Справа № 163/1508/16-п Провадження №33/773/261/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ст.472 МК України. Доповідач: Лозовський А. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лозовський А.О. з участю ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2 та представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючий водієм ПП ОСОБА_4 визнанний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 431048 (чотириста тридцять одна тисяча сорок вісім) гривень 91 копійка з конфіскацією 15000 (пятнадцять) тисяч Євро на загальну суму 431048 (чотириста тридцять одна тисяча сорок вісім) гривень 91 копійка, вилучених згідно протоколу про ПМП № 0988/20501/2016 від 04 травня 2016 року.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 04.05.2016 року з України в ОСОБА_5 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС водієм вантажного автомобіля з причепом «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1/ВК0190ХТ, не задекларував за встановленою формою 15000 (пятнадцять) тисяч Євро, що згідно курсу НБУ станом на 04.05.2016 року становить 431048,91 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Вказує, що вилучені кошти йому не належать, він не знав і не міг знати про їх наявність в отриманій на рейс папці, оскільки власниця вилучених коштів перед поїздкою не повідомила його про їх наявність у папці з документами. Також зазначає, що його показання щодо виявлених митницею коштів були послідовними і повністю підтвердженими показаннями свідків. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу, представника Волинської митниці ДФС, який заперечив проти апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак вказані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані в повній мірі при прийнятті рішення, обставини справи досліджено неповно та однобічно, не перевірено обєктивність та повноту провадження у справі, а тому висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є передчасним.

Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суддя належним чином не мотивував свого рішення з цього приводу і не зазначив доказів, якими підтверджується вина останнього.

В суді першої інстанції а також у поясненнях до протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 вказував, що про нявність незадеклпрованої валюти він не знав, оскільки на прохання ОСОБА_4 помилково в офісі у м. Рівне взяв не ту папку.

Пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтвердила і власниця грошей свідок ОСОБА_4, яка також зазначила, що дані кошти були позичені у громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7 для розвитку її бізнесу.

Дані пояснення підтверджені і копією угоди позики між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.47).

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України є наявність в діях правопорушника вини у формі прямого умислу, проте згідно протоколу опитування ОСОБА_1 вбачається, що при проходженні через зону митного контролю в папці для документів без ознак приховування була виявлена валюта в сумі 15000 євро.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 давав послідовні та чіткі пояснення з приводу належності виявлених коштів, які узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_4 та матеріалами справи про порушення митних правил.

Показання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є чіткими та послідовними, підтверджені письмовими доказами, митним органом нічим не спростовані, а тому апеляційний суд не має підстав піддавати їх сумніву.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 мав умисел на недекларування товару, який підлягає обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, у звязку з чим у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 472 МК України.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Крім того, підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або припинення провадження у справі про порушення митних правил є неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення, при тому що ст. 472 МК України є бланкетною нормою закону, а у протоколі наведена не повна кваліфікація вчиненого правопорушення, не конкретизовано, який саме закон забороняє переміщення через митний кордон України валюту, що перевищує 10000 євро, оскільки диспозиція ст. 472 МК України не передбачає такої заборони.

Дана обставина свідчить про наявність порушень, передбачених п.5 ч.1 ст. 531 МК України при складанні протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 А за наявності таких обставин, суд першої та апеляційної інстанції не уповноважений сам вказувати про наявність порушень конкретних норм, які безпосередньо не ставились у провину ОСОБА_1 органом уповноваженим на складення протоколу.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України випливає, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції порушення.

Однак ні в протоколі про порушення митних правил ні в постанові судді не зазначено по якій саме смузі митного контролю 04 травня 2016 року рухався ОСОБА_1

Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи дані обставини, постанова судді підлягає скасуванню, а вилучені валютні кошти поверненню апелянту.

Керуючись ст.530 МК України та ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2016 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вилучену у ОСОБА_1 згідно протоколу про порушення митних правил № 0988/20501/2016 від 04 травня 2016 року валюту: 15000 (пятнадцять) тисяч Євро на загальну суму 431048 (чотириста тридцять одна тисяча сорок вісім) гривень 91 копійка повернути останньому.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_8