Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/503/16-п
Провадження № 3/670/118/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року смт Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника Віньковецького ВП Ярмолинецького відділу ГУНП України в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює в ПОП «Росія», жителя ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно адміністративного протоколу серії АП1 № 422880 ОСОБА_1 05.07.2016 року біля 11:50 год. керував мотоциклом МТ-10 д/з 95-89ХМЖ по вул. Леніна в с. В.Олександрів в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився з використанням приладу Драгер. Від огляду на стан спяніння у Віньковецькій ЦРЛ відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Справа згідно ст. 268 КУпАП розглянута в його відсутності.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі докази, слід вважати доведеним вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, оговореного ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, доходжу висновку, що стороною обвинувачення доведений факт керування ОСОБА_1 мотоциклом МТ-10 у стані алкогольного спяніння.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За сукупності проаналізованих доказів доведено вину порушника у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що являється порушенням вимог п. 2.9 (а) ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Факт керування автомобілем в стані алкогольного спяніння не оспорювався і підтверджений підписами свідків в адміністративному протоколі. Тому доведено скоєння ним правопорушення, оговореного ст.130 ч.1 КУпАП .

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 422880 від 05.07.2016 року, в яких інспектор поліції повідомляє, що ОСОБА_1 керував мотоциклом МТ-10 в с. В.Олександрів в стані алкогольного сп'яніння;

- його особистими письмовими поясненнями на місці зупинки, де він визнав свою вину, повідомляє про вживання 100 грамів горілки, керуванння мотоциклом і погоджується з вчиненим правопорушенням,

- результатом тесту «Драгер» від 05.07.2016 року, про стан алкогольного спяніння водія,

- показаннями очевидців ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.в матерілах адміністративної справи про зупинення ОСОБА_1, який керував мотоциклом МТ-10 у стані спяніння.

Представлені докази суд відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає належними та допустимими.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, - він особа середнього віку. Враховується ступінь його вини, майновий стан, обставин, що помякшує відповідальність та що його обтяжують не виявлено, тому вважаю за можливе призначити йому стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» суддя,-.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмір двохстот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О.Потапов