АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, як незаконну, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не з'ясовано усіх обставин справи, не надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах та вказують на вину ОСОБА_2 у порушенні ним правил дорожнього руху. Звертає увагу, що характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, а також розташування автомобілів свідчить про те, що саме водій ОСОБА_2, здійснюючи поворот ліворуч з правої крайньої смуги, не пропустив автомобіль, який рухався в попутному напрямку в лівій полосі, що і стало причиною ДТП.

Вважає, що у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2, рухаючись по дорозі з одностороннім рухом та здійснюючи поворот, мав би керуватися п.п.10.1, 10.3 та 10.4 ПДР України та завчасно зайняти положення у крайній лівій смузі руху, однак вказаних вимог не виконав та намагався здійснити поворот з крайньої правої смуги.

Також вказує на те, що суд помилково прийняв до уваги висновок експерта № 826/6916/16-52 від 29.04.2016 року, оскільки дослідження проведено без достатніх вихідних даних для отримання об'єктивного висновку. Зокрема, як зазначено в самому висновку, проведеним дослідженням неможливо встановити винуватця ДТП та наявність невідповідності дій водіїв вимогам ПДР, тому що матеріали справи не містять даних щодо організації дорожнього руху на ділянці дороги, де сталася подія. Крім цього, звертає увагу, що експертами не було досліджено його автомобіль для отримання повних даних. Вважає необґрунтованим твердження експертів про те, що він допустив порушення ПДР, здійснюючи обгін на перехресті, оскільки таке не встановлено безпосередньо у висновках експертного дослідження. Більше того, вважає, що суд невірно встановив, що він здійснював обгін, оскільки, випереджаючи автомобіль Форд, він не здійснював виїзд на смугу зустрічного руху.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Також ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, оскільки постанову суду першої інстанції він отримав лише 27.06.2016 року, після чого звернувся зі скаргою до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення поданої скарги та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, з повним текстом прийнятого рішення він зміг ознайомитись лише 27.06.2016 року, на яке 06.07.2016 року подав апеляційну скаргу. З огляду на наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає клопотання ОСОБА_1 обґрунтованим, у зв'язку з чим поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, судом апеляційної інстанції встановлено, що 25.10.2015 року уповноваженою особою УПС в місті Києві складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_2 25.102015 року о 18.45 год., керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1, по вулиці Ужгородський провулок в напрямку Голосіївського проспекту до вулиці Васильківської в місті Києві, допустив порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, а саме перед поворотом та перестроюванням не переконався, що це буде безпечним, створив перешкоду водію автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Оскаржуваною постановою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прийняте рішення суддя мотивував тим, що в момент здійснення маневру об'їзду автомобіля «Форд» водій автомобіля «Тойота» виконував маневр обгону, а тому у даній дорожній обставноці він повинен був діяти відповідно до вимог п.14.6 Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя при розгляді даної справи не дотримався вимог ст. 245, 280, 283 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення згідно вимог ст.283 КУпАП разом з іншим, повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Розглянувши справу по суті, суддя у прийнятій постанові не навів обставини, встановлені ним за результатами розгляду справи, а зазначила лише ті обставини, які наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2

Разом із цим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, а також схема місця ДТП, не містять даних про організацію дорожнього руху на Ужгородському провулку в місті Києві на тій ділянці, де відбулось зіткнення транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Крім цього, схема місця дорожньо-транспортної пригоди також не містить даних про організацію дорожнього руху на даній ділянці дороги з допомогою дорожніх знаків та дорожньої розмітки.

Відсутність даних про організацію дорожнього руху на Ужгородському провулку в місті Києві на тій ділянці, де відбулось зіткнення транспортних засобів (одностороннього чи двохстороннього руху), робить неможливим розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті, оскільки такі дані мають істотне значення для встановлення того, як повинні були діяти водії в даній дорожній обстановці, та як наслідок для правильного вирішення справи.

Суддя не звернув уваги на ці порушення, які фактично позбавляють як суд першої, так і апеляційної інстанції, можливості встановити фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, та ухвалив рішення про закриття справи, яке з наведених вище підстав є передчасним.

Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнано правильною практикою тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З наведеним вище підстав суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити обґрунтованість доводів ОСОБА_1 про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Для з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу без дотримання вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд апеляційної інстанції скасовує оскаржувану постанову про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та повертає протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього, до Управління патрульної поліції в місті Києві, для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, повернути до Управління патрульної поліції в місті Києві, для належного оформлення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз