АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/468/16 Головуючий у І-й інстанції - Тітова І.В.
Справа № 204/3608/16-п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який працює у ТОВ «Стіль -Д» провідним фахівцем з аудиту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3, закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 06 травня 2016 року о 18год.50хв. на вул.Титова, 36, м.Дніпропетровська, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Audi A4», державний номер НОМЕР_1, під час руху по прилеглій території на надав перевагу в русі автомобілю Шкода Superb, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який наближався з правого боку і зіткнувся з ним. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив п.10.11 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Суд першої інстанції мотивуючи своє рішення про відсутність складу адміністративного правопорушення, послався на покази ОСОБА_3, згідно яких, дорога, по якій він рухався, не відноситься до прилеглої території ТРК «Апполо». Тим самим, дізнавач відділу ДТП капітан Воронов Д.А., порушив свої обов'язки відповідно до ст.245 КУпАП. Разом з тим із матеріалів справи видно, що ССПП ОСОБА_5 та дізнавачем відділу ДТП Вороновим Д.А. під час розгляду не з'ясовано та не дано оцінки обставинам, які могли вплинути на правильність прийнятого рішення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, 25 липня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати винним водія автомобіля «Ауді А4» ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він не був присутнім під час винесення постанови, оскільки його не викликали. Копію постанови його представник отримав лише 14.07.2016 року.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2. зазначив, що дану постанову прийнято з порушенням норм матеріального при недотриманні норм процесуального права. Вказує на те, що висновок суду щодо відсутності складу адміністративного правопорушення ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_3, не підкріплених жодними доказами. При вирішенні оскаржуваної постанови, судом було прийнято до уваги пояснення ОСОБА_3, про те, що ним був викликаний ще один патруль поліції який надав протилежний висновок, однак жодного підтвердження цього факту у матеріалах справи немає.

Другим вирішальним фактом при винесені постанови, була наявність у поясненнях «копія кадастрової карти місця ДТП» із сайту «Публічна кадастрова карта України» яка, нібито підтверджує, що дорога, по якій рухався ОСОБА_3, не відноситься до прилеглої території ТРК «Апполо». Проте відповідно до відповіді Дніпропетровської міської ради від 22.07.2016 року, ділянка дороги у м. Дніпро між будинками 32-а та 36 по вул. Титова визначена як між будинковий проїзд, що не має статусу вулиці.

Також зазначає, що ділянка дороги, якими рухались автомобілі, перетинаються у місці, в якому черговість проїзду не обумовлена, надати дорогу був зобов'язаний водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Ауді А4», у зв'язку із наближенням до нього транспортного засобу з правого боку.

04.08.2016 року до канцелярії апеляційного суду Дніпропетровської області,ОСОБА_3 були подані письмові заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_2 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін. Також 04.08.2016 року до канцелярії апеляційного суду Дніпропетровської області,ОСОБА_3 були подані письмові заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників дорожньо - транспортної пригоди, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційний суд, враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи, а також відсутність будь-яких фактичних даних у матеріалах справи, які б прямо свідчили про належним чином повідомлення про час та місце слухання справи, приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з'ясував обставини справи, взагалі не вмотивував своє рішення, лише обмежився вкладенням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

При цьому при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові судді не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Як встановлено апеляційним переглядом, водію ОСОБА_3 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що останній, під час руху по прилеглій території на надав перевагу в русі автомобілю Шкода Superb, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який наближався з правого боку і зіткнувся з ним.

Проаналізувавши зміст постанови суду першої інстанції, апеляційним судом встановлено, що суддею першої інстанції не було взято до уваги покази та версія зіткнення водія ОСОБА_2

Так, з первинних пояснень та і наданих у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, водія ОСОБА_3, який рухався на зелений колір світлофора зі швидкістю 20 км/год. під'їжджаючи до світлофора праворуч з парковки, виїхав різко автомобіль марки «Шкода», не надавши йому перевагу у русі. Після чого, ОСОБА_3 застосував екстрене гальмування, але зіткнення уникнути не вдалось.

Суд апеляційної інстанції, дає критичну оцінку версії водія ОСОБА_3 щодо обставин ДТП та вважає її технічно неспроможними, та такими, що спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи, а також поясненнями водія ОСОБА_2

З пояснень останнього слідує, що він виїжджав зі стоянки ТЦ «Апполо», зі швидкістю 10 км/год. почув звук гальмів, і удар у ліву частину автомобіля. За його відчуттям, автомобіль який здійснив зіткнення, рухався на дуже великій швидкості.

Разом з тим, факт порушення водієм ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

Також відповідно до адвокатського запиту від 13.07.2016 року, Дніпропетровська міська Рада, надала письмову відповідь від 22.07.2016 року, згідно якої зазначений міжбудинковий проїзд, де мало місце ДТП, а саме у м. Дніпро між будинками 32-а та 36 по вул. Титова статусу вулиці не має.

Згідно до вимог п. 10.11 ПДР України, У разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою інспектором ДВП ГУНП , факту порушення водієм ОСОБА_3, вимог п. 10.11 Правил дорожнього руху України, а твердження останнього стосовно того, що зіткнення відбулося з вини водія ОСОБА_2 є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, та вбачається з фото таблиці а.с. 35, та схеми до протоколу, що по напрямку руху водія ОСОБА_3, встановлені знаки дорожнього руху 2.1 «дати дорогу», у той час як за напрямком руху водія ОСОБА_2, який виїзджав з парковки ТЦ «Апполо», такого знаку не вбачається. Даний факт підтверджується наданою фототаблицею від ОСОБА_3 в запереченнях на апеляційну скаргу.

Надані ОСОБА_3 заперечення і робочий проект по організації дорожнього руху датований ще за 2009 рік , апеляційний суд не бере до уваги, оскільки не відоме джерело їх отримання, а тому вкказані документи не є належними і допустимими доказами, Крім того, викладені в них дані не спростовують вищевказаного висновку апеляційного суду.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки апеляційним судом встановлено, що останній керуючи автомобілем «Audi A4», державний номер НОМЕР_1, під час руху по прилеглій території на надав перевагу в русі автомобілю Шкода Superb, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який наближався з правого боку і зіткнувся з ним. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив п.10.11 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортною пригодою.

За таких обставин висновок, викладений у постанові районного суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованим і невмотивованим, а тому постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою слід визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке необхідно накласти на ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого останнім правопорушення, особу ОСОБА_3, який вину у скоєному не визнав, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Таким чином, з урахуванням того, що накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки таке адміністративне стягнення буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст.33, 40-1, 124, 294КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року - задовольнити та поновити ОСОБА_2 строк на оскарження вказаної постанови .

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_3, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко