Справа № 308/5053/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року м. Ужгород

08.2016 року м.Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю представника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, особи, представника що притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали № 33/777/236/16 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2, поданою в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2016 року, якою

ОСОБА_3, 17.07.1969 року мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1; непрацюючого, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.472 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 31661,73 грн., з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил та стягнуто в користь держави судовий збір в розмірі 275,60 гривень.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, 12.04.2016 року о 23 год. 41 хв. в зону митного контролю на ділянку «Вїзд» митного посту Тиса Закарпатської митниці ДФС України заїхав легковий пасажирський автомобіль марки Mercedes-Benz, моделі «Sprinter 316 CDI», реєстраційний номерний знак України AC9772BC, на якому в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_3, що повертався з Нідерландів (м. Амстердам), в Україну ( м. Львів).

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_3 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

Працівниками митниці ОСОБА_3 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він зазначив, зокрема, наявність у нього багажу з особистими речами загальною кількістю 2 місця (дві дорожні сумки).

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_3 були виявлені не вказані в митній декларації та не заявлені при усному опитуванні продукти харчування іноземного виробництва, а саме: 1) сир твердий «Jong», в упаковці виробника вагою нетто 15,0 кг, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 1 упаковка, загальною вагою 15,0 кг; 2) сир твердий «Skkepit», в упаковці виробника вагою нетто по 9,0 кг кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 18,0 кг; 3) сир твердий «Contadino di Capra», в упаковці виробника вагою нетто по 5,0 кг кожна , торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 10,0 кг; 4) сир твердий «Fenegrier Geiterhaas», в упаковці виробника вагою нетто по 5,0 кг. кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 10,0 кг; 5) сир твердий «Schapenkaas», в упаковці виробника вагою нетто по 4,5 кг. кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 9,0 кг; 6) сир твердий «Fenegriek», в упаковці виробника вагою нетто по 4,5 кг кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 9,0 кг; 7) сир твердий «Contadino», в упаковці виробника вагою нетто по 4,5 кг кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 1 упаковка, загальною вагою 4,5 кг; 8) сир твердий «Original Irish Porter», в упаковці виробника вагою нетто по 2,27 кг кожна, торгівельної марки «CAHILLS», країна виробництва Ірландія, загальною кількістю 4 упаковки, загальною вагою 9,08 кг.

Виявлені під час митного огляду продукти харчування (сири) знаходились у шести картонних коробках в багажному відсіку автомобіля серед особистих речей гр. ОСОБА_3 Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався і став можливим одразу після відкриття задніх дверей вантажного відсіку автомобіля. Як пояснив ОСОБА_3 ці продукти харчування він переміщував з Нідерландів в Україну на прохання малознайомих йому трьох громадян України, які тимчасово перебувають в Нідерландах, для передачі родичам в Україну.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не заявив за встановленою формою в митній декларації точні відомості про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обовязковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України, чим допустив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 472 МК України.

Не погоджуючись із постановою судді, представник ОСОБА_3 ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції, як незаконної. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що вказане судове рішення базується на суперечливих висновках, а протокол про ПМП, складений посадовими особами митного органу, не відповідає вимогам законодавства. Вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.472 МК України, оскільки продукти харчування (сири) ним не приховувались, доступ до них був вільним і такі, в кількості до 50 кг і оптовою вартістю до 200 Євро, він мав право переміщувати без декларування. Що стосується решти с/г продукції, то відповідальність за її недекларування мав понести водій автомобіля, на якому ОСОБА_3 слідував в якості пасажира. Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції при вирішенні питання про обрання міри та виду стягнення ОСОБА_3, не було враховано, що останній до адміністративної відповідальності притягається вперше, перебуває у шлюбі і має на утриманні неповнолітнього сина, наразі перебуває у важких матеріально-побутових умовах, оскільки не працевлаштований. Тому просив провадження в адміністративній справі щодо його довірителя закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, повернути ОСОБА_3 сир твердий «Jong», в упаковці виробника вагою нетто 15,0 кг, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 1 упаковка, загальною вагою 15,0 кг; сир твердий «Contadino», в упаковці виробника вагою нетто по 4,5 кг кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 1 упаковка, загальною вагою 4,5 кг; сир твердий Original Irish Porter, в упаковці виробника вагою нетто по 2,27 кг кожна, торгівельної марки CAHILLS, країна виробництва Ірландія, загальною кількістю 4 упаковки, загальною вагою 9,08 кг, як власнику, а решту продуктів харчування повернути для належного митного оформлення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, заслухавши його пояснення на обґрунтування доводів апеляційної скарги, представника Закарпатської митниці ДФС про законність прийнятого у справі судового рішення, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних міркувань.

