Дата документу 19.07.2016
Справа № 501/1713/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Вергопуло К.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Іллічівського міського суду Одеської області надійшли зазначені вище матеріали.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 14 липня 2016 року, приблизно о 13 годині 50 хвилин, ОСОБА_1, проводила господарську діяльність без державної реєстрації, як субєкт господарювання, а саме перепродавала мідії (5 кг) за 150 гривень, які попередньо купила у ТОВ «Лиман» 14 липня 2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були розяснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.23), ОСОБА_1 свою вину не визнала та показала суду, що вона намагалася продати мідії.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, доходжу таких висновків.

Частиною 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачається адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2статті 3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємницьку діяльність», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як субєкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено. Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Крім того, суду не надано достовірних доказів того, що, ОСОБА_1 не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності та не отримувала ліцензії чи ліцензійної картки на здійснення певної господарської діяльності та не підтверджено систематичності незаконного здійснення провадження господарської (підприємницької) діяльності особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст.3, 19, 21, 64 Конституції України, ст.ст.1, 7, 9, 10, 164 ч.1, 247 п.1, 251, 284ч. 1 п.3 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником та потерпілим.

У випадку пропуску зазначеного строку з поважних причин (в тому числі через несвоєчасне отримання копії постанови особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час винесення постанови) цей строк за заявою особи може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором лише у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною другою статті 250 цього Кодексу.

Суддя