Справа 642/3731/16
Провадження3/642/1250/16
Ленінський районний суд м.Харкова
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року

Суддя Ленінського районного суду Євтіфієв В.М.:

За участю прокурора Моісеєнко Ю.П., Захисника ОСОБА_1, Правопорушника ОСОБА_2;

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за звинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, працює головний лісничий ДП «Жовтнево лісничі господарство», мешкає АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності не притягувався.

у правопорушенні передбаченому статтею 1727 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу №193-кв від 03.09.2015, про відпустку директора Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» ОСОБА_3, виконуючи обов'язки директора Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» на період з 21.09.2015 по 31.10.2015 були покладені на ОСОБА_2 який діючи в умовах реального конфлікту інтересів, видав наказ №215 від 28.10.2015 «Про преміювання працівників лісгоспу за виконання плану реалізації та плану рубок на вересень за 2015», тим самим прийнявши відповідне організаційно-розпорядче рішення, згідно якого особисто він та його дружина бухгалтер 1 категорії ОСОБА_4 підлягають преміюванню та на підставі якого його дружині ОСОБА_4 нарахована та виплачено премію у розмірі 1013.40грн.

Прокурора в судовому засіданні, вказав, що ОСОБА_2 здійснив дії під час конфлікту інтересів, що є корупційним діянням.

Правопорушник ОСОБА_2 вину у скоєному правопорушенні не визнав. В поясненні вказав,, що він дійсно виконував обов'язки Голови державного підприємства, що передбачено штатним розкладом на час перебування голови підприємства у відпустці. Дійсно на підприємстві працює його дружина ОСОБА_4 бухгалтером 1 категорії яка підпорядкована Головному бухгалтеру підприємства. Керівник підприємства знав що ОСОБА_4 є його дружиною під час призначення на посаду. Він особисто не подавав не яких заяв, щодо повідомлення про родинність зв'язків на ім'я керівника.

Захисник в судовому засіданні вказав, що відповідно до закону прокурор не мав право складати протокол про корупційні діяння відносно ОСОБА_2. але дії прокурора на теперішній час не визнанні в встановленому порядку незаконними. В діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення т.я шкоди ні кому не заподіяно.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази матеріалів справи, судом встановлено:

Наказом №42 -к від 21.03.2013 року ОСОБА_2 призначено на посаду головного лісничого ДП «Жовтневе лісове господарство».

Наказом №15-к від 03.02.2015 на посаду бухгалтера І категорії відділу апарат ДП «Жовтневого лісового господарства», з 3.02.2015 року з окладом згідно штатного розпису, призначено ОСОБА_4, яка є дружиною ОСОБА_2.

Державне підприємство «Жовтневе лісове господарство», створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 №133, засноване на державній формі власності та належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України та входить до сфери управління Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Наказом №193-кв від 03.09.2015, про відпустку директора ДП Жовтневе лісове господарство» ОСОБА_3, обов'язки директора ДП Жовтневе лісове господарство» на період з 21.09.2015 по 31.10.2015 виконував головний лісничий ОСОБА_2

Згідно з контрактом з керівником ДП «Жовтневе лісове господарство» від 13.11.2014 на керівника підприємства покладається обов'язок здійснення поточного керівництва підприємством, організації його виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, що передбачена законодавством, Статутом чи Положенням про об'єднання, підприємство, установу, організацію.

Керівник користується правом розпорядження коштами підприємства, накладення на працівників стягнення відповідно до законодавства; у межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов'язкові для всіх підрозділів та працівників підприємства.

Оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає,

Відповідно до пп.а п.2 ч. І ст. З Закону України «Про запобігання корупції» визначено: Посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті є суб'єктами на яких розповсюджуються обмеження передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

Вимогами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено

близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині перший статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Вимогами статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено:

1. Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Вимогами статті 29 Закону України «Про запобігання корупції» визначено:

Особи, зазначені у пункті 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів, можуть самостійно вжити заходів щодо його врегулювання шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих це документів безпосередньому керівнику або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади.

Позбавлення приватного інтересу має виключати будь-яку можливість його приховування.

Отже, в період часу з 21.09.2015 по 31.10.2015 ОСОБА_2, виконуючи обов'язки посадової особи юридичної особи публічного права особи та перебував на посаді, пов'язаній з виконанням організаційно-господарчих та адміністративно-господарських обов'язків, був особою на якого поширювалася дія вказаного Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_2 виконуючи обов'язки керівника державного підприємства, в підпорядкуванні якого перебуває його дружина ОСОБА_4, усвідомлюючи суперечність між приватним інтересом та власними службовими повноваженнями, викликаних сімейними стосунками з дружиною та особистою майновою зацікавленістю в отриманні матеріального заохочення, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення, не вживши відповідних заходів щодо самостійного попередження та врегулювання реального конфлікту інтересів, 28.10.2015, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, видав наказ №215 від 28.10.2015 «Про преміювання працівників п лісгоспу за виконання плану реалізації та плану рубок на вересень за 2015», тим самим прийнявши відповідне організаційно-розпорядче рішення, згідно якого особисто він та його дружина бухгалтер 1 категорії ОСОБА_4 підлягають преміюванню та на підставі якого ОСОБА_2 нараховано та сплачено премію у розмірі 1625,10 грн, а ОСОБА_4 нарахована та виплачена премія у розмірі 1013.40грн.

Посилання захисту про відсутність заподіяної шкоди, та відповідність дій ОСОБА_2 умовам посадової інструкції та колективного договору, що були також предметом дослідження в судовому засіданні, на думку суду не можуть бути прийняти, т.я. ОСОБА_2 будучі на посаді повинен був повідомити керівництво про конфлікт інтересів, що в свою чергу зроблено небуло.

Таким чином дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст.1727 ч.2 КпАП України, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вимогами ст..280 КпАП України визначено: Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про застосування міри покарання, суд враховує, важкість правопорушення, яке на думку суду відповідно до санкції статті є тяжким правопорушенням, особу правопорушника, яка раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, пом'якшуючи обставини відповідальність - не встановлено, обтяжуючи обставини відповідальність - не встановлено.

Таким чином суд вважає призначити покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.22, 1727 ч.2, 284 п. 1, 285, 289, 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,,- визнати винним у скоєнні правопорушення за ст..1727 ч.2 КпАП України, призначити покарання у вигляді накладення штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400(три тисячі чотириста)грн.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_2 не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу 6800(шість тисяч вісімсот)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 275грн. 60коп на користь держави у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. (реквізити для оплати судового збору - одержувач: УДКСУ у Ленінському районі м. Харкова Харківської обл.; ; Банк одержувача: ГУДКСУ в Харківській області; МФО: 851011; Рахунок: 0006; Код платежу за бюджетною класифікацією: 22030001).

Копію постанови суду про накладення адміністративного стягнення за у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити ОСОБА_2, та Державному підприємству «Жовтневе лісове господарство» для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, усунення ОСОБА_2 згідно із законодавством від виконання функцій держави, якщо інше не передбачено законом, а також усунення причин та умов, що сприяли вчиненню цього правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харковської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня її проголошення або отримання копії постанови особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні

Суддя: В.М.Євтіфієв