АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/575/16 Справа № 701/645/16-п Головуючий по 1 інстанції Калієвський І. Д.
Категорія:ч. 1 ст. 41 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Неділько М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2016 р. . м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Неділько М.І., з участю представника апелянта ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Маньківського районного суду від 11.07.2016 р. ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і на неї накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. зі стягненням судового збору в сумі 275 грн. 60 коп.

Відповдіно до вказаної постанови, ОСОБА_4, виконуючи обов'язки директора ТОВ «Аквадар Резорт», допустила, що при укладенні трудового договору працівники не були ознайомлені з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором під розпис.

При цьому, при 40-годинному робочому тижні, у квітні з місячною нормою 168 годин, покоївки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно табеля обліку робочого часу працювали по 11 годин два дні підряд, потім два дні вихідні, відпрацювавши 176 годин.

Понаднормові працівникам не виплачено. Цими діями вона порушила ст. 29, ч. 1 ст. 50 та ч. 2 ст. 65 КЗпП України та ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням судді Грабова О.М. в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та закриття провадження по справі.

Посилається на неповноту з'ясування судом фактичних обставин справи та упередженість при винесенні постанови.

При цьому, як слід розуміти, судом не витребовувався та аналізувалися Правила внутрішнього трудового розпорядку та наказ № 2 «о» від 04.01.2016 р. «Про підсумований облік робочого часу у 2016 році», які підтверджують відсутність її вини.

Також, в постанові суду відсутні пояснення її та інших осіб, які брали участь у розгляді справи та не спростовані її доводи про свою невинуватість.

Крім того, такий працівник - покоївка, як ОСОБА_7 в ТОВ і ніколи не працювала і не працює на даний час, а працює ОСОБА_7

В судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_3 апеляційну скаргу ОСОБА_4 підтримала і дала пояснення стосовно незаконності цього судового рішення.

Вислухавши представника апелянта та перевіривши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до вимог діючого законодавства, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим та вмотивованим, з наведенням достатніх підстав його прийняття.

Ці вимоги стосуються і прийняття рішень по адміністративних справах.

Як встановлено із змісту оскаржуваної постанови, ці вимоги закону при її винесенні належним чином дотримані не були.

При цьому формулювання правопорушення, яке за висновком судді вчинила ОСОБА_4, викладене не конкретно та неповно.

Що стосується визнання нею своєї винуватості, то в постанові лише зазначено, що її вона в суді і не визнала.

При цьому які конкретно вона давала пояснення і чим обґрунтовувала свою невинуватість, то із постанови судді є незрозумілим.

Далі, по постанові іде посилання на докази, які нібито підтверджують її в цьому винуватість.

Проте чи досліджувалися вказані документи в судовому засіданні і яку доказову базу вони становлять в підтвердження винуватості ОСОБА_4, то в постанові про це нічого не зазначено.

При цьому не викладена і думку ОСОБА_4 про допустимість цих доказів та підтвердження їх її винуватості.

За наявності зазначених порушень, під час апеляційного розгляду справи відсутня можливість спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі про незаконність судового рішення, зокрема, про те, що працівники ознайомлені з правилами внутрішнього розпорядку, що колективні договори укладаються на добровільних засадах, що підсумковий облік робочого часу кожного працівника здійснюється за табелем виходу на роботу за обліковий період, тобто за весь календарний рік, а не за місяць, про що зазначено в протоколі про адмінправопорушення, складеного державним інспектором праці та суддею в постанові.

Ці питання не були предметом дослідження при розгляді справи по суті і правова оцінка їм не давалася.

За вказаних обставин це судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 294, 247 п. 1 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити.

Постанову судді Маньківського районного суду від 11.07.2016 р. про визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. зі стягненням судового збору в сумі 275 грн. 60 коп. скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Неділько