ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 15 червня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 15 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, як незаконну, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд під час розгляду справи не забезпечив всебічного та повного з'ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди та прийшов до висновку про порушення ним вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, який не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважає, що суд не дав належної оцінки та не спростував його пояснення про те, що саме водій ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, оскільки, не пересвідчившись у безпечності свого маневру, раптово виїхав на смугу його руху, чим створив йому перешкоду, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

В обґрунтування цього посилається на дані схеми ДТП про локалізацію та характер механічних пошкоджень автомобіля та екскаватора, сліди гальмівного шляху, які вказують на рух та кінцеве розташування автомобіля, розташування екскаватора під кутом до проїзної частини дороги після зіткнення, які свідчать про те, що в момент зіткнення екскаватор здійснював маневр виїзду на смугу, по якій він рухався.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4, які заперечували проти доводів апеляційної скарги та вважали рішення судді законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 16 травня 2016 року о 08 год., керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з.НОМЕР_3, по проспекту Повітрофлотському, 100, в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, результаті чого вчинив зіткнення з екскаватором Борекс 2201, д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України.

Постановляючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, суддя вбачив причинно-наслідковий зв'язок між допущеними ОСОБА_1 порушеннями правил дорожнього руху та наслідками, що призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів. Такого висновку суд дійшов на підставі досліджених матеріалів справи, а саме пояснень учасників ДТП, протоколу про адміністративне правопорушення, даних схеми місця ДТП.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно пояснень водія ОСОБА_2 він, рухаючись в правій смузі, та маючи намір перестроїтись у ліву смугу руху, переконавшись у безпечності свого маневру та у тому, що у попутному напрямку інших транспортних засобів, яким він міг створити перешкоду, немає, перелаштувався у крайню ліву смугу, після чого через декілька секунд відчув удар в задню частину свого екскаватора.

В суді апеляційної інстанції водій ОСОБА_2 пояснив, що бачив у дзеркало заднього виду, що в попутному напрямку по полосі, на яку він мав намір перестроїтись, на відстані приблизно 150 метрів рухався якийсь автомобіль, однак він розраховував, що встигне завершити запланований маневр, не створюючи перешкод даному автомобілю. Вважає, що причиною ДТП є те, що ОСОБА_1 рухався з перевищенням дозволеної швидкості та не зміг своєчасно зреагувати на перешкоду.

Водій ОСОБА_1 заперечив показання водія ОСОБА_2 та пояснив, що рухався по проспекту Повітрофлотському у крайній лівій смузі, однак раптово з правої смуги на його смугу перелаштувався екскаватор Борекс 2201, д.н.з. НОМЕР_2, не надавши йому дорогу. Він застосував екстрене гальмування, однак не зміг уникнути зіткнення, внаслідок чого його автомобіль вдарився в задню ліву частину екскаватора та перекинувся.

Як вбачається зі схеми ДТП, на якій відображено кінцеве розташування транспортних засобів після їх зіткнення, та наданих фотографій з місця події, екскаватор знаходився у крайній лівій смузі, під певним кутом по напрямку свого руху. Сліди гальмування автомобіля Daewoo Lanos та їх довжина свідчить про те, що до моменту зіткнення автомобіль рухався прямолінійно, та водієм було застосоване екстрене гальмування.

З огляду на наведені дані схеми ДТП про локалізацію та характер механічних пошкоджень автомобіля та трактора, сліди гальмівного шляху, які вказують на рух та кінцеве розташування автомобіля, розташування екскаватора під кутом до проїзної частини дороги після зіткнення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в момент зіткнення водій екскаватора Борекс 2201, д.н.з. НОМЕР_2, закінчував маневр виїзду на смугу, по якій він рухався автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з.НОМЕР_3, а тому такі дії водія ОСОБА_2 створили для водія ОСОБА_1 небезпеку для руху та знаходяться в причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Цим самим спростовуються висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.13.1 ПДР України, а отже і вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, якими встановлюється вина ОСОБА_1 у порушенні п.13.1 Правил дорожнього руху України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З наведених підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.38, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 15 червня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., - скасувати.

Провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз