АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796 658/2016 Категорія: ст. ст. 122-4, 124 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Бірса О.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, громадянина України, працюючого менеджером у ТОВ «Сонет», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього:

- за ст. 122-4 КУпАП - адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 255 (двісті п'ятдесят пять) гривень.

- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень;

На підставі ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_4 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4 08 лютого 2016 року о 19 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Калачівська в м. Києві, не ураховував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та при виникненні небезпеки (перешкоди) для руху, яку він об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого сталося зіткнення зі стоячим автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР України та в подальшому з цього місця ДТП зник, чим порушив п. 2.10а) ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 КУпАП - закрити.

Вважає, що рішення суду винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми права, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що призвело до необґрунтованого та неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що першим порушенням ПДР України були дії водія ТЗ «Daf» ОСОБА_5, оскільки стоянка його ТЗ була здійснена всупереч встановленим знакам заборони - «Зупинка заборонена», що в свою чергу і створили причинно-наслідковий зв'язок між зупинкою ТЗ «Daf» та дорожньо-транспортною пригодою. Дані обставини підтверджуються поясненнями самого ОСОБА_5 та поясненнями свідків у судовому засіданні.

Зазначає, що в описовій частині рішення зазначено те, що автомобіль НОМЕР_3» 08.02.2016 року о 20 годині 55 хвилин у присутності понятих був оглянутий та тимчасово затриманий на місці дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу дає змогу стверджувати про те, що автомобіль не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди. Зі своєї сторони він виконував обов'язок щодо повідомлення правоохоронних органів про дорожньо-транспортну пригоду, однак в результаті отриманих травм та пошкоджень фізично не зміг виконати даний обов'язок до кінця. Факт того, що ним в результаті дорожньо-транспортної пригоди були отримані значні пошкодження, в т.ч. струс мозку, що і спричинив втрату свідомості, підтверджують медичні виписки та довідки, що наявні в матеріалах справи. Тому інкримінування стосовно нього ст. 122-4 КУпАП є неправомірним та поспішним.

ОСОБА_4 вказує, що Інспектор дізнання та розшуку УПП в м. Києві капітан поліції ОСОБА_6, склавши на нього протокол про адміністративне правопорушення щодо порушення вимог правил дорожнього руху та скоєння з його вини дорожньо-транспортної пригоди, виходив виключно з власних суджень та міркувань, так як протокол складений не в момент і не на місці дорожньо-транспортної пригоди, а лише 11 лютого 2016 року, після спливу двох повних діб. Не було проаналізовано жодних фактичних обставин, що мали місце в даній дорожньо-транспортній пригоді, не було оцінено місце пригоди особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення, в момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Через пропущений, доволі довгий проміжок часу, не вірно обрано особу-винуватця дорожньо-транспортної пригоди та фактичні обставини. Характер руху транспортного засобу під його керуванням не є причиною виникнення даної ДТП та її наслідків, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 в судове засідання 17 серпня 2016 року не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано фактичні обставини справи, досліджені зібрані по справі докази в їх сукупності, надано належну оцінку вказаним доказам, на підставі чого суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненням учасників дорожньо-транспортної пригоди, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08 лютого 2016 року, які є належними та допустимими доказами у справі.

Посилання ОСОБА_4 на порушення ПДР України іншим учасником ДТП є надуманими та спростовуються вказаними доказами та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, так як протокол про порушення ОСОБА_5 ПДР України не складався та відсутні будь-які докази вчинення ним вказаного правопорушення.

Вказаними доказами спростовуються і доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про незаконність та необхідність скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. А тому, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами, та задоволенню не підлягають.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки на місці ДТП залишився його автомобіль є необґрунтованими і безпідставними, так як ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення саме водіями місця ДТП, до якого вони причетні. ОСОБА_4 не надав належних і достатніх доказів поважності залишення місця ДТП.

Також працівниками поліції протокол про порушення ПДР України щодо ОСОБА_4 складено у відповідності з вимогами закону після встановлення особи правопорушника.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування при апеляційному розгляді не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає,

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський