Справа № 163/965/16-п Провадження №33/773/247/16 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія:ст.ст.471,472 МК України Доповідач: Пазюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської області Пазюк О.С., за участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 16 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України, -

В С Т А НО В И В:

Даною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено штраф у розмірі 11 612 (одинадцять тисяч шістсот дванадцять) гривень з конфіскацією в дохід держави товару, а саме: 42,9 кг кави 7 (семи) найменувань загальною вартістю 11 612 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Волинської митниці ДФС 99 (девяносто девять) гривень витрат по справі за зберігання товарів на складах митного органу та 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 коп. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_2, слідуючи 10.03.2016 року з ОСОБА_4 в Україну через пункт пропуску «Ягодин» митного поста «Волинь Центральний» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля «Ніссан», реєстраційний номер ВХ 7601АТ, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи обмежені згідно з постановою КМ України від 21.05.2012 року № 434 до ввезення в такій кількості 42,9 кг кави 7 найменувань загальною вартістю 11 612 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Він же, при тих самих обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який за вагою та асортиментом підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши для проходження

«зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дії, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що перебуваючи на смузі руху «зелений коридор» не приховував товар під час проходження митного контролю та надав працівникам митниці документ TAХ FREE та фіксальний чек. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а його дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України. Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Заслухавши доповідача, який доповів суть постанови суду та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, міркування представника митного органу про залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст.489 МК України, суд при розгляді справи про порушення митних правил зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ці вимоги закону не були виконані, оскільки не були досліджені в повному обсязі всі обставини справи. Суддя, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, належним чином не мотивував свого рішення з цього приводу, не зазначив доказів, якими підтверджується дане адміністративне правопорушення.

В протоколі про порушення митних правил № 0553/20502/2016 від 10 березня 2016 року, на який посилається в своїй постанові суд, не розкрито обєктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, прибувши в зону спрощеного митного контролю взяв контрольний талон для проходження по «зеленому коридору», товар перевозив у багажному відділенні та в салоні транспортного засобу, який був виявлений працівниками митниці під час огляду автомобіля на оглядовому боксі митного поста «Волинь центральний».

В судовому засіданні ОСОБА_2 дав показання про те, що не знав, що на переміщуваний ним товар діють обмеження щодо ввезення, вважав, що дозволено переміщувати по два кілограми різного виду кави. Просив суд врахувати той факт, що офіційно ніде не працює, на утриманні є неповнолітня дитина.

Суд першої інстанції доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у своїй постанові не навів.

З огляду на вищенаведене вважаю, що ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України необґрунтовано, а тому, в цій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_2, обравши за формою проходження митного контролю проїзд через зелений коридор, в порушення вимог ст. 366, ч. 1 ст. 374 МК України, переміщував при цьому товар понад неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, які б обтяжували його відповідальність немає.

Тому відносно ОСОБА_2 необхідно обрати стягнення передбачене санкцією статті 471 МК України.

Оскільки, товар, який переміщував ОСОБА_2, згідно постанови КМУ від 21.05.2012р. №434 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання» є обмеженим для ввозу на митну територію України, тому в задоволенні апеляції в частині повернення 42,9 кг кави 7 найменувань вартістю 11 612 грн. слід відмовити.

Керуючись ст. 366 МК України, ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 16 червня 2016 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України змінити.

На підставі ст. 471 МК України накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

В решті постанову Любомльського районного суду Волинської області від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду О.С. Пазюк