Справа № 163/1555/16-п Провадження №33/773/262/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ст.172-7 ч.ч.1, 2 Доповідач: Опейда В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Опейди В.О.,

з участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, голови Любомльської районної ради, на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 29 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 29 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, 24 грудня 2015 року, будучи головою районної ради, головуючи на пленарному засіданні ради та користуючись повноваженням депутата Любомльської районної ради, голосував за прийняття рішення Любомльської районної ради №3/29 від 24.12.2015 «Про надбавку голові ради та його заступнику», яким встановлено йому надбавку за виконання особливо важливої роботи за грудень 2015 року в розмірі 50 відсотків до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг в межах затвердженого фонду оплати праці. В подальшому, 25.02.2016 року на черговій сесії районної ради ОСОБА_1, головуючи на пленарному засіданні районної ради, голосував за прийняття рішення Любомльської районної ради №7/32 від 25.02.2016 «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування та надбавки голови ради і заступнику голови ради», яким йому присвоєно шостий ранг посадової особи місцевого самоврядування, що відповідає третій категорії посад та встановлено надбавку згідно Постанови КМУ №268 від 09.03.2006 року в розмірі 50 відсотків до посадового окладу, з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років на 2016 рік.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, згідно пп.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за порушення, порушив вимоги ч.1 та 2 ст.28, ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», щодо повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність в нього реального конфлікту інтересів, а також заборону щодо вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, вчинивши тим самим адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даною постановою, просить поновити строк на її оскарження, оскільки він пропущений з поважної причини, у зв'язку з його перебуванням у відпустці за межами області. Вважає, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю. Стверджує, що в постанові не зазначено і не обґрунтовано в чому полягає суперечність між його особистим інтересом і службовими повноваженнями голови районної ради при прийнятті колегіальним органом рішення, як і не встановлено наявності конфлікту інтересів в його діях. Вказує, що аналіз чинного законодавства передбачає, що голова та заступник голови ради вправі виносити на розгляд сесії питання щодо преміювання посадових осіб апарату ради, та їх самих, а також питання про присвоєння рангу служби в органах місцевого самоврядування. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази спричинення чи настання можливості спричинення в результаті прийняття вказаного рішення будь-якої шкоди чи можливості порушення інтересів держави, громади, або окремої особи, а також доказів впливу на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення. Крім того, відсутні докази вчинення ним під час виконання повноважень голови ради та депутата районної ради адміністративних корупційних правопорушень. Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень.

Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваної постанови, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 і його захисника, які просили поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову з підстав викладених в апеляційній скарзі, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає до задоволення, а апеляцію слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що рішення у справі було постановлено 29 червня 2016 року. ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, а отже, і знав про зміст постанови і порядок її оскарження.

Однак, не зважаючи на поінформованість про прийняте рішення та накладене стягнення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав до суду лише 18 липня 2016 року, при цьому не навівши достатніх доказів, які би вказували на поважність причини пропуску строку на оскарження вказаної постанови. Посилання апелянта на перебування його у відпустці в термін з 04.07.2016 по 08.07.2016 року, не можливо розцінювати як наявність поважної причини пропуску вказаного строку, а тому підстави для поновлення строку на оскарження відсутні.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови суду, передбачений ст.289 КУпАП, а тому у відповідності до ст.294 КУпАП, апеляційна скарга не підлягає до розгляду і її слід повернути апелянту.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 29 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 29 червня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП залишити без розгляду та повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.О. Опейда