Справа №755/8541/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 27 грудня 2015 року о 14 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Тойота Прадо», д.н.з. НОМЕР_1, по мосту Патона в м. Києві (електроопора №73), не дотримався безпечної швидкості руху та при виникненні перешкоди, яку водій спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безперешкодного об'їзду перешкоди та здійснив зіткнення зі стоячим автомобілем НОМЕР_2, який від удару заїхав на платформу евакуатора «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_3, в результаті чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з'явився, вину свою не визнав та показав, що дійсно 27 грудня 2015 року близько 14 години 00 хвилин він керував автомобілем «Тойота Прадо», д.н.з. НОМЕР_1, по мосту Патона в м. Києві. Попереду нього рухався автобус, який різко перелаштувався в лівішу смугу руху, а перед ним виникла перешкода у вигляді автомобіля НОМЕР_2, він загальмував, але уникнути зіткнення не виявилося з можливе. Вказав, що від удару автомобіль НОМЕР_2, виїхав на евакуатор, який стояв попереду нього. Вину свою не визнав та вказав, що ДТП сталася з вини водія евакуатора «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_3, який стояв в невстановленому місці та не виставив знак аварійної зупинки.

В судовому засідання потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що 27 грудня 2015 року він керував автомобілем НОМЕР_2, по мосту Патона в м. Києві, в його автомобіля заблокувалися колеса, внаслідок чого автомобіль зупинився. Він увімкнув аварійні вогні та з допомогою інших учасників дорожнього руху намагався перекотити автомобіль на першу смугу руху, але це не виявилося за можливе, після чого він виставив знак аварійної зупинки та викликав евакуатор. Коли евакуатор приїхав, то під час евакуації автомобіля він вийшов на евакуатор, щоб спостерігати за рухом автомобілів та евакуацією. В цей час він побачив, автомобіль «Тойота Прадо», д.н.з. НОМЕР_1, який швидко наближався до них. Він хотів зістрибнути з евакуатора, але не встиг, оскільки автомобіль «Тойота Прадо», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зіткнення з його автомобілем, який від удару виїхав на евакуатор та вдарив його, від чого він впав на дорогу та пролетів декілька метрів по асфальту. Водій евакуатора викликав швидку допомогу та поліції, а його забрали до лікарні.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, а саме, письмові пояснення учасників ДТП, схему ДТП, врахувавши розміщення транспортних засобів на проїзній частині в момент удару, та механічні пошкодження, які отримали автомобілі в результаті вказаної ДТП, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді повністю доводиться зібраними у справі доказами.

Суд критично оцінює покази ОСОБА_1 стосовно того, що на дорозі відсутній був знак аварійної зупинки, оскільки потерпілий як у своїх письмових поясненнях так і в судовому засіданні чітко зазначив, що виставляв знак аварійної зупинки, окрім цього, відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Досліджені у справі докази свідчать про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 який порушив п. 12.1 ПДР, оскільки під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 ПДР України, оскільки, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку виявив, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди; п. 13.1 ПДР України, оскільки залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

В зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про закриття провадження по даному матеріалу на підставі ст. 247 п.7 КУпАП

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 38, ч.2, 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КупАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: