Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/221/16
Єдиний унікальний № 328/2087/16-п Головуючий в 1-й інстанції - Курдюков В.М.
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року, в якій також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, з ОСОБА_2 постановлено стягнути судовий збір 275, 60 грн.

Як зазначено в постанові, 22.05.2016 року о 20.10 год. у с. Виноградному, ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2115» д.н. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з роту). Від продування алкотестеру «Драгер» на місці, а також проходження медичного огляду на стан сп'яніння в Токмацькій ЦРЛ, відмовився в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження наведеного судового рішення посилаючись на те, що розгляд справи відбувся за його відсутності та без належного сповіщення про час та місце її розгляду, внаслідок чого про існування оскаржуваного рішення йому стало відомо лише 09.07.2016 року під час отримання його копії.

По суті скарги посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права зазначає, що суд порушив його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки розглянув справу у його відсутність, без направлення повістки про виклик до суду. Крім того, не надав уваги відсутності в матеріалах справи допустимих та належних доказів, зокрема і в частині необхідності застосування до нього найсуворішого адміністративного стягнення, та взагалі самої події адміністративного правопорушення, оскільки він транспортним засобом не керував та відповідний протокол в його присутності і свідків не складався.

З огляду на що, просить постанову скасувати, а матеріали справи направити на новий розгляд.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянт підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_2 та даних про його належне сповіщення про час та місце розгляду справи, оскільки усі судові повістки направлені останньому були повернуті до суду без вручення їх адресату, як то і копія постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с. 9, 11, 14).

Враховуючи вказані обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Згідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 статті 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Виходячи з вимог пункту 3 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Згідно до роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Як свідчать матеріали справи, суд хоча і намагався, але не вжив усіх необхідних заходів щодо належного сповіщення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи стосовно нього, через що припустився порушень норм процесуального права, що є безумовною підставою для скасування наведеної постанови.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП вважає необхідним скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є доведеною.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 309866 від 22.05.2016 року, ОСОБА_2 за наявності у нього ознак алкогольного сп'яніння, всупереч положень п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, як на місці зупинки працівниками поліції, так і у медичному закладі, що було засвідчено двома свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4).

Згідно пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вони були очевидцями того, як працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, за допомогою технічного приладу та у медичному закладі, на що останній відмовився, як і від підпису у протоколі (а.с. 6).

Аналізуючи відповідно до ст. 252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому апеляційний суд не піддає сумніву наявні в матеріалах справи докази, зокрема пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, через відсутність на те правових підстав, а тому відповідно не вбачає обставин, які б свідчили про недопустимість чи неналежність цих доказів.

З огляду на зазначене, відхиляє апеляційний суд і доводи апелянта про відсутність події адміністративного правопорушення, через не керування транспортним засобом, оскільки вони не знайшли свого фактичного підтвердження.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_2, суд виходячи з вимог ст. ст. 23, 33, 34, 35 КУпАП та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність даних, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, вважає що останньому необхідно призначити адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Токмацького районного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року.

Постанову судді Токмацького районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2016 року відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 гривень, стягнувши його на користь держави.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає, та повинна бути звернута до виконання не пізніше трьох місяців з дня її винесення, тобто до 09.11.2016 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у п'ятнадцятиденний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М.Білоконев