Справа № 357/6602/16-п Головуючий у І інстанції Закаблук О. В.
Провадження № 33/780/434/16 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 204 01.08.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

1 серпня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2016 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2016 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Біла Церква, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч)грн.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він в період часу з 1 березня 2016 року по 17 травня 2016 року за адресою: АДРЕСА_2, здійснював провадження господарської діяльності в сфері надання послуг з ремонту двигунів та ходової частини автомобілів без державної реєстрації як суб'єкт господарювання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції йому не було роз'яснено права, у відповідності до положень ст. 268 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ст.256 КУпАП, а саме без зазначення свідків та допущено неповноту судового розгляду, внаслідок чого винесено постанову, яка не відповідає матеріалам провадження та дійсним обставинам справи. Апелянт стверджує, що у вказаний період часу дійсно здійснював ремонт автомобіля ОСОБА_4, проте за участі самого власника та його сина ОСОБА_5, при цьому не маючи наміру отримати будь-яку вигоду чи грошову винагороду, а тому на його думку, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, відповідальність за яке наступає лише в разі доведення діяльності особи, направленої на отримання доходу та якщо така діяльність потребує ліцензування.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано дані про його особу, а саме те, що він тимчасово не працює, має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_4, дружину та матір - пенсіонерку, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Цих вимог закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_2 суддею дотримано не було.

Як вбачається з постанови, суддею визнано доведеним те, що ОСОБА_2 в період часу з 1 березня 2016 року по 17 травня 2016 року за адресою: АДРЕСА_2, здійснював проводження господарської діяльності в сфері надання послуг з ремонту двигунів та ходової частини автомобілів без державної реєстрації як суб'єкт господарювання, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП

На думку судді, вина ОСОБА_2 в скоєні зазначеного правопорушення підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та додатками до нього.

Проте, даний висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів та обґрунтування прийнятого ним рішення.

Так, ч.1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва підприємцями (ч. 2 ст. 3 ГК України).

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто суб'єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується наявністю умислу правопорушника спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02 березня 2015р. № 222, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб'єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, то в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на норму спеціального закону, який регламентує ту чи іншу діяльність, яка потребує ліцензування або державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

Однак таких даних в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.06.2016р. Серії АА №376119 не зазначено, що позбавило ОСОБА_2 можливості захищатися в суді від інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

Крім того в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, яка саме спеціальна норма була порушена ОСОБА_2, не вказано кому ОСОБА_2 надавав такі послуги, а також чи існувала регулярність надання таких послуг.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_2 отримав прибуток за надання послуг по ремонту двигунів та ходової частини автомобілів, що, також, не відображено і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання судді першої інстанції на протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 376119, висновок по факту звернення ОСОБА_2 від 31.05.2016р. та пояснення ОСОБА_2 від 17.05.2016р. та ОСОБА_4 від 31.05.2016р., як на доказ вини ОСОБА_2 є недостатньо мотивованим, оскільки вони не містить у собі достатніх даних, які б безпосередньо указували на здійснення ОСОБА_2 самостійної, ініціативної, систематичної діяльності з надання послуг з ремонту двигунів та ходової частини автомобілів без державної реєстрації як суб'єктом господарювання та отримання доходу з вказаної діяльності.

Вищевказане в сукупності свідчить про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна