АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Потоцький В.П., за участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 травня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 травня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 275,60 грн.

Згідно постанови районного суду ОСОБА_2 18.04.2016 року приблизно о 00 год. 05 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Галицький шлях, 2, в м. Чернівці, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення і винести нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апелянт посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, також не отримав копію постанови про притягнення його до адмінвідповідальності, а дізнався про неї лише 01 липня 2016року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Також в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що при розгляді справи було порушено його право на захист та справедливий суд; він був позбавлений можливості давати свідчення, захищатися та заявляти клопотання, оскільки не був належним чином повідомлений про судове засідання. А тому вважає, що судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП.

Справа №33/794/91/16 Головуючий у І інстанції: Богдан С.І.

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Вказує, що, відповідно до вимог ч.2 ст. 276 КУпАП, зазначену справу про адмінправопорушення необхідно було за місцем його проживання, або реєстрації транспортного засобу.

Одночасно в апеляційної скарзі зазначено, що копію протоколу про адміністративне правопорушення йому вручено не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що клопотання апелянта про поновлення строку на оскарження постанови суду та апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 під час судового розгляду справи присутнім не був, будь-яких відомостей про його належне сповіщення про час і місце розгляду справи та надіслання йому копії постанови від 24.05.2016р. в строки і в порядок, передбачений ст.285 КУпАП, в матеріалах справи не має. За таких обставин апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважний причин, а тому його слід поновити.

Згідно ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак районним судом дані вимоги закону було порушено.

Районний суд, вирішуючи дану справу, поклав в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2016 року та інші матеріали справи.

Однак, апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази вини ОСОБА_2 є недопустимими, тобто такими, що складені з грубим порушенням вимог законодавства.

У відповідності до ст.256 КУпАП, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частинами першою - четвертою статті 130 КУпАП, наявність 2 свідків є обов'язковою, письмові пояснення яких мають бути долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дані вимоги закону працівниками поліції в повному обсязі виконані не були.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, факт порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху засвідчили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, наявних в матеріалах справи, вбачається, що вони були присутніми при складанні адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, де правопорушник ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння з використанням технічного засобу «Драгер», а також відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення (а.с.5,6).

Разом з тим свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 18 квітня 2016 року в нічний час доби по вул. Галицький шлях, 2 в м. Чернівці до нього підійшли працівники поліції і попросили підписати протокол про адміністративне правопорушення. Зміст вказаного протоколу йому невідомий. Водія транспортного засобу він не бачив та не може сказати чи знаходився той у стані алкогольного сп'яніння. Зазначив, що працівники поліції також надали йому на підпис ще один аркуш паперу з письмовими поясненнями, однак він їх не читав, а одразу підписав, і їх зміст йому також невідомий.

Районний суд, поклавши в обґрунтування вини правопорушника протокол про адміністративне правопорушення та письмові матеріали справи, а саме письмові пояснення свідків, не перевірив їх достовірність шляхом виклику і безпосереднього допиту свідків в суді.

Крім того, згідно п.5.4. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №77 від 26.02.2009 р., у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я посадова особа Державтоінспекції МВС в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З довідки Чернівецького обласного наркологічного диспансеру №560 від 18.04.2016 р., що знаходиться в м. Чернівці, по вул. Федьковича, 29, вбачається, що ОСОБА_2 о 00.30 год. в приміщенні даної установи від медичного огляду для встановлення стану сп'яніння відмовився. (а.с.3)

В той же час, з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), вбачається, що від медичного огляду для встановлення стану сп'яніння ОСОБА_2 відмовився при складанні вказаного протоколу по вул. Галицький шлях, 2 в м. Чернівці в присутності лікаря-нарколога.

При цьому, ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення по вул. Галицький шлях,2 в м. Чернівці свідків не було. Так само їх не було і при проведенні огляду по вул. Федьковича, 29 в м. Чернівці. Вказав, що лікаря-нарколога по вул. Галицький шлях, 2 в м. Чернівці не було.

Із пояснень свідка ОСОБА_5 наданих ним в суді апеляційної інстанції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення був складений працівниками поліції по вул. Галицький шлях, 2 в м. Чернівці.

Одночасно, з письмових пояснень, наявних в матеріалах справи, не вбачається, де саме відмовився ОСОБА_2 від проходження огляду (а.с.4-5).

Таким чином, судом не перевірено і не дана оцінка вказаним поясненням та письмовим матеріалам справи, не встановлено з достовірністю, де було скоєно правопорушення ОСОБА_2: чи по вул. Галицький шлях чи по вул.Федьковича, в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері.

Відповідно ж до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення. В зв'язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи по суті, а в апеляційного суду виникли сумніви щодо правдивості даних в ньому та законності його складання, то в такому випадку він не може слугувати як належний, допустимий доказ по справі.

Інші належні докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

У зв'язку з вищевикладеним, апеляційний суд вважає, що по справі причетність ОСОБА_2 до вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обґрунтована на підставі неспроможних доказів, які не можуть бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за вищевказане правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 тлумачить на його користь і вважає, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є передчасним і необґрунтованим, а тому на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП постанова Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 травня 2016 року підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 травня 2016 р. у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області В.П. Потоцький