АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/423/16 Головуючий у І-й інстанції - Мачуський О.М.
Справа № 202/3269/16 -п Суддя-доповідач - Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого слюсарем, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах вказаних в оскаржуваній постанові, 09.05.2016 року о 00 год. 30 хв. в м. Дніпропетровську на вул. Байкальська керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: хитання ходи, почервоніння обличчя, різкий запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Водій ОСОБА_3, порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вказане рішення є незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального права, без урахування фактичних обставин справи. Зазначає, що по справі є розбіжності у часі скоєння правопорушення. оскільки на відео з нагрудного регістратора № 004479 в правому верхньому куті вказано час 09.05.2016 року о 00 год.51 хв., з того ж відео видно, що годинник в патрульному автомобілі вказує час 23:49-23:50 хв. Такий же час вказують і свідки події ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - близько 23:30 хв. Вказує на те, що з вул. Байкальської, ОСОБА_3 о 01.10 год. 09.05.2016 року доставили до Індустріального відділу поліції, і протокол був складений в Індустріальному ВП, де свідки події, що відбувались по вул. Байкальській були відсутні і не могли там з'явитись. Також зазначає, що з наданих до суду матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, що свідчить про не вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду, захисник ОСОБА_2 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення захисник ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що вказане рішення є незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального права, без урахування фактичних обставин справи, є безпідставними і такими, які спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 086320 від 09 травня 2016 року; висновком щодо результатів медичного огляду № 804 від 09.06.2016 року, зроблений о 02:30 год., та підписаний лікарем, згідно якого, ОСОБА_3, відмовився від медичного огляду в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7; поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, згідно яких, ОСОБА_3, в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», також зазначають, що у особи були наявні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя).

Дані покази свідків узгоджуються між собою, тому суд першої інстанції обґрунтовано прийняв їх до уваги.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, стосовно того, що по справі є розбіжності у часі скоєння правопорушення, є необґрунтованими, оскільки на відео з нагрудного регістратора № 004479 в правому верхньому куті вказано час 09.05.2016 року о 00 год.51 хв., протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 086320 від 09 травня 2016 року, та висновок щодо результатів медичного огляду № 804 від 09.06.2016 року, зроблений о 02:30 год., що узгоджується з приписами ст. 266 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що з наданих до суду матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, що свідчить про не вчинення адміністративного правопорушення, спростовується наявним, та дослідженим у суді першої та апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудного регістратора № 004479, з якого вбачається, що ОСОБА_3 пояснює, що він не керував автомобілем по вулиці, а здавав заднім ходом по території майданчика шино монтажу. Більш того, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, є безпідставними, оскільки згідно п. 2.5 ПДР України, саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, інкримінується ОСОБА_3, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений висновок, узгоджується і з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, де в п. 27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, на які також є посилання в апеляційній скарзі, зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Та, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження ним вчинення нових правопорушень.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що застосовані до ОСОБА_3 судом першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області : О.П. Піскун