Справа № 448/586/16-п Головуючий у 1 інстанції: Борисенко В.В.
Провадження № 33/783/456/16 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року апеляційний суд Львівської області в складі судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката Сліпенького О.Є., потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 25 травня 2016 року, -

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого водієм ТВО «Полтавська бурова компанія», -

визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, та призначено йому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 коп. судового збору, які перерахувати на рахунок №0252, код отримувача , МФО: 825014, призначення платежу «Судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно постанови, 25.04.2016 року біля 09.05 год. в м.Борислав Львівської області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Урал», реєстр.НОМЕР_1, та здійснюючи рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, зокрема магазин, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.10 «а. б, в», 10.9 Правил дорожнього руху України.

На дану постанову потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП та призначити йому у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк - 1 (одного) року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу, що про розгляд справи, який повинен був відбутися 01.06.2016 р. був повідомлений працівником суду 24.05.2016 р., однак прибувши на розгляд у вказаний день виявилось, що справа вже розглянута у його відсутності 25.05.2016 р.

Наголошує, що при винесенні даної постанови суд сам визначив незначну майнову шкоду, тобто без жодних доказів та документів на нежитлову будівлю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_1 та адвоката Сліпенького О.Є., які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити постанову судді першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати, оскільки про розгляд справи в суді першої інстанції його повідомлено не було. Вважає, що скоєне ОСОБА_1 правопорушення не є немалозначним, крім того останній не відшкодував йому спричинену матеріальну шкоду, яка для нього є значною.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину визнав, кається, шкоду потерпілому мав намір відшкодувати, однак потерпілий вимагав від нього надто велику суму коштів, місце скоєння ДТП покинув, у зв'язку з необхідністю доставити працівників на місце праці згідно графіку, після цього повернувся назад та викликав працівників поліції. Наголосив, що має на утриманні малолітню дитину та єдиним його доходом є робота водієм.

На переконання суду, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП за наведених у постанові обставин, є правильним, не оскаржується в апеляційній скарзі, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серій АП2 №№135423, 135424 від 25.04.2016 року; письмовими поясненнями водія ОСОБА_1

Щодо стосується вимоги апелянта про застосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк - 1 (одного) року, то на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції дотримані вимоги закону при розгляді даної справи та накладено адміністративне стягнення у відповідності з вимогами ст. 33, 36 КУпАП та у межах санкцій ст.122-4 та ст.124 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню. Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 25 травня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП, та призначено йому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.