Провадження № 3/243/1185/2016
Справа № 243/6049/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 року м. Словянськ

Суддя Слов?янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, яка надійшла від керівника Словянської місцевої прокуратури Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,янська , громадянина України , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого , працюючого електрослюсарем Слов,янської ТЕС, депутата Райгородської селищної ради , проживаючого за адресою: смт. Донецьке ,Слов,янського району , вул. Пушкінська ,9 /2

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2016 року до Словянського міськрайонного суду надійшов для розгляду протокол № 6 про адміністративне правопорушення від 21 липня 2016 року з матеріалами, складений прокурором Словянської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до положень статті 278 КУпАП орган ( посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце їх розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Однією з умов прийняття законного та обгрунтованого судового рішення є неухильне дотримання судом (суддею) при розгляді справи про адміністративне правопорушення норм КУпАП, які регламентують провадження в справах про адміністративне правопорушення, а також встановлених законом вимог до його форми й змісту.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП передбачено , що адміністративним правопорушенням визнається неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреса свідків, і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення № 6 від 21 липня 2016 року відносно ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону.

Як зазначено в тексті протоколу, « ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом селищної ради, згідно п.п. «б» п.1 ч.І ст. З Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 07.06.2016 приблизно о 14:30 годині, перебуваючи в приміщенні Райгородоцької селищної ради за адресою: Донецька обл., Словянський район, селище Райгородок, вул. 1 Травня 4, публічно не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, в якому працює - сесія селищної ради, а саме про прийняття участі у голосуванні за зміну цільового призначення земельної ділянки громадянину ОСОБА_4, який є прямим родичем депутата ОСОБА_5 (рідні брати).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі, до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи депутатом Райгородоцької селищної ради, відповідно до пп. «б» п.1 ч.І ст.З Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив сесію ради про наявність реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. «

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів , як суперечність між приватними інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями , що впливає на об,активність або неупередженість прийняття рішень , або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначений повноважень.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. ст. З, 28 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобовязані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту,коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 35 Закону України «Про запобігання корупції» визначено особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Згідно ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Однак , із змісту зазначеного протоколу вбачається, що особою, яка склала протокол при формулюванні суті правопорушення, поставленого у провину ОСОБА_2, не зазначено , коли останній дізнався , чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів , саме в чому полягає реальний конфлікт інтересів ,та які дії повинен був зробити при наявності такого конфлікту; яка подія відбулася 07.06.2016 року о 14.30 годині в приміщенні Райгородської селищної Ради ; маються протиріччя в зазначенні органу , де працює ОСОБА_2 , оскільки останній притягається до відповідальності як депутат селищної ради , а в тексті протоколу зазначено , що орган , де він працює сесія. Тобто у протоколі не міститься викладення обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, щодо неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Враховуючи те, що чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення суддям при розгляді справи не надано права змінювати обставини і юридичну кваліфікацію адміністративного проступку, які вказані в протоколі, то наведені обставини унеможливлюють обєктивний розгляд справи по суті.

З урахуванням наведеного, матеріали належить повернути органу, який порушив адміністративне переслідування відносно ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 256, 268, 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 повернути для належного оформлення керівнику Словянської місцевої прокуратури Донецької області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_1