Справа № 694/832/16-п
Провадження № 3/694/270/16
ПОСТАНОВА

іменем України

25.07.2016 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В, розглянувши матеріали, які надійшли з Звенигородського ВП ГУНП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ст. 124, ч.1 ст.. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

До Звенигородського районного суду надійшли адміністративні матеріали про склад правопорушень ПДР ОСОБА_1 за ст.. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Приблизно о 00 год. 30 хв. 16 червня 2016 року ОСОБА_1 в м. Звенигородка по проспекту Шевченка керував автомобілем Хюндай Акцент д.н. НОМЕР_1, здійснюючи рух заднім ходом, не впевнившись, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, здійснив зіткнення з припаркованим на стоянці автомобілем «Шкода» н.з. СА 4057ВС, та транспортні отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України та скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Він же, приблизно о 00 год. 30 хв. 16 червня 2016 року в м. Звенигородка по проспекту Шевченка керував автомобілем Хюндай Акцент д.н. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння. За результатами тестування приладом «Драгер» № 1371 понад 1.51 проміле.

ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, відповідальність за порушення яких відносяться до ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є підтверджуючі докази в матеріалах справи. Неявка правопорушника без поважної причини, не призводить до відкладення розгляду справи, судом ухвалено розглянути адміністративні матеріали на підставі письмових доказів та протоколу у відсутність правопорушника ОСОБА_1

Згідно п. 2.9 «а» Постанови КМ України від 10.10.2001 року № 1306 "Про Правила дорожнього руху" водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

П.5.1 Наказу МВС України №77 від 26.02.2009 року «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» встановлено, що водії та інші особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

П.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 року N 400/666 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Згідно п.1.7 того ж Наказу, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 підтверджується тестовим приладом «Драгер» - 1.51 % проміле. ОСОБА_1 не оспорював результат тесту, вину у вчиненні правопорушення не заперечував, в тому, що його дії призвели до ДТП.

Згідно п. 12.1 Постанови КМ України від 10.10.2001 року № 1306 "Про Правила дорожнього руху" під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.п. «а», «в» п. 2.10 Постанови КМ України від 10.10.2001 року № 1306 "Про Правила дорожнього руху" у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Дії ОСОБА_1 суперечили вказаним вимогам.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в діях ОСОБА_1, який керував ТЗ, вбачається порушення п. 2.10, 12.1, 2.9 Постанови КМ України від 10.10.2001 року № 1306 "Про Правила дорожнього руху", що підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії АП1 №216829, №216830 від 16.06.2016 року з додатками, поясненнями ОСОБА_1, результатами тесту на алкоголь, планом-схемою місця ДТП та ін. матеріалами справи.

Громадянин ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення і тому адміністративне стягнення відповідно до ч.2 ст.36 КУАП накладається за кожне правопорушення окремо в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При обранні міри адміністративного стягнення, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного.

Пом`якшуючі вину обставини - судом не встановлені.

Обтяжуючих вину обставин перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, дослідивши матеріали справи і оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 п. 10.9 Правил дорожнього руху, а тому вважаю, що його необхідно визнати винним в скоєні правопорушення передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП України та обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Даний вид стягнення в даному випадку, вважаю доцільним і достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових аналогічних правопорушень.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КпАП України, враховуючи, що винесено постанову про призначення адміністративного стягнення, а тому з особи, якій призначено таке стягнення необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 36, 130,124, 122-4, 251, 266,268, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 275 грн. 60 коп.

У разі несплати штрафу у встановлений законом строк, на підставі ст.308 КпАП України, в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_2