П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року смт. Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, паспорт серії МН № 733198, виданий Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області 03.03.2005 року, номер картки платника податків НОМЕР_1, працюючого приватним підприємцем, одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично мешкає за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Бражники, Польова, 64 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2016 року до Нововодолазького районного суду Харківської області від Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУНП в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 227661 від 05.07.2016 року вбачається, що 04 липня 2016 року близько 13 годині 00 хвилин ОСОБА_1 уїхавши на транспортному засобі МТЗ-80 по ґрунтовій дорозі в с. Бражники Нововодолазького району, Харківської області спричинив пошкодження транспортного засобу Т-16м., чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху України).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні дорожньо транспортної пригоди не визнав та пояснив, що він дійсно 04.07.2016 року близько обідньої перерви керував трактором МТЗ-80 та їхав по дорозі біля поля у с. Бражники Нововодолазького району Харківської області, де на узбіччі стояв трактор Т-16м, що належить ОСОБА_2А, проте ніяких пошкоджень трактору потерпілого він не заподіював.

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника, потерпілого та свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правопорушник у судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та пояснив, що 04.07.2016 року десь в обід він на своєму тракторі МТЗ-80 їхав по ґрунтовій дорозі в с. Бражники Нововодолазького району Харківської області, на зустріч йому вибігав його брат ОСОБА_2, з яким він перебуває у ворожих стосунках, та почав кидати в бік його трактору деревяні дошки. Не припиняючи руху, щоб уникнути нової сварки с братом, він поїхав далі. Також правопорушник пояснив, що бачив трактор свого брата Т-16м, який стояв на узбіччі, проїзжаючи біля нього, теоретично, він міг би його зачепити, але не перевернути. Пошкоджень на його тракторі не було. Після цього, він одразу зателефонував до Нововодолазького відділення поліції та повідомив про дану подію, проте працівники поліції приїхали до нього додому лише у вечері.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що в обідню перерву 04.07.2016 року він зі своїм сином ОСОБА_3 доїли на полі в с. Бражники Нововодолазького району Харківської області корів, його трактор Т-16м стояв біля дороги. В цей час правопорушник знаходився на своєму тракторі МТЗ-80 в полі, побачивши їх, почав рухатись у їх бік по полю з ячменем. Підїхавши на своєму тракторі до місця, де перебував трактор Т-16м він розвернувся та за допомогою культиватору, що був прикріплений до його трактору, перевернув трактор Т-16м, після чого поїхав далі.

Таким чином, показання учасників процесу щодо обставин ДТП різняться.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3, пояснив, що 04.07.2016 року він зі своїм батьком ОСОБА_2 доїли на полі в с. Бражники Нововодолазького району Харківської області корів, в цей час до них на тракторі МТЗ-80 підїхав правопорушник та перевернув трактор батька. Проте, детально пояснити суду механізм того, яким чином правопорушник перевернув трактор потерпілого свідок не зміг.

Пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що містяться в матеріалах справи, не можуть вважатися доказами у справі, оскільки з їх змісту вбачається, що вони не були безпосередніми очевидцями ДТП, а були присутні лише під час огляду місця дорожньо транспортної пригоди та складання протоколу та схеми місця ДТП.

Протокол огляду місця ДТП від 04.07.2016 року, схема до нього, а також фототаблиця дійсні обставини дорожньо транспортної пригоди не доводять. Крім того, вони складені з порушенням пп. 1 п. 1, пп.3 п. 4 розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Так, ст. 62 Основного Закону України, в якій йдеться про презумпцію невинуватості представляє собою певну конституційну конструкцію, яка є узагальненим виразом гарантій прав особи.

Зазначена презумпція є джерелом гарантій для особи, яка притягується до відповідальності.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п."а" ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України" (заява N 61406/00); п.21 рішення у справі "Надточій проти України" заява № 7460/03).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 227661 від 05.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до п. 13.3. Правил дрожнього руху України, під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП за порушення ним вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України має бути наявний причинно-наслідковий зв'язок між його діями та наслідками, які зумовили пошкодження транспортних засобів.

Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників ДТП та свідка, суд приходить до висновку про наявність суперечливих доказів у справі, які мають суттєве значення для висновків суду, при цьому відсутні підстави беззаперечно стверджувати про допустимість одних доказів та відсутність підстав для прийняття інших.

В матеріалах справи відсутні докази, які б безсумнівно підтверджували вину ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

На підставі наявних в матеріалах справи фактичних даних, неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак суд дійшов до висновку про відсутність обєктивних доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

В звязку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 124, 245, 247, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Трояновська Т.М.