Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
05.08.2016 Справа №: 388/835/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2016 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли від управління держпраці у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Білорусі, громадянина України, паспорт серія ЕА № 570519 виданий Долинським РВ УМВС України в Кіровоградській області 11.02.1999 року, ідентифікаційний номер № НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фізична особа-підприємець, не має адміністративних стягнень,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що перевіркою ФОП ОСОБА_1, проведеною за пропозицією Управління Пенсійного Фонду України у Долинському районі з 13.06.2016 року по 16.06.2016 року, встановлено, що у фізичної особи-підприємця працівникам при звільнені не проводиться нарахування грошової компенсації за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, що суперечить вимогам ст. 83 КЗпП України, а саме при звільнені робітників ОСОБА_2, ОСОБА_3, та трактористів-машиністів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не нарахована компенсація за невикористані ними дні щорічної відпустки. Так, згідно відомості нарахування заробітної плати за вересень 2015 року при звільнені 16.09.2016 року робітника ОСОБА_2 не проведено нарахування грошової компенсації за невикористані нею дні щорічної відпустки за період роботи з 31.07.2015 року по 16.09.2015 року, згідно відомості нарахування заробітної плати за жовтень 2015 року при звільнені 06.10.2015 року робітника ОСОБА_3 не проведено нарахування грошової компенсації за невикористані ним дні щорічної відпустки за період роботи з 28.08.2015 року по 06.10.2015 року, згідно відомості нарахування заробітної плати за листопад 2015 року при звільнені 30.11.2015 року трактористів-машиністів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не проведено нарахування грошової компенсації за невикористані ними дні щорічної відпустки за період роботи з 06.04.2015 року по 30.11.2015 року . В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що на дату перевірки 13.06.2016 р. працівникам компенсація за невикористану відпустку не нарахована та не виплачена, тому порушення являється триваючим. Також, у фізичної особи-підприємця строки розрахунку при звільнені працівників не відповідають вимогам ст. 116 КЗпП України, а саме робітників ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та трактористів-машиністів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звільнено наказами від 16.09.2015 року № 15, 16 з 16.09.2015 року, від 06.10.2015 року № 17 з 06.10.2015 року, від 30.11.2015 року № 19 з 30.11.2015 року, а остаточний розрахунок по заробітній платі з ОСОБА_7, ОСОБА_2 в сумі 415,09 грн., 695,97 грн. проведено 18.09.2015 року згідно відомості на видачу грошей № 17, з ОСОБА_3 в сумі 276,10 грн. проведено 20.10.2015 року згідно відомості на видачу грошей № 19, та з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в сумі 719,96 грн. проведено 04.12.2015 року згідно відомості на видачу грошей № 22. У фізичної особи-підприємця заробітна плата за час щорічної відпустки не виплачується працівникам за три дні до початку відпустки, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», а саме касиру ОСОБА_8 згідно наказу від 02.12.2015 року № 20 надана щорічна планова відпустка з 08.12.2015 року по 31.12.2015 року на 24 календарних дні, але оплата заробітної плати за час щорічної відпустки проведена 09.12.2015 року згідно відомості на видачу грошей від 09.12.2015 року № 23.

Гр. ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення пояснив, що дійсно при перевірці були виявлені зазначені порушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення доказана сукупністю зібраних у справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 16 червня 2016 року; копією витягу з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 11-11-014/0331; копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 серія В00 № 883577; копіями наказів про прийом на роботу працівників № 12 від 30.07.2015 р., № 13 від 28.08.2015 р., № 9 від 06.04.2015 р.; копіями наказів про звільнення працівників № 15, 16 від 16.09.2015 р., № 17 від 06.10.2015 р., № 19 від 30.11.2015 р.; копіями відомостей нарахування заробітної плати за вересень-листопад 2015 р.; копіями платіжних відомостей на видачу заробітної плати № 17 від 18.09.2015 р., № 19 від 20.10.2015 р., № 22 від 04.12.2015 р., копією наказу про відпустку ОСОБА_8 № 20 від 02.12.2015 р.; копією платіжної відомості на видачу відпускних № 23 від 09.12.2015 р.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1. ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

За змістом ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Враховуючи вимоги статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративні правопорушення поділяють на: триваючі правопорушення; правопорушення, що мають разовий характер.

Обчислення строків адміністративного стягнення залежить від його виду. Статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративні правопорушення встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. За цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, для більшості правопорушень перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності починається з дня вчинення правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обовязку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обовязок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Визначення поняття «триваюче правопорушення» знайшло відображення й у листі Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2013 № 1101/Н/99-99-15-04-01-14. Так, зокрема, Міндоходів України було визначено, що триваючими адмiнiстративними проступками є проступки, повязанi з тривалим, безперервним невиконанням обовязкiв, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовiльне будiвництво будинкiв або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обовязкiв, або притягненням винної у невиконаннi особи до вiдповiдальностi. Дуже часто цi правопорушення є наслiдками протиправної бездiяльностi.

Тобто триваючi правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якiсь певнi дiї чи бездiяльнiсть, перебуває далi в станi безперервного продовження цих дiй (бездiяльності). Цi дiї безперервно порушують закон протягом якого-небудь часу. Інодi такий стан триває значний час i весь час винний безперервно скоює правопорушення у виглядi невиконання покладених на нього обовязкiв.

Триваючi правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведеннi перевiрок (наприклад, у разi виявлення наступних проступкiв: вiдсутностi облiку доходiв i витрат, для яких встановлено обовязкову форму облiку (облiку результатiв пiдприємницької дiяльностi вiдповiдно до вимог чинного законодавства), бухгалтерського облiку обєктiв оподаткування, ведення його з порушенням нацiональних положень (стандартiв) бухгалтерського облiку, iнших правопорушень, повязаних з нарахуванням податкiв, i встановити якiсь можна тiльки в ходi документальної перевiрки на пiдставi первинних документiв). Стягнення за такi адмiнiстративнi правопорушення може бути накладено судом (суддею) в строк не пiзнiше нiж через три мiсяцi з дня його виявлення (з дати складання та пiдписання акта перевiрки).

До адміністративних правопорушень, що мають разовий характер, належать, до прикладу, такі проступки: несвоєчасне подання декларацій, розрахунків, аудиторських висновків, платіжних доручень на внесення платежів у бюджети і державні цільові фонди і тощо. У цьому сенсі день вчинення правопорушення це, наприклад, порушення граничного дня подання декларації про доходи до податкового органу, порушення граничного терміну подання платіжних документів до установ банків, щодо сплати податків, зборів тощо. Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладено судом (суддею) у термін не пізніше, ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З огляду на вищевикладене, вчинене ОСОБА_1 порушення вимог ст. 83 КЗпП України щодо не нарахування та невиплати працівникам компенсації за невикористану відпустку не являється триваючим правопорушенням, оскільки має разовий характер.

Таким чином, адміністративні правопорушення у цій справі були вчинені у 2015 році. Тобто з часу їх вчинення минуло три місяці, а тому ОСОБА_1 має бути звільнений від адміністративної відповідальності у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 187, 221, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити від адміністративної відповідальності у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Провадження у справі закрити.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Долинського районного судуОСОБА_9