Дата документу 10.08.2016 Справа № 554/5027/16-п
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Микитенко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління державної праці у Полтавській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючої начальником КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

21 червня 2016 року при перевірці Управлінням державної праці у Полтавській області КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, було виявлено порушення законодавства про працю його начальником, а саме в підприємстві має місце порушення вимог пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників щодо ознайомлення з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2). Наприклад, згідно наказу від 02.06.2016р. № 21-К сторожа ОСОБА_2 звільнено 02.06.2016 року, у звязку з скороченням чисельності штату працівників по п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підпис ОСОБА_2 в особовій картці (типова форма № П-2) щодо ознайомлення із записом про звільнення відсутній. В особовій картці (типова форма № П-2) сторожа ОСОБА_3 також відсутній підпис працівника щодо ознайомлення із записом про звільнення 02.06.2016 року, у звязку із скороченням чисельності штату працівників по п. 1 ст. 40 КЗпП України (наказ про звільнення від 02.06.2016 року № 21-К). Будь-яких документів підтверджуючих факт щодо ознайомлення зазначених вище працівників із записами про звільнення в особових картках адміністрацією підприємства в ході перевірки надано не було.

Порушено вимоги п. 4.2. глави 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників щодо направлення працівнику відсутньому на роботі в день звільнення поштового повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Так, документів підтверджуючих факт направлення звільненим 02.06.2016 р. працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які були відсутні в день звільнення, поштових повідомлень із вказівкою про необхідність отримання ними трудової книжки надано адміністрацією підприємства в ході перевірки не було.

Мало місце порушення вимог ст. 83 КЗпП України в частині виплати грошової компенсації за всі дні невикористаної щорічної відпустки. Сторож ОСОБА_5 перебувала у трудових відносинах з підприємством з 01.08.2014 р. (наказ про прийняття від 01.08.2014 р. № 50-К) по 19.05.2016 р. (наказ про звільнення від 19.05.2016 р. № 18-К). Наказом про звільнення передбачено виплату ОСОБА_5 грошової компенсації за 17 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. Відповідно до даних внесених до особової картки працівника (типова форма № П-2) за період роботи з 01.08.2014 р. по 01.08.2015 р. ОСОБА_5 надавалася щорічна основна відпустка тривалістю 24 календарних дні з 27.08.2015 р. по 19.09.2015 р. (наказ від 25.08.2015 р. № 94-р), тобто за період роботи з 01.08.2015 р. по 19.08.2016 р. грошова компенсація була нарахована та виплачена не за всі дні невикористаної щорічної відпустки. В ході перевірки адміністрацією підприємства було донараховано ОСОБА_5 грошову компенсацію за

2календарних дні невикористаної щорічної відпустки у сумі 184,31 грн.

Адміністрацією підприємства було порушено вимоги ч. 1 ст. 32 КЗпП України щодо переведення працівників на іншу роботу без їх згоди. В наказі від 19.05.2016 р. № 113 зазначено, що «у звязку з виробничою необхідністю» варників асфальтної маси ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перевести, за їх згодою, сторожами з 20.05.2016 р. та з 19.05.2016 р. відповідно, з оплатою праці згідно почасової тарифної ставки та графіку. Проте, документів підтверджуючих про факт надання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згоди на переведення на роботу сторожами адміністрацією підприємства в ході перевірки надано не було.

В підприємстві має місце порушення вимог ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» та ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України щодо строків та періодичності виплати заробітної плати. Так, наприклад: заробітну плату завідувачу виробництвом ОСОБА_8 JI.A. за березень 2016 р. у сумі 4428,25 грн. та за квітень 2016 р. - 4746,84 грн. перераховано на зарплатну картку лише 06.06.2016 р., про що свідчить платіжне доручення від 06.06.2016р. № 129; варнику асфальтної маси ОСОБА_9 заробітну плату за березень 2016 р. у сумі 3556,67 грн. та за квітень 2016 р. - 3204,31 грн. перераховано на зарплатну картку 07.06.2016 р., про що свідчить платіжне доручення від 07.06.2016р. № 134, заробітну плату варнику асфальтної маси ОСОБА_6 за березень 2016 р. у сумі 3556,67 грн. та за квітень 2016 р. - 3447,23 грн. перераховано на зарплатну картку 07.06.2016р., про що свідчить платіжне доручення від 07.06.2016 р. № 135. На момент проведення перевірки заробітна плата за травень 2016 р., як свідчать розрахункові листки працівників за травень 2016 р. повністю не виплачена: завідувачу виробництвом ОСОБА_8 (згідно розрахункового листка їй було нараховано заробітну плату за травень 2016 р. у сумі 5224,38 грн., до видачі 4153,38 грн., частково у сумі 1000,00 грн. перераховано на заробітну картку 15.06.2016 р., про що свідчить «ведомость распределения заработной платы», з відміткою банку); варнику асфальтної маси ОСОБА_9 (нараховано за травень 2016 р. 3176,56 грн., до видачі 2525,36 грн., частково у сумі 500,00 грн. перераховано на зарплатну картку 15.06.2016 р., про що свідчить платіжне доручення від 15.06.2016р. № 162); варнику асфальтної маси ОСОБА_6 (нараховано 3089,84 грн., до видачі 2456,42 грн., частково у сумі 500,00 грн. перераховано на заробітну картку 15.06.2016 р., про що свідчить «ведомость распределения заработной платы», з відміткою банку).

