Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/240/16 Головуючий у 1-й інстанції Беспалько Т.Д.
Єдиний унікальний №314/4120/16-п Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, 06.05.2016 року о 17 год. 47 хв. ОСОБА_2 у м. Вільнянську по вул. Соборній, 33 Вільнянського району Запорізької області керував автомобілем ВАЗ-21093 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці ока, які не реагують на світло), від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 визнано винним за ст. 130 ч. 1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 просив скасувати постанову районного суду, а справу направити на новий розгляд, або закрити провадження у справі.

Заслухавши апелянта, його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, аргументи скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, суд, на порушення зазначених норм закону, не маючи даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи, розглянув справу за відсутності ОСОБА_2, чим позбавив його гарантованого законом права на захист та можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Крім того, у порушення вимог ст.280 КУпАП, суд першої інстанції в достатній мірі не з'ясував чи винен ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в постанові не навів достатніх мотивів, на яких ґрунтується висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Так, на обґрунтування свого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення та покази свідків, які не були допитані судом безпосередньо в судовому засіданні.

В постанові Верховного Суду України від 21 січня 2016 року (справа №5-249кс15) зазначено, що всі докази, як правило, повинні подаватися під час публічного розгляду в присутності особи для забезпечення змагальності сторін.

Однак, розглянувши справу за відсутності належним чином не повідомленого про час і місце розгляду справи ОСОБА_2, та не допитавши безпосередньо в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд позбавив ОСОБА_2 можливості заперечувати показання свідків і допитати їх під час надання останніми своїх показань, чим порушив право ОСОБА_2 на справедливий суд. Зокрема на необхідність надання особі відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 3 березня 2011 року.

Зазначене свідчить про те, що постанова суду ґрунтується вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити, що є неприпустимим, виходячи із практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, не звернув уваги суд першої інстанції і на ту обставину, що відповідно до положень ст.265-2 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, який мав підстави вважати, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, мусив би тимчасово затримати вказаний транспортний засіб. Натомість відомості про тимчасове затримання вказаного автомобіля в протоколі відсутні, більш того з матеріалів справи взагалі не можна встановити чи відсторонювався ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

Встановивши порушення вимог КУпАП, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розглянути справу по суті, оскільки право на захист зазнало такого обмеження, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості скористатися своїми правами, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з поверненням матеріалів справи на новий розгляд для забезпечення реалізації ОСОБА_2 своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а також права на справедливе судове слухання справи.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року скасувати, матеріали справи повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар