Справа № 414/876/16-п
Провадження № 33/782/70/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області Юрченко А.В., за участі секретаря Магомедова Ш.Я., адвоката ОСОБА_1 прокурора Козлова В.В., особи яка притягувалась до відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури Григорова С.В. на постанову Кремінського районного суду Луганської області про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Кремінна Лугнської області, одруженого, приватного підприємця, депутата Кремінської міської ради, проживаючого: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кремінського районного суду Луганської області від 13 липня 2016 року ОСОБА_2 було звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_2 не є членом комісії, комітету, колегії с земельних питань, та не приймав участь у роботі будь-якої комісії міської ради, в тому числі і з земельних питань, не отримував і не готував документи на продовження договору оренди земельної ділянки під огородництво своєму батькові, і за таких обставин ніяким чином не міг вплинути на ухвалення рішення комісії, колегії, комітету, які готували зазначені документи і питання на розгляд сесії Кремінської міської ради.

Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» не забороняє голосувати депутату місцевої ради, а навпаки зобов'язує його приймати участь у роботі сесії місцевої ради.

Крім того, ОСОБА_2 не працює в органах місцевого самоврядування, а тому не є службовою особою і не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення.

Не погодившись з прийнятою постановою суду прокурор місцевої прокуратури м. Сєвєродонецка Григоров С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кремінського районного суду Луганської області від 13 липня 2016 року та прийняти нову постанову, якою визнати винним та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією вказаної норми закону. Зазначив, що ОСОБА_2, в порушення вимог ч. 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та щодо врегулювання реального конфлікту інтересів, не повідомив Кремінську міську раду про наявність реального конфлікту інтересів, з заявою про відмову або утримання від голосування в інтересах свого батька ОСОБА_5, під час розгляду питання «Про поновлення права оренди-відповідно до договору оренди землі від 01.08.2005 року для ведення городництва ОСОБА_5.», не звертався, чим вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Вислухавши прокурора, який підтримав доводи апеляції, захисника та ОСОБА_2 які вважають апеляцію безпідставною, а саме такою що не підлягає розгляду у суді апеляційної інстанції, оскільки вона надійшла від особи яка не має права на оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1724 - 1729 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим , згідно ч.1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст.287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.2Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 був звільнений від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП, заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_2 не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч.1 ст. 287 КУпАП та ч.2 ст. 294 КУпАП.

Також суд звертає увагу на те, що посилання прокурора на ст. 250 КУпАП як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, не можуть бути прийняті судом як такі, що відповідають закону, оскільки прокурор має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. В даному випадку провадження здійснюється на підставі протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, а не скарги.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 за №4 9-у/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Окрім цього, ч.2 ст. 294 КУпАП яка є спеціальною нормою відносно ч.1 ст. 250 КУпАП, вказує на осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпний. Прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження Законом України від 14.10.2014 №1697-VІІ шляхом внесення змін у ч.2 ст. 294 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст. 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження та її прийняття не відповідало б нормам національного законодавства, за таких обставин апеляційну скаргу подано особою, яка не входить до кола суб'єктів оскарження постанов суду першої інстанції, а тому така апеляція підлягає поверненню.

Керуючись ч.5 ст. 7, ч.1 ст. 287, ст.ст. 250, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Сєвєродонецької місцевої прокуратури на постанову Кремінського районного суду Луганської області від 13 липня 2016 року відносно ОСОБА_2 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Юрченко