АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/690/2016 Головуючий в 1 інст: Гуменюк А.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інст.: Коваль С.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль С.М.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Руденка А.С.

іншого учасника ДТП - ОСОБА_4 та адвоката Шпирука В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисників ОСОБА_2 - адвокатів Руденка А.С. та ОСОБА_6 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Як зазначено у постанові суду, ОСОБА_2 17 лютого 2016 року об 11 год. 30 хв. у м. Києві, керуючи автомобілем марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1, на регульованому перехресті повертаючи ліворуч не надав перевагу у русі автомобілю марки «Део», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив пункт 16.6 Правил дорожнього руху України.

На зазначену постанову, захисники Руденко А.С. та ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судове рішення є незаконним, просять постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати винним водія «Део» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 у ДТП, яка мала місце 17 лютого 2016 року та яка зафіксована в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 330996. Зазначають, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не в повному обсязі з»ясував всі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що потягло за собою винесення неправомірного рішення. Вважають, що висновки суду викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ґрунтуються на неповних даних, які містяться в матеріалах справи. Зокрема посилаються на те, що суд при прийнятті рішення не звернув уваги, що наявна у матеріалах справи схема місця ДТП складена із порушенням норм чинного законодавства, оскільки не містить всіх необхідних даних та реквізитів, що робить неможливим призначення експертизи. Крім цього, апелянт посилається на порушення судом його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувався без його присутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_4 та його адвоката, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи цих вимог не виконав та не дав належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи.

Так, зі змісту постанови вбачається, що обґрунтовуючи рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, дані, які зафіксовані на схемі дорожньо-транспортної пригоди та пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одним із джерел, які містять фактичні дані про обставини дорожньо-транспортної пригоди, є схема ДТП, яка додається до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 10.11.2015 року на схемі місця ДТП повинні бути графічно зображені та зафіксовані такі об»єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання грунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов'язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об'єктів, зображених на схемі.

Під час розгляду апеляційної скарги, як ОСОБА_2 так і ОСОБА_4 пояснювали, що зіткнення сталося на регульованому перехресті та не погоджувались із зазначеним на схемі місцем зіткнення автомобілів.

При цьому водій ОСОБА_2 пояснював, що дана ДТП була зафіксована на відеореєстратор, про що він вказував працівникам поліції.

Разом з тим, згідно наявної в матеріалах справи схеми ДТП (а.с. 3), інспектором патрульної поліції на схемі були відображені лише - місце розташування автомобілів «Нісан» і «Део», координати їх розміщення щодо елементів проїзної частини; місце зіткнення автомобілів та зазначено про наявні пошкодження на автомобілях.

Водночас, на схемі ДТП відсутні обов»язкові об»єкти місця ДТП, такі як: ділянка дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів регулювання дорожнього руху та інш. об»єкти, що позбавляє суд можливості встановити точне місце ДТП та причини зіткнення автомобілів, тобто з»ясувати механізм ДТП та встановити осіб, які припустилися порушень правил дорожнього руху, внаслідок чого сталося дане ДТП.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд, дослідивши схему ДТП, складену уповноваженою особою, приходить до висновку про її невідповідність дійсності та фактичним обставинам справи.

Наведені обставини унеможливлювали розгляд справи судом першої інстанції про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, оскільки за відсутності всіх обов»язкових реквізитів та даних на схемі ДТП позбавляло суд можливості належним чином встановити його фактичні обставини справи, а тому рішення судді не можна вважати законним.

На ці обставини суд першої інстанції уваги не звернув та постановив передчасне рішення без повного, всебічного та об»єктивного дослідження усіх даних, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Наведені обставини позбавляють і суд апеляційної інстанції прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості учинити в силу обмеження виконання ним певних процесуальних дій згідно КУпАП.

За таких обставин, матеріали адміністративної справи підлягають поверненню до органу, який склав протокол, для належного виконання вимог ст. 256 КУпАП та доопрацювання.

Після усунення зазначених у постанові недоліків, адміністративна справа, за наявності підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_2 - адвокатів Руденка А.С. та ОСОБА_6, задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути на доопрацювання до Управління патрульної поліції в м. Києві.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Коваль С.М.