Провадження 3/1522/4365/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 серпня 2016 року ОСОБА_1

Суддя місцевого Приморського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2, за участю прокурора Чебанова А.В., розглянувши у судовому засіданні справу про адміністративне корупційне правопорушення відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, директора державного виробничого житлово-побутового підприємства,зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

за ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, обіймаючи згідно контракту № 90 від 09.10.2008 посаду директора державного житлово-побутового підприємства, , являючись, згідно п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 72, діючи з прямим умислом, свідомо, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, ОСОБА_3 01.10.2010 видав наказ №10-к, яким прийняв на роботу до державного виробничого житлово-побутового підприємства свою доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

В подальшому, у порушення п. 3 ч.1 ст.28 Закону «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 21.12.2015 видав наказ №1/про «Про преміювання працівників», згідно якого зобовязав головного бухгалтера державного виробничого житлово-побутового підприємства ОСОБА_5 нарахувати його доньці ОСОБА_4 та йому особисто премію за високі показники у роботі у розмірі по 400 гривень кожному.

Крім того, 01.07.2015 ОСОБА_3 видав наказ № 57 згідно якого його доньці ОСОБА_4 з 01.07.2015 по 30.09.2015 здійснено доплату у розмірі 13 % від посадового окладу за суміщення вакантної посади інспектора з обліку житлової площі, в подальшому наказом №85 від 08.10.2015 вказана доплата здійснювалась з 01.10.2015 по 31.12.2015, наказом №12 від 04.01.2016 вказана доплата здійснювалась з 01.01.2016 по 31.05.2016.

До того ж, наказом №101 від 21.12.2015 ОСОБА_3 здійснив доплату своїй дочці ОСОБА_4 у сумі 945 гривень за виконання робіт з адміністрування компютерної мережі підприємства.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»: реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»: Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів:

1. Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

ОСОБА_3, будучи обізнаним з вказаними нормами Закону, свідомо проігнорував їх вимоги.

Адміністративна відповідальність за, ч.2 ст.172-7 КУпАП настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП, субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1, 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у прийняті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видачі наказу №1/пр. від 21.12.2015, яким надав своїй доньці ОСОБА_4 та собі особисто грошову премію у розмірі 400 гривень вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у прийняті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видачі наказу № 57 згідно якого його доньці ОСОБА_4 з 01.07.2015 по 30.09.2015 здійснено доплату у розмірі 13 % від посадового окладу за суміщення вакантної посади інспектора з обліку житлової площі, в подальшому наказом №85 від 08.10.2015 вказана доплата здійснювалась з 01.10.2015 по 31.12.2015, наказом №12 від 04.01.2016 вказана доплата здійснювалась з 01.01.2016 по 31.05.2016 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

До того ж, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у прийняті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видачі наказу №101, яким здійснив доплату свої доньці ОСОБА_4 у сумі 945 гривень за виконання робіт з адміністрування компютерної мережі підприємства вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, не визнав та пояснив, що не порушував вимоги законодавства щодо протидії корупції, оскільки як директор державного виробничого житлово-побутового підприємства мав право встановлювати надбавки та надавати премії всім працівникам підприємства.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_3 не визнав свою вину у вчиненні вказаного корупційного адміністративного правопорушення, його винність повністю доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

1.Копією наказу №2/к від 07.09.2012 про продовження контракту з ОСОБА_3;

2.Копією додаткової угоди №2 до контракту №90 від 09.10.2008;

3.Копією наказу № 90 з керівником підприємства, що є у державній власності від 09.10.2008.

4.Копією наказу № 10-к від 01.10.2010 про призначення ОСОБА_4 на посаду секретаря державного виробничого житлово-побутового підприємства;

5.Копією наказу №1/пр від 21.12.2015 про преміювання працівників;

6.Копією довідки про доходи ОСОБА_4 за січень 2015 травень 2016 року.

7.Поясненнями директора державного виробничого житлово-побутового підприємства від 31.05.2016 з наступними додатковими поясненнями направленими на адресу Одеської місцевої прокуратури №4.

8.Копією Статуту державного виробничого житлово-побутового підприємства;

9.Копією наказу №57 від 01.07.2015 «Про доплати»;

10.Копією наказу №85 від 08.10.2015 «Про доплати»;

11.Копією наказу №12 від 04.01.2016 «Про доплати»;

12.Копією наказу №101 від 21.12.2015 «Про доплати».

13.Копією колективного договору Державного виробничого житлово-побутового підприємства на 2012-2017 роки;

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує дані про особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та приходить до висновку про можливість накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.1,28 Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції», ст. 27, 172-7, 283, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 ( три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за редакцією від 29.09.2015 року, стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 275 грн. 60 копійки на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора до апеляційного суду Одеської області через місцевий Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя:

04.08.2016