Справа № 367/1824/16-п Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 33/780/457/16 Доповідач у 2 інстанції Орел
Категорія 257 11.08.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14.04.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14.04.2016 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Як зазначено в постанові суду, 20.02.2016 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання вчинила сімейну сварку відносно сина ОСОБА_2, а саме ображала лайкою погрожувала розправою, чим спричинила моральну та психологічну травму.

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи скаргу, зазначає, що вона не була повідомлена про дату розгляду справи, про розгляд справи дізналася 07.07.2016 року, копію постанови отримала 12.07.2017 року. Вважає, що розгляд справи в суді першої інстанції був формальним, без дослідження всіх обставин справи, без зазначення, якими доказами підтверджується її вина та в чому конкретно полягали дії щодо вчинення психологічного та фізичного насильства в сім'ї. Стверджує, що саме вона 20.02.2016 року постраждала від дій сина ОСОБА_2, у якого виник конфлікт з її братом ОСОБА_3, тому була змушена викликати поліцію. Син висловлював на її адресу образливі слова та погрожував фізичним насильством. Перевірка по її заяві не проводилась. Підписи в протоколі про адміністративне правопорушення виконані не нею.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, вислухавши пояснення свідка свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомляв СМС повідомленнями на телефонний номер НОМЕР_2. Однак, вказаний номер телефону належить ОСОБА_2 - сину ОСОБА_1, за конфлікт з яким останню і притягнуто до адміністративної відповідальності. Натомість, ОСОБА_1 у своєму поясненні від 20.02.2016 року зазначала свій номер телефону - НОМЕР_1. В зв'язку з вище викладеним вважаю доводи ОСОБА_1 про несповіщення її про час та місце розгляду справи слушними, а підстави пропуску строку на апеляційне оскарження поважними і тому зазначений строк їй необхідно поновити.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, в мотивувальній частині зазначеної постанови міститься лише виклад обставин протоколу про адміністративне правопорушення, та відсутні посилання на будь-які докази, на підставі яких суд прийшов до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Вважаю, наявний виклад змісту протоколу про адміністративне правопорушення, без посилання на конкретні докази вини, є порушенням закладених у ст. 129 Конституції України засад судочинства, зокрема законності та забезпечення доведеності вини.

В даному випадку, вважаю, що постанова суду першої інстанції не містить жодних посилань на докази доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

В зв'язку з вище викладеним, вважаю, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою і тому підлягає скасуванню.

Перевіряючи обставини вчинення зазначеного в протоколі правопорушення, прихожу до висновку, що в даному разі відсутня сама подія адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинила 20.02.2016 року за місцем свого проживання сімейну сварку відносно сина ОСОБА_2, а саме брутальною лайкою погрожувала фізичною розправою, чим спричинила моральну та психологічну травму.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпУП передбачає, що відповідальність настає за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Тобто, відповідальність за вказаною нормою настає лише в разі вчинення особою хоча б однієї із зазначених вище дій та настання відповідних наслідків.

Протоколо про адміністративне правопорушення не містить конкретизації дій ОСОБА_1, які ставилися їй у вину, та не містить жодних посилань на наслідки, що настали внаслідок її дій.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення була заява ОСОБА_2. Однак, при складанні протоколу не прийнято до уваги, що крім заяви ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що вказують на вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення.

Допитана під час розгляду апеляційної скарги свідок ОСОБА_4, пояснила, що тоді відбулася звичайна сварка, ніхто нікому не погрожував та не ображав.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що матеріали, що містяться в справі про адміністративне прравопорушення не містять доказів події адміністративного правопорушення, тому провадження по справі нідлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 284 КупАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 14.04.2016 року.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 14.04.2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

С У Д Д Я :