В підприємстві порушено вимоги ч. 1 ст. 116 та ч. 1 ст. 47 КЗпП України щодо обовязку власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку. Наказом від 02.06.2016 р. № 21-К сторожа ОСОБА_2 звільнено 02.06.2016 р. у звязку із скороченням чисельності штату працівників по п. 1 ст. 40 КЗпП України. Заробітну плату за квітень 2016 р. у сумі 2342,17 грн. та частково за травень 2016 р. - 657,83 грн. перераховано на зарплатну картку 02.06.2016р., про що свідчить видатковий касовий ордер від 02.06.2016 р. № 123. Залишок заробітної плати за травень 2016 р. у сумі 1657,37 грн. перераховано на зарплатну картку 14.06.2016 р., про що свідчить платіжне доручення від 09.16.2016 р. № 11, з відміткою банку. Розрахункові кошти за червень 2016 р. у сумі 4861,99 грн. на момент проведення перевірки ОСОБА_2 виплачені не були. Трудова книжка ОСОБА_2 (БТ-І № 8273836) на момент перевірки (станом на 03.06.2016 р.) знаходилась в товаристві без внесеного запису про звільнення, що суперечить вимогам п. 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжко працівників, яким визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Наказом від 17.05.2016 р. № 17-К старшого виконавця робіт ОСОБА_10 звільнено з посади 17.05.2016 р. у звязку із скороченням чисельності штату працівників по п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до розрахункового листка по заробітній платі за травень 2016 р. ОСОБА_10 нараховано вихідну допомогу у розмірі посадового окладу 4636,00 грн., що менше середнього місячного заробітку, що є порушенням вимог ст. 44 КЗпП України щодо виплати працівнику у разі припинення трудового договору по п. 1 ст. 40 КЗпП України вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із скороченням чисельності штату працівників, здійснюється без попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, що є порушенням вимог ст. 43 КЗпП України. У звязку із скороченням чисельності штату працівників по п. 1 ст. 40 КЗпП України було звільнено працівників, зокрема: сторожа ОСОБА_2 звільнено 02.06.2016 р. (наказ про звільнення від 02.06.2016 р. № 21-К); інженера лабораторії ОСОБА_11 - 01.06.2016 р. (наказ про звільнення від 01.06.2016 р. № 20/1-К) та інженера лаборанта ОСОБА_12 - 01.06.2016 р. (наказ про звільнення від 01.06.2016 р. № 20/1-К). Проте, документів підтверджуючих факт звернення адміністрації підприємства до виборного органу первинної профспілкової організації щодо надання попередньої згоди на розірвання трудового договору із зазначеними вище працівників в ході перевірки не надано.

В підприємстві порушуються вимоги ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» щодо проведення компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з затримкою термінів її виплати. Наприклад, як свідчить платіжне доручення від 06.06.2016 р. № 129 заробітну плату ОСОБА_8 JI.A. за березень 2016 р. у сумі 4428,25 грн. (приріст індексу споживчих цін за період невиплати грошового доходу 3,6%) та за квітень 2016 р. - 4746,84 грн. (приріст індексу споживчих цін за період невиплати грошового доходу 0,1%) було перераховано на зарплатну картку лише 06.06.2016 р., проте відповідно до її розрахункового листка компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати не було нараховано і виплачено. Дане порушення має місце стосовно ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_13

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що на посаді начальника КП «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради він працює лише з 04.04.2016 року, а тому прохав обмежитись мінімальним штрафом.

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та актом перевірки.

Вважаю, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП вірна та він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про накладення стягнення, та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 41 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 275 гривень 60 копійок на користь держави (УДКСУ у м. Полтава, , ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, розрахунковий рахунок 0005, код класифікації 22030001, код ЄДРПОУ суду 02886195).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.М. Микитенко