АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/424/16 Головуючий у І-й інстанції - Замкова Я.В.
Справа № 209/1672/16 -п Суддя-доповідач - Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, 03 травня 2016 року о 06.20 годині, водій ОСОБА_2 на дамбі ГЕС (електропора № 5) у м. Дніпродзержинську керував автомобілем "Заз 1102"» р/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. На вимогу працівників міліції, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути міру покарання. Зазначає, що з рішенням суду не згоден, та транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння не керував. Автомобіль є єдиним доходом в його сім'ї, оскільки на ньому він заробляє кошти.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, , вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що він не керував транспортним засобом, є безпідставними і таким, яким спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 263097 від 09 травня 2016 року; пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 згідно яких, водій ОСОБА_2, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, та від підпису у протоколі і дачі пояснень відмовився. Керував автомобілем у нетверезому стані; поясненнями свідка ОСОБА_5, згідно яких останній знаходячись на посту охорони ГЄС побачив як водій автомобіля ЗАЗ 1102, рухався підозріло від однієї сторони у іншу. Позаду нього їхав екіпаж поліції. З автомобіля ЗАЗ вийшов водій (невразлива мова, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота).

Дані покази свідків узгоджуються між собою і сумнів у апеляційного суду не викликають.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП., передбачає відповідальність правопорушника за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене даною статтею, в разі, якщо особа керувала транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з відеозапису наявному в матеріалах справи, ОСОБА_2, дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що автомобіль є єдиним джерелом доходу в його сім'ї на якому він заробляє кошти, не виправдовують і не пом'якшують його вини в скоєному адміністративному правопорушенні та не є безумовною підставою для зміни йому адміністративного стягнення на більш м'яке. А окрім того, дані обставини не підтвердженні оскільки надані документи до апеляційної скарги належним чином не завірені.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження ним вчинення нових правопорушень.

Враховано характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що застосовані до ОСОБА_2 судом першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для зміни накладеного на правопорушника адміністративного стягнення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 14 червня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області : О.П. Піскун