АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/549/16 Справа № 703/1861/16-п Головуючий по 1 інстанції Сухомудренко В. В.
Категорія:ч.2 ст.172-7КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А.,

при секретарі - Чуйко А.В.

за участю прокурора -. Криворучко Р.О.

адвоката - Примака В.А. в інтересах ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Смілянського мыськрайонного суду Черкаської області від 29.06.2016 року про визнання винним

ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Лозичне Шепетівського району Хмельницької області, а жителя АДРЕСА_1, громадянина України з повною вищою освітою, начальника управління економічного розвитку виконавчого комітету Смілянської міської ради,

у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Смілянського районного суду Черкаської області від 29.06.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього стягнення:

- за ч.1 ст. 172-7 КУпАП - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

- за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно визначено ОСОБА_5 стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Згідно постанови судді першої інстанції ОСОБА_5, будучи ознайомленим і попередженим про вимоги нормативно-правових актів та знаючи про конфлікт інтересів, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення такого конфлікту, невідкладно у письмовій формі не повідомив сесію, голову Смілянської міської ради про наявність конфлікту між майновими інтересами свого сина і його (правопорушника) повноваженнями - начальника управління економічного розвитку виконкому Смілянської міськради при укладанні договору №2 про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти з Колективним малим підприємством «АІР» та, в умовах реального конфлікту інтересів, 22 грудня 2015 року уклав такий договір під №2 про закупівлю вказаних товарів, робіт і послуг за державні кошти з Колективним малим підприємством «АІР», керівником і одним із засновників якого є його син ОСОБА_6 та 4 лютого 2016 року перерахував на рахунок, керованого тим підприємства, 1900 грн. за виконання укладених договірних відносин - покупку 25 пачок паперу ксероксного.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не повно дослідив докази по справі. Проігнорував ту обставину, що в його діях відсутній склад адміністративного корупційного правопорушення ст. 172-7 КУпАП, а саме відсутня як подія, так і суб'єктивна сторона складу адміністративного корупційного правопорушення. Крім того, зазаначає, що не мав особистого корисливого інтересу, не здобув собі матеріальних благ чи цінностей, а його син, ОСОБА_6 реалізовував канцелярські вироби управлінню економічного розвитку ВК Смілянської міської ради без будь яких націнок, за ціною нижчою ніж середньо ринкова вартість аналогічних товарів по м. Сміла, надаючи управлінню розстрочку у виплатах отримував мінімальний прибуток

В даному випадку, єдиний, хто здобув вигоду від придбання товарів у ОСОБА_6 - це управління економрозвитку, поскільки воно мало можливість економити державні кошти і користуватися розстроченням платежів, проводячи оплату за товари після їх отримання у термін від 10 днів до 3 місяців, тобто він діяв не у власних інтересах, а у інтересах очолюваного мною управління. В даному випадку суд проігнорував ту обставину, що складені на нього Протоколи №№ 1, 2 від 26.05.2016 року про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.І, 2 ст. 172-7 КУпАП, не відповідають вимогам ст. 251 КУпАП і підлягали б поверненню на доопрацюванню.

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав постанову суду першої інстанції та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, доводи апелянта ОСОБА_6 та його захисника Примака В.А. в підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, а в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з положеннями пп. «в» п.1 ч.1ст. Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 є суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Суд першої інстанції вірно врахував та зазначив в постанові, що ОСОБА_5 прийнятий на службу в органи місцевого самоврядування на посаду начальника управління економічного розвитку з 17.07.2009 року.

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 25.05.2016 року ОСОБА_6 є сином ОСОБА_5.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5, особисто 22.12.2015 року уклав договір №2 про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти з Колективним малим підприємством «АІР» (далі КМП «АІР»), яке зареєстровано в м.Сміла А.С.(а.с.33) та засновником якого, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.12.2010 року, являється його син ОСОБА_6 (а.с.34) і на підставі виписки по рахунках 04.02.2016 року здійснено перерахунок коштів в сумі 1900 гривень (за придбання папіру ксероксного) з рахунку Управління економічного розвитку виконавчого комітету Смілянської міської ради на рахунок Колективного малого підприємства «АІР» (а.с.40).

Юридичним наслідком в даному випадку є укладення договору №2 про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти та перерахунок коштів за виконання укладених договірних відносин.

Відповідності до ст. 16-1 Закону України «Про державну службу» ( в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) державні службовці зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Мотивуючи висновки про винність ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд обгрунтовано послався на дані протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією від 26.05.2016 року (а.с.1-4), відповідно до якого ОСОБА_5 порушив вимоги п.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП..

Крім того, винність ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- розпорядженням №113 Смілянського міськвиконкому від 17 липня 2009 року про призначення ОСОБА_5 на посаду начальника управління економічного розвитку (а.с 24,т.2);

- попередженням ОСОБА_5 про спеціальні обмеження, встановлені законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про заходи запобігання і протидії корупції» щодо прийняття на службу в органи місцевого самоврядування та її проходження (а.с. 21,т.2);

- договором №2 від 22 грудня 2015 року про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти у КМП «АІР» (а.с.33, т.2);

- копією виписки по рахунках про перерахування міськвиконкомом КМП «АІР» 1900 грн. за папір ксероксний (а.с.37,40, т.2);

- накладною №2 КМП «АІР» від 22 грудня 2015 року про відпуск управлінню економічного розвитку Смілянського міськвиконкому 25 пачок паперу ксероксного за 1900 грн. (а.с.36,т.2);

- повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, згідно якого ОСОБА_6 є сином ОСОБА_5 (а.с.55,т.2).

Крім того, відповідно до листа Смілянської міської ради Черкаської області за період з 14.10.2014 року по 18.05.2016 року від начальника управління економічного розвитку Смілянської міської ради ОСОБА_5 заяв про повідомлення конфлікту при укладанні договору пов'язаного з придбанням ксероксного папіру не надходило (а.с.13 т.2).

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП України не визнав, до даних показів суд відноситься критично та розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.

Посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про те, що він не мав особистого корисливого інтересу, не здобув собі матеріальних благ чи цінностей, а його син, ОСОБА_6 реалізовував канцелярські вироби управлінню економічного розвитку ВК Смілянської міської ради без будь яких націнок, за ціною нижчою ніж середньо ринкова вартість аналогічних товарів по м. Сміла, надаючи управлінню розстрочку у виплатах отримував мінімальний прибуток є безпідставними. Вважаю, що суд першої інстанції правильно вказав, що це суперечать діючому законодавсту та не звільняє ОСОБА_5 від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції проігноровані ті обставини, що складені протоколи від 26.05.2016 року про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.12 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КК України не відповідають вимогам ст.251 КУпАП, які необхідно було б повернути на доопрацюванню, вважаю необгрунтованими.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган(посадова особа) зобов'язана з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим, тому вважаю, що органом досудового розслідування при складанні протоколів про адміністративні правопорушення в повному обсязі дотримані вимоги ст.254 та ст.256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Доводи апелянта ОСОБА_5 про те, що він звертався до міського голови із службовою запискою про наявний конфлікт інтересів, є необґрунтованими. Вважаю, що суд першої інстанції правильно, відповідно до ст.252 КУпАП дав оцінку доказам наданим ОСОБА_5 з цього приводу.

Відповідно до положень ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що дане правопорушення було виявлено в травні 2016 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що саме в цей період часу відповідні матеріали були отримані органами Смілянської місцевої прокуратури, тому ОСОБА_5 притягується до адміністративної відповідальності в межах строків передбачених ст.38 КУпАП.

Призначене суддею адміністративне стягнення за вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП повністю відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

При накладенні на правопорушника адміністративного стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.33-35,36 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, зокрема враховано особу правопорушника, разом з тим суд достатньо врахував характер вчиненого правопорушення та ступінь суспільної шкідливості вчиненого правопорушення та вірно призначив ОСОБА_5 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. .

На підставі наведеного та керуючись статтями 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.06.2016 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.06.2016 року посилання суду на ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» та ЗУ «Про правила етичної поведінки».

Суддя І. А. Поєдинок