Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровограда, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 20.10.2015 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 26 серпня 2015 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на автодорозі Київ-Знам'янка, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого всупереч вимогам п.2.10 "є" Правил дорожнього руху (далі - ПДР) вжив алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 26.08.2015 року на власному автомобілі він з вагітною на той час дружиною, дитиною та спільною знайомою рухався на ділянці автодороги Київ-Знам'янка, у зв'язку з відсутністю попереджувальних знаків невчасно помітив велику вибоїну в дорожньому полотні і пошкодив транспортний засіб (погнув важіль). З метою фіксації неналежної якості дороги, щоб у подальшому звернутися до страхової компанії, викликав працівників ДАІ та евакуатор. Однак інспектори протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП не склали, а, навпаки, спровокували конфлікт, звинувачуючи у тому, що даремно приїхали, і що він сам мав намалювати схему ДТП та викликати аварійного комісара.

_________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/995/2016 Постанова винесена суддею Бабайловою Л.М.

Категорія: ч.4 ст.130 КУпАП

Вказуючи на невідповідність висновків, викладених у постанові судді, обставинам справи, ОСОБА_4 посилається на відсутність доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення і стверджує про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення, копію якого йому не надали, та його пояснень, які закінчувалися словами стосовно швидкості. Оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення працівники ДАІ невірно зазначили його адресу, це унеможливило його належне сповіщення про місце і час розгляду справи, участі в якому він не брав, внаслідок чого порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, давати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків. Працівники ДАІ пройти огляд на стан сп'яніння йому не пропонували, не відсторонили його від керування транспортним засобом і не затримали тимчасово транспортний засіб, як це передбачено ст.ст.2652, 266 КУпАП.

Також вважає, що, накладаючи стягнення, суддя не врахував вимоги ст.33 КУпАП, адже в матеріалах справи відсутні відомості про його особу, обставини, що пом'якшують відповідальність, тощо. При цьому звертає увагу, що автомобіль використовує для роботи, утримує двох малолітніх дітей та дружину, і позбавлення спеціального права ставить його та родину у скрутне матеріальне становище.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що копію постанови отримав лише 23.06.2016 року.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився, не повідомивши про поважні причини. А тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3, яка підтримала клопотання про поновлення строку оскарження постанови і апеляційну скаргу та просила їх задовольнити; опитавши свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_4 02.07.2016 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. У зв'язку з невірним зазначенням у протоколі про адміністративне правопорушення місця проживання належним чином сповістити ОСОБА_4 про місце і час розгляду справи та направити йому копію постанови не представилося можливим, і справу розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (а.с.9, 13). З матеріалами справи ОСОБА_4 ознайомився 22.06.2016 року, копію оскаржуваного рішення отримав 23.06.2016 року, що підтверджується заявами з відповідними відмітками (а.с.16, 17). За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, суд у постанові формально послався на вказані докази і ніяким чином не розкрив їх зміст.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 26 серпня 2015 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на автодорозі Київ-Знам'янка, скоїв дорожньо-транспортну пригоду з матеріальними збитками, після чого вживав алкогольні напої без призначення медичного працівника, чим порушив вимоги п.2.10 "є" ПДР і вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Також, як зазначено в протоколі, ОСОБА_4 від підпису та проходження медичного огляду відмовився в присутності свідків.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, які зазначені в протоколі, випливає, що 26.08.2015 року о 18 годині в їх присутності водій ОСОБА_4 визнав, що вживав алкогольні напої, але від проходження медичного огляду в установленому порядку на стан сп'яніння відмовився (а.с.5, 6).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 після потрапляння у ДТП та пошкодження автомобіля за вказаних раніше обставин до прибуття працівників ДАІ він вжив літр пива (а.с.7).

У рапорті інспектора ДАІ Дудника Т.М. також міститься інформація про надходження 26.08.2015 року о 18 годині 30 хвилин по телефону повідомлення ОСОБА_4 про ДТП на а/д Київ-Знам'янка (а.с.3).

Згідно даними, наявними в схемі місця ДТП, на 173 км + 450 м а/д Київ-Знам'янка на відстані 11 м від дорожнього знаку 1.12 "Вибоїна на дорозі" розташований автомобіль НОМЕР_2, в якому пошкоджено підвіску лівого переднього колеса. Ділянка дороги з вибоїною розташована на відстані 5 метрів за відповідним дорожнім знаком (а.с.4).

