Справа № 466/5516/16-п Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/783/507/16 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф. з участю представника правопорушника ОСОБА_1, - адвокат27 липня 2016 рокуа Сагатого О. О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року у справі №466/5516/16-п про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та позбавлено його права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Відповідно до постанови, 28 травня 2016 року о 07 год. 55 хв. на вул. Тичини в м. Львові керував транспортним засобом - автомобілем марки «Мерседес Бенц» д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, згідно висновку мединого огляду №773 від 28 травня 2016 рок, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1, вважаючи таке надто суворим, винесеним без врахування усіх обставин справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року по справі №466/5516/16-п про визнання ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, призначивши більш м'яке покарання у вигляді штрафу.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги, вказує на те, що вину у вчиненні правопорушення визнає повністю, не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, на пропозицію інспектора патрульної служби про проходження медичного огляду не заперечував, чистосердечно розкаявся у вчиненому, просив суд не позбавляти його права на керування транспортними засобами, оскільки робота водія є його єдиним заробітком. Випадків вживання алкоголю за кермом ОСОБА_1 не допускав, оскільки постійно займається перевезенням товарів, по території західної України вдень і вночі.

Заслухавши пояснення представника правопорушника ОСОБА_1,- адвоката Сагатого О. О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з ст. 245 КпАП України, завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 174637 від 28.05.2016 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також рапортами працівників патрульної поліції.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції при обрані стягнення, яке буде накладено на ОСОБА_1, суддя формально врахував особу правопорушника та матеріали адміністративної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що районний суд, не в повній мірі врахувавши пояснення ОСОБА_1, недостатньо повно, всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи. Судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги те, що ОСОБА_1 правопорушення вчинив вперше, фактів притягнення до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення зафіксовано не було. Крім того, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення ним правопорушення також необхідно врахувати той факт, що діяльність останнього пов'язана з автомобільним вантажним транспортом. Для виконання своїх службових обов'язків йому необхідно використовувати автомобіль, а позбавлення його права керувати транспортними засобами призведе до втрати заробітку, що підтверджується доданою до апеляційної скарги копією свідоцтва платника єдиного податку НОМЕР_2.

На основі вищенаведеного, приходжу до переконання, що Шевченківський районний суд не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 Відтак, приходжу до переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року - зміні, в частині накладеного стягнення.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2016 року у справі №466/5516/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, - змінити.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді накладення на нього штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області М. Ф. Романюк