ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Гончаров В.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління Держпраці у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працює на посаді головного лікаря Комунальної установи «Молочанський дитячій санаторій» Запорізької обласної ради, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.7 ст.41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, з 01.03.2016 року до 01.05.2016 року під час виконання посадових обовязків, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустив порушення трудового законодавства, а саме в порушення вимог ст.119 КЗпП України звільнений з роботи ОСОБА_2, який уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України до закінчення особливого періоду або до демобілізації.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, в зв'язку з перебуванням на санаторно-курортному лікуванні.

Захисник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та заперечення на протокол, в якому обгрунтовує дії підзахистного їх відповідністю чинному законодавству.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надані:

-протокол про адміністративне правопорушення від 11.05.2016 №8-29-0021/0118,

-акт перевірки від 22.04.2016 року №08-29-0021/0255,

-свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи,

-наказ Управління охорони здоров'я облдержадміністрації від 26.04.1994 №96/Л,

-повістка,

-наказ Комунальної установи «Молочанський дитячій санаторій» Запорізької обласної ради від 23.03.2016 №91-к «Про звільнення ОСОБА_2В.»,

-контракт від 15.03.2016 року,

-довідка про прийняття на службу,

-листування з приводу звільнення ОСОБА_2

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

Диспозицією ч.7 ст.41 КУпАП визначена відповідальність за порушення встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обовязків, передбачених законами України «Про військовий обовязок і військову службу», «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Ч.2 ст.39 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», ч.3 ст.119 КЗпП України визначені такі гарантії, а саме збереження місця роботи, посади і середнього заробітку в установі незалежно від підпорядкування та форми власності, в яких вони працювали на час призову за працівниками, в тому числі, прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації.

Відповідно до досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_2 прийнятий на військову службу за контрактом з власної ініціативи.

Відповідно до чинного законодавства, оголошення про мобілізацію, введення воєнного стану на час укладення ОСОБА_2 контракту в України не проводились. Кризова ситуація, що загрожувала національній безпеці, була відсутня.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, визначеного ч.7 ст.41 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.7 ст.41 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесений протест прокурора до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: