Справа № 509/2637/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Осадченко С.В.,

за участю: прокурора Білоциценко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, що працює начальником військового облікового столу Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (на цей час перебуває у декретній відпустці), яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи начальником військово-облікового столу та депутатом Прилиманської сільської ради VII скликання, являючись, згідно п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, діючи з прямим умислом, свідомо, в порушення вимог ст.ст.28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», не вжила заходів щодо усунення конфлікту інтересів, не повідомила невідкладно відповідну раду про наявність реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до постанови Прилиманської виборчої комісії Овідіопольського району Одеської області від 29.10.2015 № 22 ОСОБА_1 обрано депутатом Прилиманської сільської ради VII скликання.

Так, ОСОБА_1 23.12.2015 з 15 год. до 17 год. за адресою розташування Прилиманської сільської ради: Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське, вул. Октябрська, 120, приймала участь у прийнятті рішення №44- VII «Про преміювання працівників Прилиманської сільської ради з нагоди святкування Дня місцевого самоврядування». Згідно зазначеного рішення її премійовано, як начальника військово-облікового столу Прилиманської сільської ради на суму 1 500 грн.

Згідно протоколу II сесії VII скликання Прилиманської сільської ради від 23.12.2015 на сесії окрім голови сільської ради були присутніми 20 депутатів.

За прийняття рішення №44 «Про преміювання працівників Прилиманської сільської ради з нагоди святкування Дня місцевого самоврядування» проголосувало 21 особа, в тому числі начальник військово-облікового столу та депутат Прилиманської сільської ради ОСОБА_1, яка будь-яких зауважень та самостійних публічних оголошень щодо цього рішення не висловила та голосувала за прийняття рішення.

Відповідно до довідки Прилиманської сільської ради від 11.05.2016 у журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян за 2015-2016 роки, а також журналі реєстрації повідомлень щодо виникнення конфлікту інтересів протягом 2016 року заяви про конфлікт інтересів від начальника військово-облікового столу та депутата Прилиманської сільської ради ОСОБА_1 щодо голосування за рішення «Про преміювання працівників Прилиманської сільської ради з нагоди святкування Дня місцевого самоврядування» не надходили.

Таким чином, 23.12.2015 року в приміщенні Прилиманської сільської ради, Овідіопольського району, Одеської області ОСОБА_1 свідомо не вжила відповідних заходів та негайно не повідомила відповідну раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Разом з цим, ОСОБА_1, розуміючи та виявивши наявність у неї реального конфлікту інтересів, не вжила заходів щодо їх врегулювання та свідомо проголосувала за прийняття рішення №44 «Про преміювання працівників Прилиманської сільської ради з нагоди святкування Дня місцевого самоврядування». Вказаним рішенням Прилиманської сільської ради ОСОБА_1 за сумлінну працю та виконання своїх службових обов'язків премійовано у сумі 1 500 грн.

Тобто, ОСОБА_1 також приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що вплинуло на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення, чим порушила вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила тим самим адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»: Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів:

1. Особи, зазначені у пунктах І, 2 частини першої статті З цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2)повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3)не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4)вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

ОСОБА_1, будучи обізнаною з вказаними нормами Закону, свідомо проігнорувала їх вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції»:

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Неучасть ОСОБА_1 у голосуванні за вказане вище рішення не призвела б до втрати правомочності II сесії VII скликання Прилиманської сільської ради.

Стаття 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування»:

Конфлікт інтересів

Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання, ради, на якому розглядається відповідне питання.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у неповідомленні Прилиманської сільської ради про наявність конфлікту інтересів під час розгляду питання щодо преміювання працівників Прилиманської сільської ради з нагоди святкування Дня місцевого самоврядування під час II сесії Прилиманської сільської ради VII скликання від 23.12.2015 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів прийняла рішення під час розгляду вказаного питання на II сесії Прилиманської сільської ради VII скликання від 23.12.2016 ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, в протоколі зазначила, що з протоколом згодна.

У відповідності до приписів ч.1 ст.268 КУпАП неявка належним чином повідомленого правопорушника не перешкоджає розгляду справи.

Прокурор вважає провину правопорушниці доведеною та просить суд призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, повязанихо з корупцією, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 45-46 від 21.07.2016 року;

- поясненнями ОСОБА_2 від 11.05.2016;

- поясненнями ОСОБА_1 від 21.07.2016;

- рішенням № 44-VІІ «Про преміювання працівників Прилиманської сільської ради з нагоди святкування Дня місцевого самоврядування» від 23.12.2005;

- протоколом II сесії Прилиманської сільської ради від 23.12.2015;

- довідкою від 11.05.2016 № 744 з додатками; і

- копіями сторінок журналу реєстрації повідомлень щодо виникнення конфлікту інтересів Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області;

- листом від 27.05.2016 № 353/02-11 на 1 арк.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, повязані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно із ст.36 КУпАП - при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1, суд враховує характер скоєних нею адміністративних правопорушень, особу правопорушника, ступінь її вини та обставини, що пом'якшують та обтяжують адміністративну відповідальність.

Керуючись Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про місцеве самоврядування», ст.ст.36, 172-7, 251, 252, 256, 276 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, повязаних к корупцією, передбачених ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення за ст.172-7 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., за ст.172-7 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. та остаточно, відповідно до ст.36 КУпАП за ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Бочаров.