АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/978/2016 Постанова винесена суддею Дідик М.В. Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 та її представника Пучка В.Д., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Пучка В.Д. в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Одесі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16 березня 2016 року, ОСОБА_2 16 березня 2016 року о 08 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1, на пр. Науки в м. Києві, не дотримався безпечної швидкості руху, а також не врахував дорожню обстановку, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Тігуан», державний номерний знак НОМЕР_2, та механічного пошкодження обох транспортних засобів.

Своїми діями, як зазначено в протоколі, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов висновку про відсутність достатніх та переконливих доказів порушення ОСОБА_2 п. 12.1 ПДР України, і що саме це порушення перебуває в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками і, відповідно, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Пучко В.Д. в інтересах ОСОБА_4 просить змінити постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року, а саме, зміни в описовій частині постанови внести в наступному тексті:

«- показання свідка ОСОБА_6 з приводу того, що ОСОБА_2 рухався на заборонений сигнал світлофора, вважати правдивими;

- показання свідка ОСОБА_7 вважати надуманими та неправдивими;

- аналізуючи пояснення учасників ДТП та свідків, схему ДТП та інші надані матеріали, дають суду підстави прийти до висновку, що відсутні достатні та переконливі докази того, що водій автомобіля «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2 не дотримався безпечної швидкості, тобто порушив п. 12.1 ПДР України, відмічений в протоколі, і що саме це порушення перебуває в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП і її наслідками, при цьому судом належним чином встановлено, що водієм ОСОБА_2 порушено інші пункти ПДР України, зокрема, які регулюють проїзд перехресть, а саме п. 8.7.3.е), п. 8.10. ПДР України, і саме ці порушення перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП і її наслідками».

За змістом апеляційної скарги адвокат Пучко В.Д. вважає необґрунтованою постанову судді місцевого суду саме в описовій її частині, а тому, викладаючи власну оцінку поясненням свідків у суді, стверджує, що їх пояснення підлягають викладенню в описовій частині постанови судді місцевого суду саме в запропонованому ним вигляді.

Крім того, наполягаючи в апеляційній скарзі на тому, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було доведено, що ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е), п. 8.10. ПДР України, і саме ці порушення перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП і її наслідками, вважає, що і такі обставини повинні бути внесені в описову частину судового рішення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4 та її представника ПучкаВ.Д., які підтримали апеляційні вимоги, заперечення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок судді місцевого суду, викладений у постанові, про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 12.1 ПДР України та відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на досліджених в суді доказах, яким в постанові надано об'єктивну оцінку.

Як в апеляційній скарзі, так і в суді апеляційної інстанції, представник ОСОБА_4 - адвокат Пучко В.Д. висновок про те, що ОСОБА_2 не порушив в дорожній обстановці, яка склалася 16.03.2016, вимоги п. 12.1 ПДР України не заперечив і жодних доводів про необґрунтованість у судовому рішення такого висновку не навів.

За таких обставин, суддя місцевого суду, встановивши, що ОСОБА_2 не порушив вимоги п. 12.1 ПДР, а саме про таке порушення зазначалося в протоколі про адміністративне правопорушення, прийняв законне і обґрунтоване рішення про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Що стосується апеляційних доводів Пучка В.Д. про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було доведено, що ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е), п. 8.10. ПДР України, і саме ці порушення перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП та її наслідками, отже в судове рішення необхідно внести зміни, вказавши такі обставини, то вони не заслуговують на увагу.

З огляду на те, що диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, яка відсилає до норм, викладених у Правилах дорожнього Руху України, то зазначення того чи іншого пункту ПДР у протоколах про адміністративні правопорушення, є виконанням вимог ст. 256 КУпАП про необхідність зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При розгляді справи по суті суддя місцевого суду, виконуючи вимогу, передбачену

ст. 245 КУпАП, про вирішення справи про адміністративне правопорушення в точній відповідності з законом, не може вийти за межі суті правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення та самостійно змінити фактичні обставини події і встановити порушення пунктів ПДР України, які не були указані у протоколі.

Судові органи розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, і відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В той же час, з'ясувавши, що в діях особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, відсутні ознаки порушення пункту ПДР, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя місцевого суду зобов'язаний закрити провадження в справі за відсутністю в діях цієї особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та в межах своїх повноважень не вправі давати оцінку діям учасників дорожнього-транспортної пригоди на предмет порушення ними або одним із них пунктів ПДР, що перебувало б у причинно-наслідковому зв'язку з подією ДТП і її наслідками, але виходило б за межі суті правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, правові підстави для внесення змін у судове рішення, які б стосувалися висновків щодо наявності в діях ОСОБА_2 порушення інших, ніж зазначено в протоколі, вимог ПДР України, відсутні.

Що стосується вимог Пучка В.Д. щодо зміни судового рішення в частині аналізу показань свідків, то таке прохання також суперечить вимогам КУпАП, оскільки в результаті оцінки показань свідків в сукупності з іншими доказами суддя обґрунтовує в постанові свої висновки про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна конкретна особа в його вчиненні та чи підлягає така особа адміністративній відповідальності, в той же час остаточне рішення судді місцевого суду, постановлене в результаті оцінки відповідно до ст. 252 КУпАП сукупності доказів, апелянтом під сумнів не ставиться та вимога в апеляційній скарзі про скасування судового рішення з прийняттям нового не висувається.

За таких обставин, апеляційна скарга адвоката Пучка В.Д. в інтересах ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки постанова судді Голосіївського районного суду

м. Києва від 16 червня 2016 року прийнята з дотриманням вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, а її зміст відповідає вимогам ст. 283 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Пучка Володимира Дмитровича в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду

м. Києва від 16 червня 2016 року, відповідно до якої провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П. Павленко