АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Осіпова Л.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 7 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 7 червня 2016 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно постанови ОСОБА_3 17 квітня 2016 року о 4 год. 10 хв. по проспекту Бажана у м. Києві керував автомобілем марки«Nissan», д.н.з.НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп'яніння відмовився.

Також ОСОБА_3 17 квітня 2016 року о 4 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1, по проспекту Бажана - з'їзд на шляхопровід (вул. Ревуцького), в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної швидкості, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду, що призвело до пошкодження вказаного транспортного засобу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді змінити в частині накладення стягнення, пом'якшити вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

При цьому посилається на те, що суддею при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення не дотримано вимог ст. 33 КУпАП щодо врахування особи порушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин тощо. Зауважує на тому, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, працює, автомобіль використовує у робочих цілях, надає допомогу хворим батькам, і позбавлення права керувати транспортними засобами ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки іншого заробітку він не має.

Також ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді з посиланням на те, що розгляд справи 7 червня 2016 року проведено у його відсутність, і про прийняте судом першої інстанції рішення йому стало відомо 15 червня 2016 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції є обґрунтованим, оскільки строк на подачу апеляційної скарги ним пропущено з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, його представника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 в порушенні п. 2.5 та п. 12.1 Правил дорожнього руху України за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованим та підтверджується даними, що містяться у протоколах про адміністративні правопорушення (а.с. 1, 2), у схемі місця ДТП (а.с. 3), інших, досліджених суддею доказах.

Цей висновок не оспорює і ОСОБА_3 в апеляційній скарзі.

Що ж стосується доводів апелянта про суворість накладеного на нього адміністративного стягнення, то вони заслуговують на увагу.

Так, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При цьому має бути враховано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових подібних правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя у постанові послався на загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачені ст. 33 КУпАП.

Разом з тим, суддею не в повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення та особу порушника.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 дав пояснення щодо обставин вчинення вказаних правопорушень, повністю визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 працює, вперше притягується до адміністративної відповідальності, і порушення ним Правил дорожнього руху України не потягло за собою тяжких наслідків.

У справі відсутні дані про обставини, які обтяжують відповідальність правопорушника.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, майновий та сімейний стан порушника, вважаю, що стягнення належить пом'якшити з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто санкцією, встановленою за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме - двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 7 червня 2016 року в частині накладення стягнення - зміні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 7 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 7 червня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінити, пом'якшити вид накладеного на нього відповідно до положень ст. 36 КУпАП стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік на штраф у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Л.О. Осіпова