Єдиний унікальний номер 219/5168/16-п Номер провадження 33/775/101/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Демяносові І.О. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 275,60 грн.

встановила:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за наступних обставин.

16 травня 2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, в місті Бахмут по вулиці Івкіна водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1, та не впаравшись з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини, чим скоїв наїзд на огородження паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічне ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На вказане судове рішення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову суду скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі ст.ст. 17, 18, 247 ч.1 п.4 КУпАП у звязку із вчиненням ним дії в стані крайньої необхідності або необхідної оборони. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги та не дав належної оцінки його поясненням у судовому засіданні щодо причини з якої він не впорався з керуванням. Судом залишено поза увагою те, що він скоїв інкриміноване йому адміністративне правопорушення через вжиття заходів для усунення небезпеки, що загрожувала життю людини. Крім того зазначає, що в порушення ст. 129 Конституції України суд першої інстанції, за фактичної відсутності доказів його вини, висунув йому вимогу надати докази його невинуватості, не надавши при цьому будь-якого часу для можливого їх відшукання та прийняв рішення у справі визнавши його винним.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляції, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення останнім правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів.

Даний факт підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 974737 від 16 травня 2016 року, складеним в присутності ОСОБА_2 (а.с.2), відповідно до якого, 16 травня 2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, в місті Бахмут по вулиці Івкіна водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1, та не впоравшись з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини, чим скоїв наїзд на огородження паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічне ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП; схемою місця ДТП та фототаблицею до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 3, 4); письмовим поясненням особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5), відповідно до якого 16 травня 2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, в місті Бахмут по вулиці Івкіна з боку вулиці Корсунського в напрямку вулиці Чайковського він керував своїм автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1, та не впоравшись з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини, чим скоїв наїзд на деревяну огорожу домоволодіння № 22 по вул. Івкіна, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження.

Допитаній в судовому засіданні ОСОБА_2 в повному обсязі підтвердив викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини та визнав свою провину у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Доводи апелянта щодо скоєння ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення через вжиття ним заходів для усунення небезпеки, що загрожувала життю людини та вимога апеляційної скарги стосовно закриття адміністративної справи з вищенаведених підстав не приймаються судом апеляційної інстанції оскільки ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в поясненнях до нього, ані у суді першої інстанції, відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 не зазначав про наявність під час скоєння ним адміністративного правопорушення будь-якої небезпеки та про вжиття ним заходів для її усунення, а лише визнав свою провину у скоєнні ДТП.

На думку суду, вищезазначені доводи апеляційної скарги є спробою ОСОБА_2 ухилитися від адміністративної відповідальності.

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення суд достатньо врахував обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та призначив стягнення, яке за своїм видом та розміром є достатнім для виховання винної особи в дусі додержання законів України та поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. - залишити без змін.

Суддя М.В. Гаврилова