рухаючись по вул. Автоливмашівській в с. Хриплин, здійснював поворот ліворуч на вул. Виробничу і при здійсненні вказаного маневру включив світловий покажчик повороту ліворуч та в цей час раптово відчув удар з лівого боку, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем Volkswagen Caddy.

Однак, подальший розвиток подій та обставини дорожньо-транспортної пригоди свідчать про те, що ОСОБА_2 не переконався в безпечності свого маневру і неправильно оцінив дорожньо-транспортну ситуацію.

Вважаю, за необхідне звернути увагу на те, що оцінка дорожньо-транспортної ситуації та безпечності виконання маневру повороту ліворуч була зроблена водієм ОСОБА_2 не в момент виконання маневру, а при наближенні до перехрестя на відстань приблизно 20 метрів до місця виконання маневру, що свідчить про що його дії не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд ставиться критично до доводів ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_4, які на його думку свідчать про його невинуватість і підтверджують вину водія ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Так, зі змісту пояснень ОСОБА_4 вбачається , що коли він рухався позаду автомобіля ВАЗ під керуванням подія ОСОБА_2, його на великій швидкості, займаючи дві смуги руху, обігнав Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, незважаючи на те, що на автомобілі ВАЗ було увімкнено лівий покажчик повороту, автомобіль Volkswagen продовжував рух на великій швидкості та почав гальмувати в останній момент.

Апеляційний суд вважає, що пояснення свідка ОСОБА_4 не суперечать встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди та узгоджуються з іншими доказами по справі.

Разом з тим, оцінюючи показання вищевказаного свідка необхідно виходити з того, що відповідно до вимог ПДР України обгін розпочинається з виїзду на зустрічну смугу руху, оскільки обгін, це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху. В той же час, включений показник повороту на транспортному засобі під керуванням водія ОСОБА_2 тільки інформує про наміри водія здійснити зміну руху і не свідчить про початок виконання маневру повороту ліворуч.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з'ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Разом з тим, зі змісту пояснень ОСОБА_2 вбачається, що водій ОСОБА_3, керуючи т.з. Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_2 створив аварійну ситуацію, що призвела до дорожньо-транспортної пригоди, яка могла бути відвернена ОСОБА_2 шляхом виконання вимог 10.1 Правил дорожнього руху України

Достатньо велика швидкість автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 та його знаходження на зустрічній смузі руху вказували на те, що він розпочав обгін транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 ще до виконання останнім маневру повороту ліворуч.

Вважаю, що сукупність досліджених судом першої інстанції доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 не врахував дорожньо-транспортну обстановку і прийшов до неправильного висновку про те, що виконання ним маневру повороту ліворуч обгону буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим транспортним засобам.

Суд першої інстанції, проаналізувавши сукупність досліджених доказів прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП , оскільки він в порушення вимог п.п.2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України перед зміною напряму руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вважаю, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При розгляді питання про справедливість призначеного ОСОБА_2 стягнення, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 липня 2016 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв