Дата документу 25.07.2016
Справа № 334/4276/16-п
Провадження № 3/334/1108/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016р. суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Махіборода Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли зі СП ДПІ з обслуговування великих платників у м. Запоріжжя МГУ ДФС у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, який працює генеральним директором ПАТ Запоріжтрансформатор, мешкає за адресою: м.Запоріжжя, пр. Соборний /Леніна/АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 163-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

З наданих до суду матеріалів вбачається, що:

06.07.2016 р. був складений акт перевірки ПАТ Запоріжтрансформатор за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, буд.3, про виявлення порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме несвоєчасне повідомлення за встановленою формою відомостей про доходи громадян, шляхом подання податкової звітності за формою 1-ДФ із недостовірними відомостями та помилками, які призвели до зміни платника податків у 2,4 кварталах 2013 року та 1,2,4 кварталах 2014 року, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, пояснила, що податкове правопорушення це діяння, яке посягає на важливі для держави суспільні відносини, порушення яких є шкідливим як для держави так і суспільства. На виконання п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України, ПАТ «Запоріжтрансформатор» своєчасно подано до СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі ДПС податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку. Згідно п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, ПАТ «ЗТР» були подані до ДПІ уточнюючи податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. № 1ДФ), в яких виправлені помилки, самостійно виявлені платником податків. ПАТ «Запоріжтрансформатор» було своєчасно подано до податкового органу відповідну звітність, самостійно усунуто виявлені помилки, які не стосуються сумарних показників сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, сум утриманого з них податку, у звязку з чим бюджет не зазнав втрат, вважаємо необгрунтованим та недоведеним висновок податкового органу про порушення ПАТ «Запоріжтрансформатор» вимог податкового законодавства.

Також, представником було надано письмові заперечення на протокол із посиланнями на документи, надані у додатках до заперечень.

Вислухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи та заперечення на протокол із додатками, суд дійшов висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вбачається, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, оскільки:

Згідно ст.ст. 9, 14 Кодексу про адміністративні правопорушення відповідальність посадових осіб за адміністративні правопорушення, пов'язані з не виконанням встановлених правил, що входять в їх службові обов'язки наступає за протиправні винні (умисні або необережні) дії, бездіяльності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що податкове правопорушення це діяння, яке посягає на важливі для держави суспільні відносини, порушення яких є шкідливим як для держави так і суспільства.

Відповідно до п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку, подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Згідно з п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Правила та порядок складання та подання податкових розрахунків затверджені наказом ДПА України від 24.12.2010 р. N 1020 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку».

Пунктом 171.1 от. 171 Податкового кодексу України передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Пунктом 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачено, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, ПАТ «Запоріжтрансформатор» не порушувало вимоги п.п. «б», «г», «г» п. 176.2 ст. 176 ПКУ, п. 3.1 розд. З Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку за формою 1ДФ від 13.01.2015р. № 4, а тому в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення СДПІ посилається на акт податкової перевірки, який не є актом ненормативного характеру і не може бути підставою для притягнення посадової особи підприємства до адміністративної відповідальності.

Вина підприємства може бути встановлена тільки податковим повідомленням - рішенням, яке є актом ненормативного характеру і яке набрало законної сили.

Однак, підпунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом цього строку такий платник податків розпочинає процедуру адміністративного оскарження рішення контролюючого органу.

Тому, не погоджуючись із результатами документальної перевірки та отриманими податковими повідомленнями-рішеннями, ПАТ «Запоріжтрансформатор» звернулось до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків зі скаргою № 1/05-р-356 від 21.07.2016р. про скасування податкового повідомлення - рішення від 11.07.2106р. № НОМЕР_2.

Як пояснила адвокат ОСОБА_2, станом на 25.07.2016 року скарга № 1/05-р-356 від 21.07.2016р. про скасування податкового повідомлення - рішення від 11.07.2106р. № НОМЕР_2 не розглянута, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Даною статтею передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справ; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження по справі.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення означає, що діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Тому, суд дійшов висновку, що вказані вище обставини виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-4 КУпАП, отже у відповідності з п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена.

Суддя: