АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/503/16 Справа № 700/478/16-п Головуючий по 1 інстанції Пічкур С. Д.
Категорія:ч.1 ст.172-7 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А.,

при секретарі - Чуйко А.В.

за участю прокурора -. Тютюнник В.В.

за участю особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу прокурора Звенигородської місцевої прокуратури на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 14.06.2016 року про визнання винним

ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого секретарем Босівської сільської ради Лисянського району, Черкаської області, на утриманні має двоє дітей, одруженої, освіта вища, депутат, працюючої секретарем Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.172-7 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю даного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови судді Лисянського районного суду Черкаської області від 14.06.2016 року ОСОБА_4 будучи депутатом Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, під час сесійного розгляду питання про обрання секретаря сільської ради, в діяльності депутата сільської ради ОСОБА_4 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень під час виконання зазначених повноважень. Зокрема, під час першої сесії сьомого скликання Босівської сільської ради, котра відбулася 25 листопада 2015 року, де були присутні 12 депутатів вказаного органу місцевого самоврядування, рішення про обрання секретаря сільської ради прийнято одноголосно, тобто 12 депутатами, в тому числі ОСОБА_4 особисто голосувала "за" по питанню обрання себе секретарем сільської ради не повідомивши про конфлікт інтересів чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 звільнено від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що суд у своїй постанові чітко не зазначив та не конкретизував по яким ознакам адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, визнано малозначним. Крім того, судом не взято до уваги, що за своєю правовою конструкцією склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, є формальним і не передбачає настання жодних суспільно-небезпечних наслідків, а тому посилання суду на відсутність матеріальних або нематеріальних збитків жодним чином не зменшує суспільної небезпечності вчиненого корупційного правопорушення. Посилання суду на позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, може були визнано лише як пом'якшуюча обставина.

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга прокурора Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4, яка будучи депутатом Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення без будь-яких на те поважних причин не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно, не повідомила голову Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про наявність конфлікту між особистими майновими інтересами її самою за зазначених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються в судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та які ніким з учасників процесу не оспорюється.

Тому, суд першої інстанції, обґрунтовано визнав ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та накладення на неї адміністративного стягнення, суддею було враховано характер вчиненого правопорушення, відсутність фактичних матеріальних або нематеріальних збитків, особу правопорушника, яка за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, а тому прийшов до висновку, що дане правопорушення є малозначним і застосовуючи ст. 22 КУпАП звільнив ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Під малозначністю вчинення адміністративного правопорушення слід розуміти такі дії. які в результаті їх вчинення, не спричинили значної шкоди охоронюваним законом інтересам.

Проте суд першої інстанції не врахував те, що за своєю правовою конструкцією склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП. є формальним і не передбачає настання жодних суспільно-небезпечних наслідків.

А тому, посилання суду першої інстанції на відсутність фактичних матеріальних або нематеріальних збитків, не є критерієм, за яким можливо оцінити малозначність діяння, оскільки, відповідно до принципу індивідуалізації, дії, вчинені ОСОБА_4 в подальшому можуть слугувати негативним прикладом для інших суб'єктів адміністративних правопорушень за корупційні діяння, а тому апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про необґрунтованість звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за малозначністю.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому, за вказаних обставин постанова Лисянського районного суду Черкаської області від 14.06.2016 року, якою ОСОБА_4 звільнена від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП обмежившись усним зауваженням підлягає скасуванню, з постановленням по справі нової постанови, якою ОСОБА_4 необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення з урахуванням обставин, що пом'якшують відповідальність - позитивної характеристики з місця проживання та роботи, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

З матеріалів справи та пояснень наданих прокурором та ОСОБА_4 вбачається, що дане правопорушення було виявлено на початку червня 2016 року, оскільки саме в цей період часу відповідні матеріали були отримані прокурором, тому ОСОБА_4 притягується до адміністративної відповідальності в межах строків передбачених ст.38 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_4 також слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП. -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури Левченка Р.М. - задовольнити.

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 14.06.2016 року, якою ОСОБА_4 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням - скасувати.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 275 грн.60 коп.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок