Справа № 544/903/16-п
№ пров. 3/544/267/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Нагорної Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління Держпраці у Полтавській області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, паспорт серії КО 597613, виданий Пирятинським РВ УМВСУ в Полтавській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, фізична особа - підприємець, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи фізичною особою підприємцем,порушив строки виплати заробітної плати найманим працівникам, а саме: виплата заробітної плати за першу половину січня 2016 року проводилася 19 січня 2016 року, про що свідчить відомість № 2 від 19 січня 2016 року. Виплата заробітної плати за другу половину січня проводилася 8 лютого 2016 року згідно відомості № 3 від 08.02.2016 року. Згідно відомості № 4 від 25.02.2016 року проводилася виплата заробітної плати за першу половину лютого 2016 року, за другу половину лютого 2016 року виплата заробітної плати проводилася 11 березня 2016 року, про що свідчить відомість № 5 від 11.03.2016 року. Виплата заробітної плати за першу половину березня 2016 року проводилася 23 березня 2016 року згідно відомості №6 від 23.03.2016 року. Виплата заробітної плати за другу половину березня 2016 року проводилась 11 квітня 2016 року, про що свідчить відомість від 11.04.2016 року. 27 травня 2016 року проводилася виплата заробітної плати за першу половину травня 2016 року згідно відомості від 27.05.2016 року. Виплата заробітної плати за другу половину травня 2016 року проводилась 8 червня 2016 року, про що свідчить відомість № 8 від 08.06.2016 року, що не відповідає вимогам ст. 24 Закону України " Про оплату праці, ст. 115 КЗпП України щодо строків виплати заробітної плані від 23.09.10 р. № 2559- УІ.

Окрім цього, ФОП ОСОБА_1 не повідомляв працівників письмово, не пізніше ніж за два тижні до встановленого відповідно до графіку щорічних відпусток терміну, про дату початку щорічної відпустки. Так, наказом № 1 від 16.06.2016 року манікюрниці ОСОБА_2 надана щорічна відпустка з 18 червня 2016 року по 26 червня 2016 року, наказом № 2 від 16.06.2016 року косметологу ОСОБА_3 надана щорічна відпустка з 19 червня 2016 року по 26 червня 2016 року та наказом № 3 від 17.06.2016 року перукарю ОСОБА_4 надана щорічна відпустка з 21 червня 2016 року по 06.07.2016 року, чим порушено вимоги ч.5 ст.79 КЗпП України та ч. 11 ст. 10 Закону України "Про відпустки".

Окрім цього, ФОП ОСОБА_1 не виплачував заробітну плату за весь час щорічної відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку. Так, наказом № 1 від 16.06.2016 року манікюрниці ОСОБА_5 надана щорічна відпустка з 18 червня 2016 року по 26 червня 2016 року, наказом №2 від 16.06.2016 року косметологу ОСОБА_3 надана щорічна відпустка з 19 червня 2016 року по 26 червня 2016 року та наказом № 3 від 17.06.2016 року перукарю ОСОБА_4 надана щорічна відпустка з 21 червня 2016 року по 06.07.2016 року. Заробітна плата за час щорічної відпустки вище вказаним працівникам виплачена 22 червня 2016 року згідно відомості № 9 від 22.06.2016 року, чим порушено вимогу ч.1 ст.21 Закону України " Про відпустки" та ч.4 ст.115 КЗпП України.

Окрім цього, ФОП ОСОБА_1 не провів на день звільнення виплату всіх сум, що належали звільненому працівнику. Так, наказом від 30 червня 2016 року № 1 звільнено з 30.06.2016 року по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням косметолога ОСОБА_6 Як свідчить табель обліку робочого часу за червень 2016 року 30 червня 2016 року для ОСОБА_6 був робочим і складав 8 годин. Сума, належна їй від ФОП ОСОБА_1 при звільненні, виплачена 5 липня 2016 року, про що свідчить відомість № 11 від 05.07.2016 року, що не відповідає вимогам ч.1 ст.116 КЗпП.

У суді ОСОБА_1 свою вину визнав, але зазначив, що за результатами перевірки і виявлення зазначених порушень законодавства про працю щодо нього вже було винесено постанову про накладення штрафу № 16-09-210/612-78 від 11 серпня 2016 року. Тому вважає, що він не може повторно притягуватись до відповідальності за вищевказані правопорушення. Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, а саме:

- протокол № 16-09-210/524 від 11 серпня 2016 року, з якого вбачається, що за результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 були виявлені порушення вимог законодавства про працю;

- акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №16-09-210/612 про перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;

вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, доведеною.

При цьому доводи ОСОБА_1 про те, що на нього вже було накладено грошове стягнення за вищевказані правопорушення і повторне притягнення до відповідальності за теж саме правопорушення законодавством не допускається, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до постанови першого заступника начальника Управління Держпраці у Полтавській області області ОСОБА_7 від 11.08.2016 року №16-09-210/612-78 ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП, на нього було лише накладено штраф на підставі ст.265 КЗпП України, а в силу ч.3 ст.265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено абзацами другим - пятим частини другої статті 265 КЗпП України, є лише фінансовими санкціями.

У зв'язку з чим суд вважає за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Обставин, що обтяжують чи помякшують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суд вважає за можливе обмежитись мінімальним штрафом в межах санкції, що відповідає ч.1 ст.41 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.41, ст. ст.283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 (пятсот десять) гривень на корись держави на р/р 0379, отримувач УДКСУ у Пирятинському районі, код отримувача 21081100, МФО 831019.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок на рахунок отримувача УДКСУ у Пирятинському районі 0379, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37958534, банк отримувача ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.В.Нагорна