Оцінюючи вказані докази, слід звернути увагу на те, що дані стосовно часу, коли ОСОБА_4 по телефону повідомив про ДТП (18 годині 30 хвили), коли в присутності свідків нібито визнав вживання алкогольних напоїв та відмовився від огляду (18 година), а також час складання протоколу (19 година 12 хвилин) містять істотні суперечності.

З метою з'ясування цих обставин апеляційним судом викликалися для надання пояснень як свідки ОСОБА_5 та інспектор ВДАІ Городищенського РВ Черкаської області Петренко О.О., які в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки. При цьому викликати свідка ОСОБА_6 не представилося можливим у зв'язку з тим, відомості про його місце проживання у протоколі не зазначені, а адресу, вказану в поясненнях, неможливо прочитати.

За диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальності за вказаною нормою настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 не містять даних про дорожньо-транспортну пригоду, і у справі відсутні дані про те, що працівниками ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП або щодо осіб, відповідальних за забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, за ч.4 ст.140 КУпАП з огляду на наявність попереджувального дорожнього знаку 1.12 "Вибоїна на дорозі", який відповідно до вимог, зазначених у розділі 33 ПДР, установлюється поза населеними пунктами на відстані 150-300 метрів до початку небезпечної ділянки, а в даному випадку, як зазначено в схемі, на відстані 5 метрів до вибоїни. І на цю обставину обґрунтовано вказує ОСОБА_4 в апеляційній скарзі.

Посилання у протоколі на вживання ОСОБА_4 алкогольних напоїв без призначення медичного працівника, взагалі, є незрозумілими, і не узгоджуються ні з диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП, ні з п.2.10 "є" ПДР. Також у протоколі зазначено про проведення огляду на стан сп'яніння у зв'язку з виявленими у водія ознаками, якими були різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова та нестійка хода, що не відповідає дійсності, адже такий огляд не проводився.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.2651 КУпАП та п.7.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року (далі - Інструкція), яка діяла на час складання протоколу, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово вилучає посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інформація стосовно застосування такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення в справі відсутня, хоча особа ОСОБА_4 встановлювалася саме за посвідченням водія.

Між тим, підстав застосовувати тимчасове затримання транспортного засобу чи відсторонення водія від його керування, як на цьому зауважено в апеляційній скарзі, в даному випадку не було, оскільки автомобіль був у технічно несправному стані.

Оскільки зазначені докази не узгоджуються між собою, це дає підстави витлумачити всі сумніви про обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення на користь ОСОБА_4 та відкинути їх.

Про те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_4 пройти не пропонували, і про відсутність свідків при оформленні протоколу дали пояснення свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_9 пояснила, що 26.08.2015 в автомобілі "Škoda" під керуванням чоловіка разом з дитиною та подругою ОСОБА_11 їхали в м. Кіровоград і в'їхали в яму, внаслідок чого автомобіль було пошкоджено. Коли прибули два працівника ДАІ, вони дали чоловіку номер телефону водія евакуатора і щось вимірювали, свідків при цьому не було. Ніхто алкогольні напої не вживав і пройти медичний огляд працівники ДАІ не пропонували.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що працює водієм евакуатора. 26.08.2015 року ОСОБА_4 зателефонував йому з телефону дружини. Коли він прибув на місце пригоди, а звідти вже забирав не один автомобіль, там було два працівника ДАІ, які щось писали на капоті. В автомобілі "Škoda" було майже відірвано колесо. У ОСОБА_4 ознак алкогольного сп'яніння він не помітив. На місці пригоди також була вагітна ОСОБА_9, її подруга та дитина, а свідків не було. Після цього, як працівники ДАІ поїхали, він завантажив автомобіль і відвіз його на СТО у м. Городище.

Пояснення вказаних свідків є логічними і послідовними. До того ж, свідок ОСОБА_10, який за викладених раніше обставин вперше побачив ОСОБА_4, не є зацікавленим у наслідках розгляду справи. А тому апеляційний суд покладає їх в обґрунтування своїх висновків.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що допустимі докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_4 строк оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року, якою на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 /два/ роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі щодо нього за відсутністю складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн