АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/153/16 Справа № 695/329/16-п Категорія: ч.2 ст.172-7 КУпАП Головуючий у І інстанції Середа Л.В. Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Гончарук І. М. з участю прокурора Кочерги О.В., правопорушника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області Павленка В.В. на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого начальником чергової частини в складі відділу Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2016 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП - закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, перебуваючи на посаді начальника сектору ДІМ Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області та згідно з пп. Д) ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" являючись суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, використовуючи свої повноваження та пов'язані з цим можливості, порушив вимоги п.3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", а саме вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час виконання організаційних та контрольних повноважень у ході розгляду сектором ДІМ Золотоніського МВ заяви ОСОБА_5, поданої в інтересах ОСОБА_6, про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7, яка є матір'ю його цивільної дружини ОСОБА_8, чим на думку прокурора прокуратури Черкаської області, вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Не погодившись із постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2016 року заступник прокурора Черкаської області Павленко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП до штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, які вказують на те, що прокурор не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог ч.5 ст. 7 КУпАП, крім того, вказують на відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного корупційного правопорушення, а також зазначають, що в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази правомірності складення відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, а ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП при наступних обставинах.

ОСОБА_3, перебуваючи на посаді начальника сектору ДІМ Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області та згідно з пп. Д) ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" являючись суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, використовуючи свої повноваження та пов'язані з цим можливості, порушив вимоги п.3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", а саме вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час виконання організаційних та контрольних повноважень у ході розгляду сектором ДІМ Золотоніського МВ заяви ОСОБА_5, поданої в інтересах ОСОБА_6, про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7, яка є матір'ю його цивільної дружини ОСОБА_8, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав та заперечував наявність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП та порушення ним п.3 ч.1 ст. 28 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції».

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_3, його вина у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу №4 від 23.12.2015 р. про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_3 не виконав п.3 ч.1 ст. 28 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час виконання організаційних та контрольних повноважень у ході розгляду сектором ДІМ Золотоніського МВ заяви ОСОБА_5, поданої в інтересах ОСОБА_6, про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7, яка є матір'ю його цивільної дружини ОСОБА_8 (т.1 а.с. 1-5);

- копією декларації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, яка подана 18.02.2015 року на той час заступником начальника Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_3, та в якій він власноручно зазначив ОСОБА_8 своєю співмешканкою (т.2 а.с. 27);

- копією декларації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, яка подана 15.02.2016 року на той час начальником правової частини у складі Золотоніського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3, та в розділі 3 якої він власноручно не зазначив, що будь-яке майно він орендує, що суперечить його поясненням даних ним у залі суду під час розгляду апеляційної скарги про оренду житла у ОСОБА_6;

- поясненнями ОСОБА_9, в яких він вказує, що його колишня дружина ОСОБА_8 проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 (т.1 а.с. 66);

- поясненнями ОСОБА_10, в яких вона вказує, що приблизно з 2013 року ОСОБА_8 проживає та веде спільне господарство з працівником міліції на ім'я ОСОБА_3, який працює у Золотоніському МВ УМВС (т.1 а.с. 67);

- поясненнями ОСОБА_11, в яких він вказує, що з другої половини 2013 року і по даний час ОСОБА_8 проживає з працівником міліції на ім'я ОСОБА_3, який працює у Золотоніському МВ УМВС та ведуть спільне господарство (т.1 а.с. 68);

- поясненнями ОСОБА_12, в яких вона вказує, що ОСОБА_8 проживає з працівником міліції на ім'я ОСОБА_3, який працює у Золотоніському МВ УМВС та ведуть спільне господарство (т.1 а.с. 69);

- поясненнями ОСОБА_13, в яких він вказує, що ОСОБА_8 та ОСОБА_3 знає як подружжя, які проживають разом та ведуть спільне господарство (т.1 а.с. 70);

- поясненнями лейтенанта поліції ОСОБА_14, в яких він вказує, що ОСОБА_3 передав йому на виконання матеріали №6291 від 29.09.2015 року, а саме заяву ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7. Також ОСОБА_3 особисто затверджував висновок з приводу перевірки по заяві ОСОБА_15 (т.1 а.с. 71);

- поясненнями підполковника поліції ОСОБА_16, в яких він вказує про те, що йому відомо про факт спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (т.1 а.с. 73).

Вважаю, що вина ОСОБА_3 за наведених вище обставин та викладених фактів доведена повністю та його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Поскільки відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькі особи це особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом зазначеним у цьому законі, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта. Факт спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_3 повністю доведений наведеними вище доказами та документами зазначеними вище.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.п. д) п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

Постановою суду 1 інстанції, провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, закрито у зв'язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вважаю, що суд 1 інстанції невірно оцінив докази досліджені в судовому засіданні з точки зору достовірності, допустимості та належності, а при апеляційному розгляді встановлено, що досліджені докази на які посилається прокурор, отримані у встановленому порядку та об'єктивно, в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У зв'язку з тим, що на час апеляційного розгляду апеляційної скарги закінчився трьох місячний строк з дня вчинення правопорушення, протягом якого на ОСОБА_3 можливо було накласти адміністративне стягнення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю (ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, 250, 283-286, 172-7, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2016 року про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

У зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі - закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. М. Гончарук