Згідно ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У свою чергу, статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і дане положення перекликається з нормами, викладеними в ст.489 МК України.

Крім того, у відповідності до ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи та положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Дані питання судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної постанови були вирішені у відповідності із законом.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України незаявлення за встановленою формою в митній декларації точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обовязковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України, - є вірним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України доведена матеріалами справи.

Так, протоколом про порушення митних правил № 0614/30502/16 від 13.04.2016 року підтверджені зазначені в мотивувальній частині постанови судді місцевого суду час, місце та обставини, за яких ОСОБА_3 не заявив за встановленою формою, переміщувані ним через митний кордон України продукти харчування: 1) сир твердий «Jong», в упаковці виробника вагою нетто 15,0 кг, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 1 упаковка, загальною вагою 15,0 кг; 2) сир твердий «Skkepit», в упаковці виробника вагою нетто по 9,0 кг кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 18,0 кг; 3) сир твердий «Contadino di Capra», в упаковці виробника вагою нетто по 5,0 кг кожна , торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 10,0 кг; 4) сир твердий «Fenegrier Geiterhaas», в упаковці виробника вагою нетто по 5,0 кг. кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 10,0 кг; 5) сир твердий «Schapenkaas», в упаковці виробника вагою нетто по 4,5 кг. кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 9,0 кг; 6) сир твердий «Fenegriek», в упаковці виробника вагою нетто по 4,5 кг кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 2 упаковки, загальною вагою 9,0 кг; 7) сир твердий «Contadino», в упаковці виробника вагою нетто по 4,5 кг кожна, торгівельної марки «KLAVER KAAS», країна виробництва Нідерланди, загальною кількістю 1 упаковка, загальною вагою 4,5 кг; 8) сир твердий «Original Irish Porter», в упаковці виробника вагою нетто по 2,27 кг кожна, торгівельної марки «CAHILLS», країна виробництва Ірландія, загальною кількістю 4 упаковки, загальною вагою 9,08 кг. Дана сільськогосподарська продукція відноситься до першої - двадцять четвертої групи УКТ ЗЕД та згідно ч. 1 ст. 378 МК України її ввезення на митну територію України громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється і в кількості, ввезеній ОСОБА_3, підлягає обовязковому письмовому декларуванню, у відповідності до вимог Постанови КМУ № 4334 від 21.05.2012 року.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження апелянта про те, що продукти харчування ввозились ОСОБА_3 для власних потреб і їх оптова вартість не перевищує еквівалент 200 Євро, оскільки такі жодним належним та достовірним доказом не підтверджені і не узгоджуються з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 378 МК України, згідно яких обмеження не поширюються на харчові продукти для власного споживання на суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро, що ввозяться в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України. Крім того, п 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання» від 21.05.2012 року № 434, встановлено, що громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах: в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу; без упаковки - у кількості, що не перевищує 2 кілограмів кожного найменування на одну особу; без упаковки - неподільного продукту, готового до безпосереднього вживання, у кількості не більше ніж по одному найменуванню на одну особу. Під час ввезення громадянами на митну територію України зазначених харчових продуктів здійснюється їх декларування (шляхом вчинення дій, усно або письмово за бажанням власника таких продуктів або на вимогу посадової особи митниці).

Дані обставини підтверджуються також і доповідною запискою старшого держінспектораінспектора ОСОБА_4 (а.с.13-14) та поясненнями ОСОБА_5, який з 12-го на 13-те квітня 2016 року, згідно журналу наряду виходу на роботу працював на ділянці «Вїзд» та був присутнім при огляді легкового автомобіля, на якому слідував гр..ОСОБА_3 і виявленні не вказаних у митній декларації товарів(а.с.15-16).

З долученої до матеріалів справи митної декларації ( а.с. 9-9зв.) заповненої власноручно ОСОБА_3 вбачається, що в графі « 4 відомості про товари, що підлягають обовязковому письмовому декларуванню та/або оподаткуванню митними платежами, товари, переміщення яких через державний кордон України заборонено або здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади, та інші товари, що декларуються письмово за бажанням громадянина або на вимогу митного органу» останнім було зазначено про наявність в автомобілі тільки особистих речей.

