Справа № 464/4202/16-п Головуючий у 1 інстанції - Борейко С.В.
Провадження № 33/783/532/16 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 червня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 червня 2016 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає на АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 10 травня 2016 року о 05 год. 45 хв. на пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

22 липня 2016 року на постанову судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, змінити накладене адміністративне стягнення на інше, не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судової повістки про дату розгляду справи він не отримував і лише 15 липня 2016 року в поштовому відділенні одержав лист з Сихівського районного суду м. Львова, в якому була копія постанови судді від 16 червня 2016 року. Вважає, що адміністративне стягнення накладене на нього з порушенням вимог закону, не відповідає матеріалам та обставинам справи. Судом не вказано жодних доводів, на підставі яких накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а не інші види стягнення; не дотримано вимог ст. 33 КУпАП. 09 травня 2016 року він святкував день Перемоги з однополчанином по АТО в будинку, що знаходиться неподалік від його дому, й автомобіль залишив там. Наступного ранку він прийшов забрати автомобіль, оскільки вважав себе тверезим, проте був зупинений працівниками поліції. З 2014 року по 2015 рік працював водієм таксі, з 30 січня 2015 року був мобілізований на військову службу та проходив службу в зоні АТО до 31 березня 2016 року. Після демобілізації має намір знову працювати водієм таксі, однак відсутність права керування не дасть можливості влаштуватися на роботу і поставить його в дуже скрутне становище, а займатись іншими видами діяльності йому важко, оскільки він має ряд захворювань, пов'язаних з проходженням військової служби. Крім цього на його утриманні знаходиться дружина й дитина, також він допомагає сестрі, яка є інвалідом.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, та доповнив, що алкогольні напої вживав звечора з нагоди свята і зранку, сідаючи за кермо автомобіля, почував себе тверезим. Свою вину у вчиненні правопорушення визнає й щиро розкаюється. До мобілізації працював водієм таксі й після проходження курсу реабілітації має намір працювати там і надалі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. Доведеність вини та кваліфікація дій правопорушника в апеляційній скарзі не оспорюються.

Щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то постанова судді в цій частині підлягає зміні з таких підстав.

У постанові судді зазначено, що суддя враховує характер правопорушення та його суспільну небезпеку, вчинення правопорушення умисно, особу правопорушника, ступінь його вини.

Однак при накладенні адміністративного стягнення суддя не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, всупереч вимогам ст. 33 КУпАП не врахував обставин, що пом'якшують відповідальність, і без достатніх підстав застосував стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Виходячи з положень ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) за своїм змістом та юридичною природою не є суспільно небезпечним діянням, тому вказівка на суспільну небезпеку як на одну з підстав накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам ст.ст. 9, 33 КУпАП.

ОСОБА_1 має на утриманні дружину, з якою виховує неповнолітню дитину; з 30 січня 2015 року був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, з 15 березня 2015 року по 17 травня 2015 року та з 10 червня 2015 року по 09 серпня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виконував службові (бойові) завдання; демобілізований 31 березня 2016 року; має намір після реабілітації працювати водієм та використовувати транспортний засіб як джерело заробітку.

ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні правопорушення визнав, у скоєному щиро розкаявся, що відповідно до ст. 34 КУпАП є обставинами, які пом'якшують відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами накладене на ОСОБА_1 без дотримання визначених ст. 33 КУпАП правил і таке стягнення не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі порушника.

Тому накладене стягнення слід змінити на штраф, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задоволити.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 червня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП змінити.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік змінити на штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк