Справа 362/2362/16-п
Провадження 3/362/1031/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2016 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого електриком НУ ім. «Шевченка», за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

29.04.2016 р. близько 06 год. 55 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, від якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 8.7.3. е ПДР України.

29.04.2016 близько 06 год. 55 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті а/д Васильків-Київ та с. Глеваха с.Крушинка, ОСОБА_1 будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР України.

ОСОБА_1 судовому засіданні не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення, заперечував порушення ним п.8.7.3 е ПДР України, оскільки їхав на зелений сигнал світлофора, проїхав вже три смуги руху і вже в четвертій відбулося зіткнення. Вважає, що налаштування світлофора не досконале, не відповідає потребам водія для можливості завершення маневру, оскільки, виїжджаючи на зелене світло, автомобіль не встигає проїхати всю проїзну частину, так як розпочинають рух транспортні засоби з іншого напрямку. У вказаному ДТП вважає винним іншого учасника ДТП, водія автомобіля НОМЕР_2, який не дав йому можливості завершити рух, чим на його думку, порушив п.16.5 ПДР України. Разом з тим, не заперечував того факту,що після вчинення ДТП він поїхав з місця події, пояснюючи це тим, що він з іншим учасником ДТП все вирішили мирно.

Водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 в попередніх судових засіданнях при розгляді вказаної справи підтвердив обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також ст.122-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозиція ст.124 КпАП України передбачає порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 були допущені порушення п. 8.7.3 е ПДР України, відповідно до якого сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Допущення вказаного порушення перебуває в прямому причинно-наслідковому звязку з подією, що сталася, а саме призвели до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень.

При цьому суд критично ставиться до невизнання своєї вини ОСОБА_1 і його показами відносно обставин ДТП, оскільки вони спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 290362 від 06.05.2016 р., та схемою до протоколу огляду місця події від 29.04.2016 р., з якої вбачається розміщення транспортних засобів на дорозі та характер пошкоджень транспортних засобів.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не заперечується самим ОСОБА_1, а також стверджується матеріалами справи, протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 290361 від 06.05.2016 р.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Враховуючи, що на час розгляду даної справи судом минув передбачений ч.2 та ч.2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, тому провадження у даній справі підлягає закриттю у відповідності до п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.36, 38, 124, 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Кравченко Л.М.