Провадження № 33/792/133/16
Справа № 688/2563/16-п Головуючий в 1-й інстанції Козачук С.В.
Категорія: ч.1ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2016 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області Дуфнік Л.М. з участю секретаря Крисюк В.С., прокурора Лазаренка В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шепетівського міськрайонного суду від 06 липня 2016 року, -

В с т а н о в и л а:

Постановою Шепетівського міськрайонного суду від 06 липня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.Брикуля Шепетівського району Хмельницької області, громадянку України, з вищою освітою, заміжню, жительку АДРЕСА_1, Старобейзимського сільського голову Шепетівського району Хмельницької області визнано винною у вчиненні адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів, що становить 3400 грн.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_2, обіймаючи посаду Старобейзимського сільського голови Шепетівського району Хмельницької області, повноваження якої підтверджено рішенням Першої сесії Старобейзимської сільської ради VII скликання від 11.11.2015 року, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, віднесеною до 4 категорії посад, якій присвоєно 7 ранг та відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, попередженою про спеціальні обмеження, встановлені цим Законом, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», не повідомила сесію Старобейзимської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про реальний конфлікт інтересів та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративні корупційні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Зокрема, ОСОБА_2 не повідомляла сесію Старобейзимської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про реальний конфлікт інтересів між нею та її чоловіком ОСОБА_3, який працює спеціалістом з питань комунальної власності і землекористування у Старобейзимській сільській раді Шепетівського району Хмельницької області, та діючи в умовах реального конфлікту інтересів, використовуючи свої владні повноваження, видавала розпорядження № 5 від 21.01.2016 року, №6 від 21.02.2016 року, №9 від 22.03.2016 року та № 15 від 25.04.2016 року про преміювання свого чоловіка ОСОБА_3 в розмірі 50% посадового окладу за період з січня по квітень 2016 року.

На підставі вищевказаних розпоряджень та згідно з відомостями про нарахування заробітної плати у Старобейзимській сільській раді за січень 2016 року № 2, за лютий 2016 року №4, за березень 2016 року №6, за квітень 2016 року № 8, за період з січня по квітень 2016 року ОСОБА_3 було нараховано та виплачено премії в загальному розмірі 3101 грн., а саме за січень 2016 року в розмірі 689 грн., лютий 2016 року - 689 грн., за березень 2016 року - 861 грн. 50 коп., за квітень 2016 року - 861 грн. 50 коп.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2, вона не погоджуючись із постановою місцевого суду у зв'язку з незаконністю, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП. Стверджує, що правопорушень, які поставлені їй у вину не вчиняла, під час прийняття рішень про преміювання працівників Старобейзимської сільської ради діяла в межах своїх повноважень на преміювання, визначених Положенням про преміювання працівників Старобейзимської сільської ради, затвердженим сесією ради 25 грудня 2015 року, яке поширюється на всіх працівників ради, у тому числі і на її чоловіка ОСОБА_3 Вказаним положенням не передбачено необхідності звернення до сесії сільської ради щоразу при прийнятті рішення про преміювання працівників, з якими є конфлікт інтересів.

ОСОБА_2 також зазначає, що корисливого чи іншого особистого інтересу, який є обов'язковою ознакою діяння, що містить ознаки корупції та невід'ємною складовою суб'єктивної сторони адміністративного корупційного правопорушення, не мала, прокурор під час розгляду справи не надав доказів, які б свідчили про зворотнє, тому у її діях відсутні склади вказаних адміністративних корупційних правопорушень.

Крім того апелянт зазначає, що після підтвердження її повноважень на виборну посаду сільського голови 25 грудня 2015 року, вона одразу повідомила сесію сільської ради про наявність у неї конфлікту інтересів у зв'язку із прямим підпорядкуванням близької особи - чоловіка ОСОБА_3

Вважає, що судом при прийнятті рішення у справі проігноровано норму абзацу 3 ч.1 ст.27 Закону України «Про запобігання корупції», у якому серед іншого зазначено, що обмеження спільної роботи близьких осіб не поширюється на близьких осіб, які прямо підпорядковані один одному у зв'язку з набуттям одним з них статусу виборної особи, а також на осіб, які працюють у сільських населених пунктах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 звертає увагу також на те, що ні у протоколі про вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, ні у постанові суду в порушення ст.38 КУпАП не зазначено дати вчинення (виявлення) правопорушення та вважає, що Законом України «Про прокуратуру» серед визначених функцій не передбачено функції виявлення та боротьби з корупцією, а тому протокол відносно неї про вчинення адміністративних корупційних правопорушень складено не уповноваженою на те особою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка, підтримавши апеляційну скаргу, просили постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у її діях складу адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Місцевим судом справу розглянуто всебічно, повно і об'єктивно, з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного її вирішення, правильно встановлено належність особи, що притягається до адміністративної відповідальності відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» до суб'єктів, на яких поширюється дія даного закону та обґрунтовано зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, за ч.2 ст.172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Близькими особами вказаний закон визначає зокрема дружину та чоловіка.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов'язок осіб, зазначених у пунктах 1,2 ч.1 ст.3 (суб'єктів, на яких поширюється дія Закону) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень сільський голова, зокрема зобов'язаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

Згідно із ч.6 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова є відповідальним перед відповідною радою.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2, обіймаючи посаду Старобейзимського сільського голови із 11 листопада 2015 року, маючи відповідно до Положення про преміювання працівників Старобейзимської сільської ради, затвердженого рішенням цієї ради №4 від 25 грудня 2015 року, повноваження на преміювання працівників сільської ради, приймаючи рішення про преміювання працівників сільської ради, приймала рішення та видавала розпорядження і про преміювання свого чоловіка ОСОБА_3, який працює спеціалістом з питань комунальної власності і землекористування.

Оскільки преміювання працівників сільської ради, у тому числі і ОСОБА_3 не є обов'язковим видом оплати праці та, відповідно до пп.1.3,1.4, 3.1-3.3 вказаного Положення про преміювання працівників Старобейзимської сільської ради є методом стимулювання праці та залежить від особистого вкладу кожного працівника в загальні результати роботи, своєчасності її виконання, дотримання виконавської дисципліни тощо, а розмір премії відповідно до п.4.2 вказаного Положення визначає сільський голова, то під час прийняття рішення про преміювання свого чоловіка ОСОБА_3 та визначення розміру його премії у ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками із ОСОБА_3 та повноваженнями із можливості призначення премії та визначення її розміру, що впливає на неупередженість та об'єктивність прийняття рішень.

В даному випадку не зважаючи на те , що у Положенні про преміювання працівників Старобейзимської сільської ради не вказаний порядок преміювання працівників, з якими виник реальний конфлікт інтересів, ОСОБА_2 повинна була виконати зазначені вимоги законів «Про запобігання корупції», «Про місцеве самоврядування», «Про службу в органах місцевого самоврядування», якими встановлений обов'язок вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, і будучи відповідальною перед сільською радою, доповісти раді про можливість преміювання свого чоловіка ОСОБА_3 та винести це питання на сесію ради, щоб уникнути конфлікту інтересів та прийняття в його умовах рішень, зокрема про визначення розміру премії ОСОБА_3.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на ч.3 ч.1 ст.27 Закону України «Про запобігання корупції», яка допускає спільну роботу, у тому числі у прямому підпорядкуванні близьких осіб у сільській місцевості братися до уваги не може, оскільки конфлікт інтересів у неї виник не у зв'язку із зайняттям посади сільського голови та виникненням на цій підставі відносин прямого підпорядкування із своїм чоловіком ОСОБА_3, а у момент, коли потрібно було приймати рішення - преміювати його чи ні і визначати який саме розмір премії призначати ОСОБА_3

Також до уваги не береться твердження у апеляції ОСОБА_2 про те, що протокол відносно неї про вчинення адміністративних корупційних правопорушень складено не уповноваженою на те особою, так як відповідно до п.11 ч.1 ст.255 КУпАП протоколи про правопорушення, у тому числі за ст..ст.172-4-172-20 КУпАП має право складати прокурор.

Не встановлено і порушень вимог ст..38 КУпАП щодо строків накладення стягнення за вказані адміністративні правопорушення. Як підтвердила ОСОБА_2, протокол був складений прокурором через кілька днів після виявлення порушень, а саме 23 червня 2016 року, а стягнення накладено судом 06 липня 2016 року.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Шепетівського міськрайонного суду від 06 липня 2016 року та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 за відсутністю складів адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, чи з інших підстав, передбачених законом, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П о с т а н о в и л а:

Постанову Шепетівського міськрайонного суду від 06 липня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області Дуфнік Л.М.