Справа № 463/3385/15-п Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 33/783/72/16 Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року м. Львів

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Макойда З.М., з участю правопорушника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 в інтересах правопорушника ОСОБА_1П, потерпілого ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року, ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 19.06.2013 року о 10 год. 20 хв. на перехресті вулиць пр. Свободи Беринди у м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки та її змін, перебуваючи в крайній лівій смузі руху, продовжив рух прямо по пр. Свободи, всупереч вимогам дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», з якої рух дозволено тільки ліворуч, при цьому змінив напрямок руху дещо праворуч, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів, вони зазнали технічних пошкоджень, чим порушив п. 2.3 «б», Р.33, 5.16, 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На зазначену постанову судді, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року, а справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує це тим, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи та поясненням свідків, які були на місці події, його поясненням, і ґрунтується лише на припущеннях суду. Зазначає, що обґрунтовуючи його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції покликається на постанову апеляційної інстанції, що нібито причиною настання даної Дорожньо-транспортної пригоди є та обставина, що він керуючи автомобілем марки ОСОБА_6 Корандо д.н.з. НОМЕР_3 всупереч вимогам дорожнього знаку « 5,16» « Напрямок руху по смугах» маючи намір швидше проїхати перехрестя здійснив рух з крайньої лівої смуги прямо та дещо праворуч, не надав водію автомобіля НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 дороги, внаслідок чого скоїв з останнім зіткнення. Однак таке твердження суду не відповідає, як дійсним обставинам справи, так і висновкам викладеним в постанові апеляційної інстанції від 11 грудня 2014 року, оскільки судом апеляційної інстанції не зазначено, що причиною вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, стали його дії, а тому покликання суду першої інстанції в цій частині є упередженими та необєктивними. Окрім цього, судом першої інстанції не взято до уваги, та не викладено в постанові суду показання свідка ОСОБА_7 від 22. 12. 2015 року, який зазначив, що коли прибув на місце події, то саме водій автомобіля « Шевроле Авео» н.з. ВС 7380 ВТ ОСОБА_3, визнавав свою вину у скоєнні даної ДТП, та відмовився від послуг і працівників ДАІ. Окрім цього постанова суду є не обєктивною ще з тих причин, що суд відмовив у задоволенні клопотання його представника про виклик в судове засідання, як свідка для дачі показань в справі інспектора ВДАІ ОСОБА_8, яка безпосередньо займалася розглядом матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім цього судом не взято до уваги обставини за фактом, вище вказаної дорожньої транспортної пригоди, які вже були предметом дослідження Галицького районного суду м. Львова та Апеляційного суду Львівської області в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.1, п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України.

На апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1, захисник ОСОБА_4Р в інтересах потерпілого ОСОБА_3 подав заперечення, в якому просить апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без змін, оскільки така є безпідставною.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виступи правопорушника ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, виступи потерпілого ОСОБА_3 та його захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, які заперечили апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 факт вчинення ним правопорушення заперечив. Пояснив, що 19.06.2013 року близько 10 год. 20 хв. рухався на автомобілі НОМЕР_1, який належить йому, по пр. Свободи в напрямку перехрестя вулиць пр. Свободи Беринди в м. Львові. На червоний сигнал світлофора зупинився в крайній лівій смузі на пр. Свободи з включеним лівим сигналом повороту для здійснення повороту ліворуч на вул. Беринди в напрямку вул. Дорошенка. Коли загорівся зелений сигнал світлофору, виїхавши на перехрестя згаданих вулиць, почав здійснювати маневр повороту ліворуч, коли відчув сильний удар в праву частину свого автомобіля, після чого по інерції вивернув кермо автомобіля дещо праворуч. Під час здійснення маневру повороту ліворуч бачив як на великій швидкості зі сторони вул. Дорошенка в напрямку пл. Ринок через вул. Беринди їхав автомобіль НОМЕР_2, з яким мала місце дана дорожньо-транспортна пригода, однак зіткнення уникнути не вдалось. Після дорожньо-транспортної пригоди на місце події прибули працівники ДАІ, які патрулювали місто неподалік місця ДТП. На пропозицію працівника ДАІ надати допомогу водій ОСОБА_1 відмовився разом з водієм автомобіля марки «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3, оскільки ні медичної, ні будь-якої іншої допомоги на той час не потребували, зазначивши, що повідомлять комісарів та оформлять дану дорожньо-транспортну пригоду європротоколом, так як одразу після зіткнення ОСОБА_3 вийшовши з свого автомобіля зазначив, що визнає вину у даному ДТП, оскільки хотів проскочити дане перехрестя на пл. ОСОБА_2 на червоний сигнал світлофору. Коли в силу певних обставин та впливу на водія ОСОБА_3 сторонніх осіб, які почали прибувати на місце ДТП, не дійшли спільної згоди щодо його винуватості у ДТП та викликали працівників ДАІ, які прибувши на місце події склали протокол та схему місця ДТП. Окрім того, додав, що водій ОСОБА_3 всупереч вимогам дорожньому знаку «Вїзд заборонено», який розташований на вул. Беринди в напрямку пл. ОСОБА_2, мав намір проїхати на пл. ОСОБА_2. Враховуючи вищенаведене, вважає себе невинуватим.

В судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 19.06.2013 року близько 10 год. 20 хв. рухався на своєму автомобілі НОМЕР_2 по вул. Беринди в напрямку пл. Ринок в м. Львові на зелений сигнал світлофору зі швидкістю приблизно 40 км/год в межах вимог Правил дорожнього руху. Наближаючись до перехрестя вулиць пр. Свободи Беринди, крайня ліва смуга по пр. Свободи, праворуч від нього, з якої рух дозволено лише ліворуч в напрямку вул. Дорошенка, була вільною. Продовжуючи рух прямо, несподівано ліворуч від нього виїхав автомобіль НОМЕР_1, внаслідок чого відбулось зіткнення з даним автомобілем і його автомобіль відкинуло до будівлі «Віденська кавярня». Зазначив, що водій ОСОБА_1, який керував автомобіль марки «Ssang Yong Korando», всупереч вимогам дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», маючи намір швидше проїхати перехрестя, обїхавши автомобілі, що стояли в середній та крайній правій полосі, здійснив рух з крайньої лівої полоси прямо дещо праворуч і маючи намір випередити автомобілі, які рухались у середній та крайній правій смугах і яким дозволено рух тільки прямо, не надав йому можливість закінчити проїзд перехрестя, внаслідок чого і відбулось зіткнення. Ствердив, що після ДТП дійсно з водієм ОСОБА_1 обговорювали питання про складання європротоколу без втручання працівників ДАЇ, але заперечує факт визнання своєї вини у цьому ДТП.

Водночас, відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.4 Правил визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім цього, ч.1 п.1.5 Правил передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Галицького районного суду м. Львова від 30.12.2013 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке мало місце 19.06.2013 року.

Однак постановою Апеляційного суду Львівської області від 11.12.2014 року дану постанову Галицького районного суду м. Львова скасовано за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи від 16.09.2014 року за №1981, в первинний момент зіткнення, повздовжні осі автомобілів марок «Ssang Yong Korando» та «Chevrolet Aveo» були розташовані під кутом 70-75 градусів. Із схеми №1 до вказаного висновку вбачається, що водій автомобіля «Ssang Yong Korando» здійснив зіткнення лівою передньою частиною зазначеного автомобіля.

Водночас, згідно висновку судової автотехнічної експертизи від 20.10.2014 року за №1982, пояснення водія ОСОБА_3 стосовно того, що водій ОСОБА_1, виїхавши на перехрестя з крайньої лівої смуги не виконував поворот ліворуч, спроможні з технічної точки зору.

З листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 29.06.2014 року, вбачається, що пр. Свободи в напрямку вул. Беринди має три смуги автотранспорту, про що повідомляє дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», який розміщений на розтяжці перед вищезазначеним перехрестям і дорожній знак вказує, що з крайньої лівої смуги автотранспорт має рухатись виключно наліво.

Відтак, пояснення водія ОСОБА_1, який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що на перехресті вулиць пр. Свободи Беринди він розпочав маневр повороту ліворуч не відповідають дійсним обставинам.

Окрім цього, як випливає із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема постанови апеляційної інстанції, причиною настання дорожньо-транспортної пригоди є та обставина, що водій автомобіля НОМЕР_1, всупереч вимогам дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», маючи намір швидше проїхати перехрестя, обїхавши автомобілі, що стояли в середній та крайній правій полосі, здійснив рух з крайньої лівої полоси прямо дещо праворуч і маючи намір випередити автомобілі, які рухались у середній та крайній правій смугах і яким дозволено рух тільки прямо, не надав водію автомобіля НОМЕР_2, можливості завершити проїзд перехрестя, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Таким чином, оскільки рішенням суду у справі про адміністративне правопорушення, постановою Апеляційного суду Львівської області від 11.12.2014 року встановлені обставини вказаного правопорушення, які вказують на відсутність вини у скоєному правопорушенні водієм ОСОБА_3, оскільки ця дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушенням Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, тому вважаю, що в цій частині рішення суду має обовязкове значення для даної справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного вважаю, що судом першої інстанції винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 247 п.7 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений 07.07.2015 року за вчинення ОСОБА_1 19.06.2013 року правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Матеріали справи надійшли до суду 17.07.2015 року.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення сплили терміни притягнення до адміністративної відповідальності, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, тому слід провадження закрити.

Крім цього, 10 лютого 2016 року Апеляційним судом Львівської області була призначена судова інженерно-транспортна автотехнічна експертиза, за матеріалами судової справи № 463/3385/15-п.

Згідно висновку № 805 судової автотехнічної експертизи від 21 червня 2016 року :

1. Однозначно встановити невідповідність дій водія автомобіля «Ssang Yong Korando» ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху і їх причинний звязок з фактом ДТП не надається можливим через відсутність однозначно встановленої та заданої інформації про дорожню обстановку, що склалась, та дії водія ОСОБА_1 Е П у цій дорожній обстановці.

У дорожній ситуації, яка вбачається згідно пояснень ОСОБА_1, встановити причинний зв'язок між діями водія автомобіля «Ssang Yong Korando» ОСОБА_1П та фактом ДТП не надається можливим через технічну неспроможність цих пояснень (див. висновок №1982 судової автотехнічної експертизи від 20 10.2014 р.).

У дорожній ситуації, яка вбачається згідно пояснень ОСОБА_3, дії водія автомобіля «Ssang Yong Korando» ОСОБА_1, який виїхав на перехрестя на забороняючий рух сигнал світлофора, не відповідали вимогам 8.7.3 ПДР і перебувають у причинному звязку з фактом ДТП.

2. Однозначно встановити невідповідність дій водія автомобіля «Chevrolet Aveo», ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху і їх причинний звязок з фактом ДТП не надається можливим через відсутність однозначно встановленої та заданої інформації про дорожню обстановку, що склалась, та дії водія ОСОБА_3 у цій дорожній обстановці.

У дорожній ситуації, яка вбачається згідно пояснень ОСОБА_1, встановити причинний зв'язок між діями водія автомобіля «Chevrolet Aveo», ОСОБА_3 та фактом ДТП не надасться можливим через технічну неспроможність цих пояснень (див. висновок №1982 судової автотехнічної експертизи від 20.10.2014).

Якщо небезпека для руху водію автомобіля «Chevrolet Aveo», ОСОБА_9 виникла в момент настання обєктивної можливості виявити «Ssang Yong Korando», то оцінити відповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п.12.3 ПДР (стосовно своєчасності застосування гальмування) і їх причинний зв'язок з фактом ДТП не надається можливим через відсутність даних стосовно положення транспортних засобів відносно місця зіткнення в цей момент.

Якщо вважати, що небезпека для руху водію ОСОБА_9 наступає з моменту початку руху автомобіля «Ssang Yong Korando» і з цього моменту до моменту зіткнення останній, рухаючись зі швидкістю близько 10км/год, подолав 10м, а автомобіль «Chevrolet Aveo» рухався зі швидкістю 40км/год, то у такій дорожній ситуації дії водія ОСОБА_3, який своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості, не відповідали вимогам п.12.3 ПДР і ці невідповідності перебувають в причинному звязку з фактом ДТП.

Все це свідчить про те, що зазначена експертиза не спростувала висновки інших раніше призначених експертиз та здобутих судом доказів про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, тому вважаю, що судом першої інстанції правильно визначено винуватим ОСОБА_1 у цій дорожньо-транспортній пригоді, та з врахуванням спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП правильно закрито провадження у справі.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року є законна, обґрунтована та винесена у відповідності до вимог законодавства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із закриттям провадження у справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_10