А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29.07.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Грички В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за поданою в його інтересах апеляційною скаргою захисникаГрички В.В. на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.06.2016,

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 фактично визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення з кваліфікацією його дій, як «злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку» -накладено адміністративне стягнення за ст.185 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 гривень.

В оскарженій постанові судді від 23.06.2016 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_1 29.03.2016, біля 3 год., в с. Нересниця, перебуваючи на території АЗС «WOG», вийшовши з автомобіля марки «ВАЗ 2110», номерний знак НОМЕР_1, висловлювався нецензурними словами, на зауваження працівників поліції припинити порушення громадського порядку не реагував та висловлювався в їх адресу нецензурними словами, вчинивши злісну непокору законній вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов'язків по охороні громадського порядку.

В апеляційній скарзі захисник Гричка В.В. просить вказану постанову судді скасувати, а провадження закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що поряд із складеним у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення (далі - протокол) за ст. 185 КУпАП, у його ж відношенні цієї ж доби складено і протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

23.06.2016 постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю складу цього адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 як під час складання протоколу, так і в суді свою вину не визнав та пояснив, що він одружений з громадянкою ОСОБА_3, яка в даний час вагітна.

Вечором 28.03.2016 він вживав спиртні напої.

Приблизно о 2 годині 29.03.2016 його дружині стало погано через вагітність і вони вирішили поїхати в с. Нересниця до дільничної лікарні на обстеження.

Оскільки він знаходився у стані алкогольного сп'яніння, то зателефонував своєму братові, ОСОБА_4, щоб той прийшов до нього додому і на його власному автомобілі відвіз дружину до лікаря.

Брат сів за кермо автомобіля, а вони з дружиною на заднє сидіння цього ж автомобіля і поїхали в сторону с. Нересниця Тячівського району.

По дорозі вони підібрали товариша ОСОБА_5, який повертався від своєї дівчини додому.

Приїхавши в с. Нересниця до лікарні, виявилося, що лікарня закрита і тому вони вирішили їхати до Тячівської районної лікарні.

Оскільки в автомобілі закінчувалося пальне, то вони вирішили заїхати на АЗС «WOG» заправити автомобіль.

Брат ОСОБА_4 заїхав на АЗС і зупинився біля бензоколонки. Він вийшов з автомобіля і попрямував до каси розрахуватися за пальне.

В цей час від альтанки до нього підійшов працівник поліції в цивільному одязі ОСОБА_7 з пляшкою пива в руках і запитав, чого це вони тут так ганяють на автомобілях.

Оскільки ОСОБА_7 не представився працівником поліції, а ОСОБА_1 його не знав,то відповів, що це не його справа і хто він такий, щоб задавати йому такі запитання.

На це ОСОБА_7 схопив рукою за шию ОСОБА_1 і здавивши її, повалив його на землю.

В цей час до ОСОБА_7 в цивільному одязі підійшли ще двоє осіб, один з яких ОСОБА_8 і почали наносити йому лежачому на землі удари ногами по різним частинам тіла.

Потім підійшли у форменному одязі ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які також почали над ним знущатися та наносити удари по різним частинам тіла.

На прохання ОСОБА_1, його дружини, брата та ОСОБА_11 припинити знущання, працівник поліції ОСОБА_9 наніс удар рукою дружині в область черева, від якого остання почала падати і її підхопив ОСОБА_11

Це вкрай обурило ОСОБА_1 і він почав висловлювати нецензурні слова, говорити, що «він їм це так не залишить, і що вони позбудуться посад за свої незаконні дії».

Тоді працівники поліції наділи на нього кайданки, посадили на заднє сидіння службового автомобіля і разом з дружиною доставили до Тячівського ВП.

По дорозі в автомобілі «продовжували наносити йому удари і відібрали у дружини його мобільний телефон».

Там відповідно склали протоколи за ст.ст. 130,185 КУпАП та протримали в кайданках з 3 до 10 години без складання протоколу затримання.

Внаслідок побиття заподіяли йому тілесні ушкодження, через які він знаходився на лікуванні в Хустській та Тячівській райлікарнях. Про незаконні дії з боку працівників поліції він подав заяву в правоохоронні органи.

