АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

03 серпня 2016 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., при секретарі судового засідання Богацькій М.М., за участі особи відносно якої закрито справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу виконуючого обов'язки прокурора Шевченківського району міста Києва Буряка О. на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.06.2015, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172 4 КУпАПзакрито через відсутність у її діях події та складу даного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, виконуючий обов'язки прокурора Шевченківського району міста Києва Буряк О. подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 15.06.2015 відносно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винною та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 4 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 8500 гривень.

Заслухавши думки прокурорів Захарченка Я.В., Воробйової О.С., які висловлені ними на минулому судовому засіданні з приводу прийнятності апеляційної скарги і які вважають прокурора суб'єктом апеляційного оскарження в справах про адміністративні корупційні правопорушення та просили розглянути подану ними апеляційну скаргу по суті, думки ОСОБА_2 та її адвоката Кармазіна Ю.А., які також висловлені на минулому судовому засіданні, які вважають що прокурор не входить до кола суб'єктів апеляційного оскарження корупційних адміністративних правопорушень відповідно до ст. 294 КУпАП та аналогічну думку особи, відносно якої провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито, яку вона підтвердила в даному судовому засіданні, доповівши короткий зміст ухвали Конституційного Суду України від 08.12.2015 року у справі № 2-43/2015, про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 250 КУпАП, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Насамперед слід зауважити, що судом належним чином були повідомлені про продовження розгляду апеляційної скарги в частині її прийнятності до розгляду по суті Київська місцева прокуратури № 10 ( прокуратура Шевченківського району міста Києва ) (а.с. 176) та захисник ОСОБА_2 - адвокат Кармазін Ю.А. ( а.с. 175). Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, враховуючи думку особи, відносно якої закрито провадження у справі, та відсутність клопотань про поважні причини неприбуття та відкладення судового розгляду.

Щодо суті питання про прийнятність апеляційної скарги, то відповідно до ч.1 ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1724 - 1729 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст.287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172 4 КУпАП закрито, заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_2 не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст.7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч.1 ст.287 КУпАП та ч.2 ст.294 КУпАП.

Також суд звертає увагу на те, що посилання прокурора на ст.250 КУпАП як на правову підставу її звернення з апеляційною скаргою, не можуть бути прийняті судом як такі, що відповідають закону, оскільки прокурор має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. В даному випадку провадження здійснюється на підставі протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, а не скарги.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 за №49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Окрім цього, ч.2 ст.294 КУпАП, яка є спеціальною нормою відносно ч.1 ст.250 КУпАП, дано перелік осіб, наділених правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпний. Прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження Законом України від 14.10.2014 №1697-VІІ шляхом внесення змін у ч.2 ст.294 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження та її прийняття до розгляду не відповідало б ані діючим нормам національного законодавства, ані правовій позиції викладеній в вищезазначеному рішенні Європейського суду з прав людини, яке є джерелом права ішень ЄСПЛ , які є джерелом права ЄС, апеляційну скаргу подано особою, яка не входить до кола суб'єктів оскарження постанов суду першої інстанції, а тому така апеляція підлягає поверненню.

Керуючись ст. 294 , 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу виконуючого обов'язки прокурор а Шевченківського району міста Києва Буряка О. на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.06.2015, якою справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172 4 КУпАПзакрито через відсутність у її діях події та складу даного правопорушення, − повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/886/2015

Категорія: ст. 172-4 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ЦиктічВ.М.