У відповідності до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З висновку експерта № 195 від 10.05.2016 року вбачається, що загальна вартість безпосередніх предметів порушення митних правил, зазначених в постанові про призначення експертизи в справі про порушення митних правил, станом на дату оцінки становить 31661,73 грн., за умови, що вміст упаковок відповідає маркуванню і відповідній нормативній документації (а.с.24-28).

Крім того, вина ОСОБА_6 підтверджується актом огляду (а.с.12-12зв.) та фото таблицями до нього (а.с.7-8), з яких видно, що в ході митного контролю у ОСОБА_3 були виявлені не вказані в митній декларації та не заявлені при усному опитуванні продукти харчування іноземного виробництва в обсягах та кількості, зазначених в протоколі про ПМП.

З письмового пояснення ОСОБА_3, підписаного ним власноручно, вбачається, що при заповненні митної декларації останній вказав, що переміщує особисті речі, а виявлені в нього продукти харчування не заявив при усному опитуванні та не задекларував, оскільки такі ним переміщувались на прохання громадян України, які тимчасово працюють в Голандії, для їх родичів в Україні. Про вміст коробок йому нічого відомо не було, позаяк в такі він не заглядав і їх не відкривав(а.с.10-10 зв.).

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України - незаявлення за встановленою формою точних відомостей про переміщувані через митний кордон України товари, які обмежені до ввезення у такій кількості і підлягають обовязковому письмовому декларуванню, здобуті відповідно до вимог Митного кодексу України та інших нормативних актів України, підстав визнавати їх недопустимими не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення ОСОБА_3, надані 13.04.2016 року митному органу, не слід брати до уваги, оскільки такі відібрано з порушенням вимог чинного законодавства, жодним належним та допустимим доказом не підтверджуються та спростовуються матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу також і доводи апеляції про те, що субєктом відповідальності за дане конкретне правопорушення є водій автомобіля, на якому слідував в якості пасажира ОСОБА_3, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і спростовані матеріалами справи. Будь-яких клопотань про дослідження інших доказів або допит свідків апелянтом не заявлялось.

Окрім того, з матеріалів справи не вбачається і під час апеляційного розгляду не доведено, що докази зібрані в підтвердження вини ОСОБА_3 у порушенні митних правил, передбачених ст.472 МК України, здобуто з порушенням установленого законом порядку. За таких обставин не заслуговують на увагу і твердження представника ОСОБА_2 щодо часу митного контролю, зазначеного в митній декларації і Акті проведення огляду, оскільки на митній декларації зазначено час її подання ОСОБА_3 митному органу, а в Акті час проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, здійсненого у відповідності до положень Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними. У пунктах пропуску через - державний кордон, затвердженої Постановою КМУ від 21.05.2012 року № 451.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що накладене на ОСОБА_3 адміністративне стягнення є занадто суворим і рішення суду про накладення такого є належним чином не вмотивованим та прийнятим, без врахування вимог ст.ст.33-35 КУпАП, позаяк, санкцією статті 472 МК України передбачено накладення за даний вид правопорушення накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, з конфіскацією зазначених товарів.

При накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, з врахуванням характеру вчиненого проступку, обставин при яких його вчинено, та обставин, що помякшують відповідальність, у відповідності до вимог ст.ст.33-35 КУпАП, судом першої інстанції обґрунтовано піддано ОСОБА_3 адміністративному стягненню в межах санкції ст..472 МК України, і таке рішення є законним та обгрунтованим.

Жодних обставин, які б давали підстави для закриття провадження в справі щодо ОСОБА_3, в порядку та на умовах визначених п.1 ст.247 КУпАП або на підставі ст.ст.268, 460 МК України, апеляційним судом не встановлено. За таких обставин, посилання апелянта щодо наявності підстав для застосування даних норм матеріального і процесуального законодавства не обґрунтовані і не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не зазначення в митній декларації відомостей про товари, що переміщувались ОСОБА_3, з його слів, на прохання третіх осіб, не може розцінюватись як допущення помилки в митній декларації.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,подану в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2016 року щодо ОСОБА_3 за ст.472 МК України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: