АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/426/16 Головуючий у першій інстанції: Янжула С.А.
Категорія:ст. 122-2 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю ОСОБА_3,розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого державним виконавцем Ленінського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2КУпАП та накладено адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Судом першої інстанції було встановлено, що 08 червня 2016 року о 09:37 годині водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ШевролетАвео» д/н НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_4, на а/д Першотравенськ - Лугова (2км а/д), не виконав вимогу працівника поліції (жезлом та свистком) про зупинку транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України, за що і був притягнутий до адміністративної відповідальність за ст.122-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справ і у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому апелянт вказує, що він не зрозумів, що його зупиняли працівники поліції, стверджував, що жодних вимог про зупинку жезлом чи рукою зі сторони працівників поліції не було. Крім того вказує, що він ніяких порушень Правил дорожнього руху України не вчиняв, отже ніяких підстав для ухилення від виконання законної вимоги співробітника поліції про зупинку, у нього не було.

Щодо обставин пригоди вказує, що дійсно він 08.06.206 року близько 09:30-10:00 годині він обганяв автобус, дійсно бачив автомобіль ДПС, автомобіль зупинився не вмикаючи маячок. Не підозрюючи нічого, він вийшов біля СТО та направився до працівників СТО і в той момент підійшли співробітники ДПС та почали заламувати йому руки.

Крім того апелянт вважає, що на нього було безпідставно накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.Також апелянт вказує, що було порушено норми Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив його апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Так відповідальність за ст. 122-2 КУпАП настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

Також відповідно до п.п. 1.3, 2.4 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, та на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Крім того згідно до п.п. 8.1, 8.9 (а,б,в) Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою крім інших регулювальниками, вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником поліції: жезлом або рукою, що вказують на цей транспортний засіб; за допомогою включеного проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; за допомогою гучномовного пристрою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що постанова суду незаконна та необґрунтована є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, та є законним та обґрунтованим.

Так в суді першої інстанції було допитано правопорушника ОСОБА_3, працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7, було досліджено матеріали справи, після чого суд прийняв рішення.

ОСОБА_3 в суді стверджував, що рухаючись на автомобілі, в день подій, він дійсно здійснив обгін автобуса, але за два кілометри до ділянки дороги на якій є знак «Обгін заборонено». Коли здійснював обгін, помітив автомобіль ДАІ, який рухався в зустрічному напрямку та почав просто зупинятися на узбіччі, не подаючи ніяких знаків сирени. Автомобіль ДАІ він бачив, співробітників ДАІ - ні, тим паче жезл, свисток, як указано в протоколі, цього не було. Він продовжив рух в напрямку м.Першотравенська, в'їхавши в місто, звернув на СТО, і зупинився. Там до нього під'їхав автомобіль ДАІ, з якого вийшли працівники ДАІ, схопили його за руку, потягли за гараж, один з них побіг в свою машину за наручниками, почали застосовувати фізичну силу, висловлювалися на його адресу нецензурною лайкою. В подальшому склали протокол.

Працівник поліції ОСОБА_5 підтвердив суду, що 08 червня 2016 року, приблизно о 10:00 годині, він з напарником - старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 несли службу по забезпеченню безпеки ПДР по Петропавлівському району та м.Першотравенську. Рухаючись по автодорозі Першотравенськ-Лугова, було помічено порушення правил дорожнього руху, а саме: здійснення обгону в зоні дорожнього знаку - 3.25 - «Обгін заборонено» автомобілем «Шевролет» синього кольору, який здійснював обгін автобуса. Водій автомобіля ДАІ прийняв праворуч, увімкнув червоно-синій маячок, щоб привернути увагу, він вийшов до проїжджої частини дороги, підняв жезл, яким вказав на транспортний засіб та подав звуковий сигнал свистком, показав місце його зупинки. Відстань між ним, коли подавав сигнали про зупинку, та автомобілем «Шевролет» була, приблизно п'ятдесят метрів. Водій побачив дії, що він виконував, подивився на нього та прискорив подальший рух, не виконавши вимогу про зупинку транспортного засобу. Позаду рухався автобус «Ікарус» з пасажирами, водій якого бачив ситуацію, яка склалася, що він зупиняв автомобіль жезлом та свистком. Він швидко сів на своє місце у патрульний автомобіль з включеними світловими сигналами червоного та синього кольорів, почали переслідувати даний автомобіль. Коли зупиняв автомобіль, помітив обличчя водія. Наздогнавши автомобіль «Шевролет», вони побачили, як водій умисно сховав автомобіль за гаражами, хлопнув дверима та намагався втекти, пішов не в бік СТО, а за гараж, щоб утекти. Наздогнавши його, представившись, вони попросили його пред'явити документи на транспортний засіб та посвідчення водія, на що Петров грубою нецензурною лайкою відповів їм, потім сказав, що машина не його, що він не їхав і нічого пред'являти не буде, хто вони такі і що тут роблять, намагався зникнути з місця. Їм прийшлося затримати правопорушника та в же у відділі відносно нього був складений протокол.

Працівник поліції ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив показання свідка ОСОБА_5, доповнивши, що є запис, як Петров себе вів у автомобілі, коли рухалися до відділення поліції, спілкувався з ними грубо. У відділенні поліції встановили, що це ОСОБА_3 - бувший працівник міліції, притягувався до кримінальної відповідальності, вже був в ДТП, розбив захист піддону двигуна на автомобілі, але нічого не оформлялося, він вів себе, як у цирку. Прийшли родичі його, викликали швидку, якій Петров говорив, що йому дуже зле, його швидка забрала, в лікарні він себе також неадекватно вів, але йому не потрібно було надавати ніяку допомогу, це просто було розіграно спектакль. ОСОБА_3 ніхто і пальцем не чіпав, він говорить про подряпину, ніяким чином до даного громадянина не застосовувалися ніякі дії, щоб принижували його гідність. Він відштовхував ОСОБА_5, намагався відштовхнути і його - Петрунька. Коли везли в відділення поліції в їхньому службовому автомобілі, Петров махав ногами, ледве не вибив лобове скло, розбив відеореєстратор.

З рапортів працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що обставини в них викладенні аналогічно їхнім поясненням, які були надані в суді.(а.с.4,5)

Свідок ОСОБА_7 підтвердив суду, що 08 червня 2016 року о 09 годині 40 хвилин від автобусом виїхав з блоку №2 шахти «Степова» в сторону м.Першотравенська. Приблизно о 09 годині 55 хвилин, на підйомі його автобус обігнав автомобіль «Шевролет», за автобусом їхала ще колона автомобілів, яка автобус не обганяла. На зустріч їхала патрульна машина ДАІ, яка зупинилася, маячки на ній включені були і інспектор жезлом намагався зупинити автомобіль «Шевролет», який обігнав його автобус, але водій «Шевролет» не відреагував і поїхав далі. Це відбувалося метрів 200-250 від його автобуса, коли автомобіль його обігнав, жезл бачив, що інспектор його зупиняв, а свистка не чув. Метрів триста від повороту стоїть знак «Обгін заборонено», який діє до Т- подібного перехрестя, де пам'ятник «Шахтаря», розміток на дорозі, начебто, немає.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_7 також вбачається, що вони є аналогічними тим, які він надав у суді першої інстанції.(а.с.3)

Судом першої інстанції було опитано вищевказаних осіб та судом першої інстанції їхні пояснення були оцінені належним чином.

Крім того винна ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП підтверджується іншими доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 274655 від 08 червня 2016 року, який був складений працівником поліції з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП(а.с.2)

-аудіо записом, який був записаний працівниками поліції під час вищевказаної події, (а.с.13)

Отже дослідивши всі вищезазначені докази по справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції було також прослухано аудіо запис та було встановлено, що вищевказані обставини дійсно мали місце.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не бачив того, що працівники поліції його хотіли зупинити є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються поясненнями незалежного свідка ОСОБА_7, який був допитаний в суді першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення норм КАСУ також є безпідставними, оскільки даний розгляд справи регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_3 правопорушення.

Накладаючи на правопорушника ОСОБА_3 адміністративне стягнення, районний суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП та наклав адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-2 КУпАП, крім того ОСОБА_3 судом першої інстанції було позбавлено права керування усіма видами транспортних засобів не на максимальний строк.До того ж судом було встановлено у відповідності до ст. 35 КУпАП обтяжуючі обставини у діях ОСОБА_3, а саме продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, якоюОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2КУпАП та накладено адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун