Справа № 640/915/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Чередник В.Є., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної служби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №884237 від 28.12.2015 року , ОСОБА_1, 13.12. 2015 року приблизно о 09 год. 45 хв. в м. Харкові на перехресті вул.. Сумська та Маяковського, керуючи автомобілем Chevrolet державний номерний знак АХ 4119 EH, при ввімкненні сигналу світлофору, що дозволяє рух не надав дорогу транспортному засобу HYUNDAI SONATA, д/н НОМЕР_1, що завершав рух через перехрестя та допустив з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та заподіяно матеріальних збитків , чим порушено п. 16.5 «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.(а.с. 1)

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не зявився, представник правопорушника адвокат ОСОБА_2, надав суду заяву від останнього, відповідно до якої просив закрити провадження у справі за обставинами, викладеними в ній, а саме,оскільки строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скінчився, посилаючись, в тому числі, на висновок автотехнічної експертизи, котра, на його думку, не виявила винуватця ДТП.(а.с. 47)

Потерпілий ОСОБА_3 в ході розгляду справи вважав, що винний у вчиненні адміністративного правопорушення - ОСОБА_1, посилаючись при цьому на висновок судової авто технічної експертизи.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Статтею 251 КУпАП визначені докази та засоби доказування у адміністративній справі, згідно положень якої , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу. При складання протоколу особі роз'яснюються її права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення АП1 № 884237, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.5 «Правил дорожнього руху України».(а.с.1)

Відповідно до п. 16.5 «Правил дорожнього руху України», у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Таким чином, відповідно до положень цієї норми, правопорушник ОСОБА_1 при ввімкненні сигналу світлофору, що дозволяє рух повинен був надати дорогу транспортному засобу HYUNDAI SONATA, д/н НОМЕР_1, що завершав рух через перехрестя .

Наявні в матеріалах справи докази свідчать , що у судовому засіданні 24.02.2016 року було заявлено клопотання про призначення судової авто технічної експертизи, з яким всі сторони погодились, внаслідок чого дане клопотання судом було задоволено, оскільки для вирішення питання щодо відповідності дій водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 «Правилам дорожнього руху України» необхідні спеціальні знання .(а.с.31-34)

При цьому, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, зокрема,клопотань ОСОБА_1 про призначення експертизи, з наведеними у ньому питаннями які поставлені на вирішення експерту та ОСОБА_3 щодо додаткових питань, поставлених на вирішення експертизи, постанови Київського районного суду м. Харкова від 24.02.2016 року, якою були враховані всі наведені учасниками питання, а також, враховуючи письмову відповідь на клопотання щодо проведення експертизи № 3307 водія ОСОБА_3, судовим експертом ХНДІСЕ ім.. Засл. проф.. М.С. ОСОБА_4 Степко 17 червня 2016 року був складений висновок судової атотехнічної експертизи № 3307 по даній справі .(а.с. 38-42)

Відповідно до вищевказаного висновку судовим експертом ХНДІСЕ ім.. Засл. проф.. М.С. ОСОБА_4 Степко встановлено наступне. (а.с.38-42)

В момент первинного контакту автомобіль Шевролет передньою лівою частиною кузова контактував з правою бічною частиною кузова автомобіля Хюндай. Встановити більш детальне розташування транспортних засобів відносно один одного в момент зіткнення, а також відносно меж проїзної частини в момент ДТП, на даному етапі дослідження, експертним шляхом неможливо.

Крім того, в даному висновку експертом запропоновані 2 варіанти того, як в даній дорожньо-транспортній ситуації повинні були діяти кожен з водіїв, та , відповідно, вимог яких пунктів «Правил дорожнього руху України» в кожному з наведених варіантів повинні були дотриматись учасники зазначеної пригоди. При цьому, як перший, так і другий варіант був викладений з урахуванням пояснень як правопорушника ОСОБА_1, так і пояснень потерпілого ОСОБА_3.

Зазначені два варіанти експертом викладені у наступній редакції.

Згідно першого варіанту - по поясненням водія автомобіля Шевролет - ОСОБА_1А, експертом встановлено наступне

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Шевролет ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля Шевролет ОСОБА_1 технічну можливість запобігти зіткненню і чи вбачається в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Хюндай ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Хюндай ОСОБА_3 визначалася виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Хюндай ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно викладеного експертом другого варіанту - по поясненням водія автомобіля Хюндай ОСОБА_3В, наведені наступні обставини.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Шевролет - ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.7.3 «е» 8.10 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля ОСОБА_5 визначалася виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 «е», 8.10 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Крім того у висновку вказано, що з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля Хюндай - ОСОБА_3 технічну можливість запобігти зіткненню і чи вбачається в його діях невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.

Також, як вбачається з дослідницької частини зазначеного вище висновку експерта № 3307, автомобілі для експертного огляду учасниками ДТП надані не були.

Відтак, аналізуючи наведені у висновку обставини та досліджені матеріали справи, суд приходить до наступного.

В основу протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (серії АП1 № 884237) покладено ту обставину, що останнім був порушений п. 16.5 «Правил дорожнього руху України»

Однак, у висновку проведеної в ході розгляду справи експертизи взагалі відсутні будь-які зазначення щодо можливості порушення водієм ОСОБА_1 вказаного у протоколі п. 16.5 «Правил дорожнього руху України», при цьому експертом вказаний ряд інших пунктів «Правил дорожнього руху України», вимоги яких повинні були бути дотримані водіями ОСОБА_1, ОСОБА_3, як відносно першого, серед яких: п.п.8.7.3 «е», 8.10, 10.1,12.3.

За таких обставин, в межах обставин зазначеного правопорушення, викладених у протоколі про адміністративне правопоушення (серії АП1 № 884237), невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 16.5 "Правил дорожнього руху України", як причини даної дорожньо-транспортної пригоди свого підтвердження не знайшла.

Таким чином, відомості у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.5 «Правил дорожнього руху України» не відповідають дійсності, оскільки в процесі судового розгляду було встановлено, що останнім в даній дорожньо- транспортній ситуації не були порушені вимоги, які визначені в п. 16.5 «Правил дорожнього руху України» про який йдеться у протоколі (серія АП 1 № 884237).

Відомостей щодо порушення водієм ОСОБА_1 будь-яких інших пунктів «Правил дорожнього руху України» у протоколі (серія АП 1 № 884237) не наведено.(а.с.1)

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, враховуючи висновок судової атотехнічної експертизи № 3307 від 17.06.2016 року, суд приходить до висновку про відсутність складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1, оскільки, виходячи з усіх вищенаведених обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього складений з порушенням норм діючого законодавства, а тому не може бути визнаний належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Керуючись ст. ст.124, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя -