Справа № 359/5125/16-п Головуючий у І інстанції Гончаров О. М.
Провадження № 33/780/446/16 Доповідач у 2 інстанції Слива
Категорія 429 28.07.2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3, та представника митниці Захарова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кутаїсі, Грузія, громадянина України, працюючого директором ООО «Спроба», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 гривень з конфіскацією вилученої, згідно протоколу про порушення митних правил №0381/125120101/16 від 24.05.2016 року, валюти у розмірі 5 146,64 доларів США.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 24 травня 2016 року о 19:00 годині під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», ГРОМАДЯНИН України ОСОБА_2, який відлітав з України до Грузії, м. Тбілісі, літаком а/к «Міжнародні авіалінії України», рейсом №0517 та своїми діями обрав канал позначений символами зеленого кольору «зелений коридор» тим самим заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України чим засвідчив факт, що має юридичне значення. Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» пасажиру було задано запитання щодо наявності у нього готівки, на що він відповів, що має при собі 8 000 доларів США. Після цього пасажиру було запропоновано пред'явити всю наявну у нього валюту та видано ним готівку в розмірі 7 500 євро та 7 950 доларів США, що знаходилися у гаманці пасажира. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів пасажира належить йому особисто. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та документів на право переміщення готівки пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці не звертався. З виявленої суми пасажиру було пропущено 7 500 євро та 2 800 доларів США. За протоколом про порушення митних правил вилучено 5 150 доларів США.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом однобічно та не об'єктивно досліджені обставини справи в результаті чого безпідставно конфісковано 5 150 доларів США. Апелянт погоджується, що порушив правила митного контролю, однак він це зробив не навмисно, а з необережності, помилково обравши «зелений коридор», і свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся. Окрім цього, апелянт вважає, що судом не враховано його психологічний стан та складне матеріальне становище, пов'язане з хворобою дружини, яка хворіє на онкологічне захворювання і потребує лікування, а тому конфісковані кошти є життєво необхідними для його сім'ї, також не враховано, що він є депутатом Дніпропетровської обласної ради та раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, а сума коштів, яку він перевозив, з порушенням митних правил, має незначний розмір. Тому просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення та повернути йому конфісковані кошти у розмірі 5 146,46 доларів США.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з'явився, причин неявки не повідомив.

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляцію підтримав, підтвердив викладені у ній доводи, просив апеляцію задовольнити.

Представник Київської митниці ДФС Захаров А.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказував, що постанова суду першої інстанції правильна та законна, просив залишити її без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується: протоколом про порушення митних правил №0381/125120101/16 від 24.05.2016 року; протоколом опитування в справі про порушення митних правил від 24.05.2016 року; доповідною запискою державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці ДФС А.С. Коновалова; описами вилучених у ОСОБА_2 предметів та переліком іноземної валюти; іншими зібраними по справі доказами.

При розгляді справи, суд врахував характер скоєного, особу правопорушника та правомірно призначив стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти, яке відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Доводи захисника про те, що конфіскація вилученої у ОСОБА_2 валюти суперечить висновкам та практиці Європейського Суду з прав людини, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Так, жодним із рішень Європейського Суду з прав людини не встановлено прямої заборони на конфіскацію предметів порушення митних правил.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов'язана додержуватися, зокрема третього критерію - правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 9 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06 листопада 2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов'язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб'єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з'ясованих обставин і фактів.

Однак, суду не надано доказів про те, що конфіскація вилученої у ОСОБА_2 готівки, покладає на нього індивідуальний надмірний тягар.

Посилання на те, що вилучені кошти необхідні ОСОБА_2 для лікування дружини, не підтверджені належними доказами. Крім того, з протоколу опитування в справі про порушення митних правил від 24.05.2016 року видно, що на запитання до ОСОБА_2 з якою метою він вивозив валюту, останній відповів, що для допомоги своїх родичів, які проживають за кордоном. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_2 працює директором ТОВ «Спроба», є депутатом Дніпропетровської обласної ради, вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав (вказана обставина вбачається з протоколу опитування), в момент порушення митних правил на запитання працівників митниці про кількість у нього валюти, дав неправдиву відповідь.

За даних обставин, Апеляційним судом не встановлено будь-яких даних про те, що конфіскація вилученої у ОСОБА_2 готівки, покладає на нього індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосована у даному випадку.

Твердження особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 на відсутність у нього умислу на вчинення даного правопорушення не може бути підставою для закриття справи, оскільки порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України, може вчинятись як умисно, так і через необережність. Дана обставина не впливає на кваліфікацію та на вид стягнення.

До того ж, апеляційний суд враховує, що на момент перетину митного кордону у ОСОБА_2 були відсутні дозвільні документи на переміщення валюти через митний кордон України.

У зв'язку з викладеним, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива