П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 р. Справа №607/7046/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді директора ТОВ «Тернобудмеханізація», інд. код НОМЕР_1

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернобудмеханізація», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: заробітна плата працівникам у 2015 році та упродовж січня - березня 2016 році виплачувалась один раз на місяць, без виплати авансу, у проміжок часу, що перевищував шістнадцять календарних днів, та пізніше семи днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата, що є порушенням вимог частини 1 та 2 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці. Зокрема, заробітна плата за березень 2016 року в сумі 211,1 тис. грн. виплачена єдиним платежем у квітні поточного року. За травень 2016 року заробітна плата за першу половину місяця виплачена 25 травня, а за другу половину травня - 15 червня.

Виплата всіх сум, що належать працівникові у день звільнення не проводиться, що є порушенням вимог частини 1 статті 47 та частини 1 статті 116 КЗпП України. Зокрема, водій автотранспортних засобів ОСОБА_2 наказом № 32к від 03.06.2016 року звільнений з роботи 3 червня 2016 року, а належні йому кошти у сумі 2477,25 грн. виплачено 21 червня 2016р. Аналогічні порушення мали місце і при наданні відпустки працівникам.

Усупереч вимогам частини 1 статті 117 КЗпП України, звільненому ОСОБА_2 не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Строки розгляду документів, призначення та виплати матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою непрацездатності розглядаються пізніше десяти днів з дня їх надходження, що є порушенням вимог частини 2 ст.52 КЗпП України. Засідання комісії із соціального страхування відбуваються один раз в кінці місяця. Так, водій ОСОБА_3 згідно листка непрацездатності серії АГХ №397356 у період з 15.03.2016 року по 31.03.2016 року, а засідання комісії із соціального страхування відбулося пізніше десяти днів з дня їх надходження протокол №4.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся. Також, пояснив, що станом на день розгляду даної справи усі порушення усунуті та відповідні виплати здійснюються вчасно, а невчасні виплати повязані із дебіторською заборгованістю перед підприємством. Щодо водія ОСОБА_2, зазначив, що він у день свого звільнення за розрахунком не зявився. З червня 2016 року засідання комісії із соціального страхування відбувається на протязі десяти днів з дня надходження лікарняних листків.

Крім власного визнання, винуватість ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №19-01-037/108 від 24.06.2016 року; витягом з акту перевірки № 19-01-37/131; письмовими поясненнями ОСОБА_4; відомістю про нарахування і утримання по зарплаті за квітень 2016р.; довідкою про проведення остаточного розрахунку при звільненні працівників на ТОВ «Тернобудмеханізація»; заявою про звільнення ОСОБА_2; наказом №32к від 03.06.2016р.; табелем ОСОБА_2 за червень 2016 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, а також інші порушення вимог законодавства про працю, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Разом із тим відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приписами статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, а також особу порушника, обставини, за яких було вчинено правопорушення, повне усунення на день розгляду справи порушень трудового законодавства, вчинення порушення особою не умисно, вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 41, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Ю.І.Дзюбановський