Ніяких хуліганських дій він не вчиняв, а міг тільки «словесно захищатися» від таких дій працівників поліції.

Свідок ОСОБА_12, дружина ОСОБА_1, повністю підтвердила в суді наведені вище повідомлені її чоловіком обставини, додавши, що коли автомобіль зупинився біля колонки АЗС, то працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 і першими почали наносити йому удари.

На її прохання не бити чоловіка, один з працівників поліції вдарив її рукою в живіт.

Від удару вона падала, але її підхопив ОСОБА_11

Коли вона із затриманим чоловіком їхали у службовому автомобілі, працівники поліції продовжували бити ОСОБА_1 і вона сказала, що все відзняла на телефон. Тоді працівник поліції вирвав у неї з рук телефон та документи чоловіка. Телефон до цього часу не повернули.

Свідок ОСОБА_13, брат ОСОБА_1, також підтвердив показання останнього про його побиття працівниками поліції, внаслідок якого ОСОБА_1 почав висловлюватися в бік поліцейських нецензурною лайкою. В цілому такі ж показання вбачаються й зі слів свідка ОСОБА_11 - пасажира автомобіля під керуванням ОСОБА_13, в якому їхали також ОСОБА_1 з його дружиною ОСОБА_12

Відповідно до акту судово-медичного освідчення за № 261 від 15.04.2016 у ОСОБА_1 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: садна підборіддя, забою зовнішнього носа, синців правого плечового суглобу, правого стегна та правої пахової ділянки, які могли виникнути від локальної дії тупих твердих з обмеженою контактуючою поверхнею предметів, якими могла бути рука, стиснута в кулак та взута нога, а також -синець шиї справа, що міг виникнути від дії тупого туго-еластичного предмета, яким міг бути палець руки сторонньої особи при здавлені шиї. Строку події 29.03.2016 дані тілесні ушкодження відповідають і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.

Дана обставина, на думку захисника, поряд з іншими доказами, підтверджує правдивість показань саме ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Згідно копії витягу з кримінального провадження № 0000029, заяву ОСОБА_1 30.03.2016 внесено до ЄРДР з попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 громадський порядок не порушував, на АЗС в той час окрім працівників поліції нікого з громадян не було, права і свободи громадян порушені не були.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про потерпілих при порушенні громадського порядку, відсутні навіть заяви оператора та інших працівників АЗС щодо порушення громадського порядку з боку ОСОБА_1

Окрім цього адміністративний протокол за дрібне хуліганство по ст.173 КУпАП не складався.

ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції, одягнений в кайданки о 3 год. і до 10 год., тобто більше трьох годин, перебував в Тячівському ВП, хоча протокол затримання за ст.ст. 262-263 КУпАП працівниками поліції не складався.

Також, як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 29.03.2016, о 3 год., в с. Нересниця, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем «ВАЗ 2110», д.н.з НОМЕР_1, заїхав на АЗС «WOG», вийшовши з авто, почав вчиняти наведені в оскарженій постанові судді хуліганські дії.

Але жоден із допитаних у суді свідків, в тому числі й працівників поліції, у своїх показаннях не зазначив, що ОСОБА_1 хватався руками за форменний одяг працівників поліції, штовхався, а будучи одягнений в кайданки, намагався втекти від шести працівників поліції та відмовився пройти до Дубівського відділення поліції, після чого чомусь був доставлений для складання адміністративних протоколів до Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП (справа №307/1110/16-п) постановою Тячівського районного суду закрите, протокол за вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства - ст.173 КУпАП не складався, а тому захисник зазначає, що є незрозумілим, про яку саме непокору законному розпорядженню працівника поліції йде мова (у протоколі за ст.185 КУпАП), і яке саме правопорушення передувало затриманню ОСОБА_1

Заслухавши доводи захисника Грички В.В. в обґрунтування поданої ним в інтересах ОСОБА_1 апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції (суддею), під час повторної підготовки вказаної справи щодо ОСОБА_1 до розгляду в порядку ст.278 КУпАП, не перевірено, чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЗА № 012044 на виконання постанови судді від 29.03.2016, якою протокол повернуто суб'єкту його складання для його належного оформлення (а.с.15).

Як встановлено апеляційним судом, складений 29.03.2016 інспектором «Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в З/о» протокол серії ЗА № 012044 відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, більша частина виявлених місцевим судом недоліків, що відображені в постанові від 29.03.2016 не усунуті, на що суд не звернув уваги.

Так, ім'я та по батькові особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол та суб'єкт його складання) не вказано у відповідній графі протоколу; також не вказано місце народження ОСОБА_1, його місце проживання вказано, як село «Раничі», а реєстрації - «Гяничі» без зазначення конкретного району (Закарпатської області), в якому розташований даний населений пункт, останнє стосується й місця вчинення адміністративного правопорушення - зазначено лише назву населеного пункту,- с. Нересниця, також не вказано назву вулиці цього села, на якій сталася подія; в графі протоколу «чи притягувався (лася) до адміністративної відповідальності» стоїть позначка «н.», з якої неможливо встановити відповідну обставину; графу «Свідки» не заповнено відповідною інформацією щодо очевидців події, їх місця проживання, натомість ця графа містить наступний текст «+ доповнення: ВП відмовився…»; додані до протоколу копії з документів не завірені у встановлений законом спосіб - суб'єктом складання протоколу, а тому не мають силу оригіналу (посвідчення водія на ім'я ОСОБА_1 та протокол від 29.03.2016 серії АО1 № 135266 стосовно ОСОБА_1, а.с. 11,13); справа неправильно пронумерована: на фактичному а.с.11 зазначено № 10, а на а.с.12 - № 11).

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено текст «додається на окремому аркуші», хоча в той же час з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від пояснення в присутності понятих, що стверджується підписами останніх у відповідній графі протоколу.

За змістом ст.185 КУпАП, на яку йдеться посилання у протоколі щодо ОСОБА_1, адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Розкриваючи зміст вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суб'єкт складання протоколу посилається також на наступне «…виражився нецензурною лайкою, кричав, порушував громадський порядок, на зроблине проц. поліції, зауваження припинити хуліганські дії, ОСОБА_1 не реагував, почив виражатися в адресу проц. поліції нецензурною лайкою…тобто вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.)».

Даний зміст протоколу не в повній мірі розкриває суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки не цілком є зрозумілим, зокрема, в чому полягає саме злісна непокора і саме законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків:

1) в чому полягає злісність непокори (тривале, вперте ігнорування на зауваження та законні вимоги працівника поліції припинити вказану протиправну поведінку, продовження вчинення такої поведінки після вказаних заходів з боку працівника поліції тощо);

2) яку саме законну вимогу (розпорядження) поліцейського (згідно протоколу - «проц. поліції») не виконав ОСОБА_1 (в протоколі взагалі не йдеться про певні законні вимогу або розпорядження поліцейського, а лише йдеться посилання на «зауваження» та «запрошення «проц.поліції» (без зазначення імені та посади відповідного поліцейського), що жодним чином не співвідноситься із наведеною вище диспозицією ст.185 КУпАП;

3) у протоколі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського саме при виконанні останнім службових обов'язків, що є обов'язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Крім того, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, як «злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку» (а.с.52,абз.9), місцевий суд вийшов за межі визначеного у протоколі обвинувачення, з якого слідує, що ОСОБА_1 вчинив лише злісну непокору законній вимозі «працівника поліції» (а.с.1, ряд.15).

В наведеній вище диспозиції ст.185 КУпАП йдеться про злісну непокору законному розпорядженню або вимозі як поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, так і члена громадського формування з охорони громадського порядку, про що (злісну непокору члену вказаного громадського формування) не йдеться у протоколі.

У зв'язку з прийняттям апеляційним судом рішення про скасування оскарженої постанови місцевого суду з наведених вище підстав та повернення протоколу щодо ОСОБА_1 для його належного оформлення, решта доводів апеляційної скарги захисника Грички В.В. підлягають ретельній перевірці судом після усунення недоліків вказаного протоколу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,278,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1- адвоката Грички В.В. задовольнити частково.

Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.06.2016, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.185 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 грн. скасувати, а матеріали справи повернути Дубівському відділенню поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області для її належного оформлення та протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 від 29.03.2016 серії ЗА № 012044.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя