Справа № 369/5033/16-п Головуючий у І інстанції Омельченко М. М.
Провадження № 33/780/431/16 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 138 04.08.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 серпня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г.,

за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

іншого учасника ДТП - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, ОСОБА_2, 16.05.2016 о 15 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті автодоріг Київ - Чоп 21 км та с. Стоянка, при ввімкненні дозволяючого сигналу світлофору, не надав перевагу в русі автомобілю, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_3 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. «б» п. 2.3, 16.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво - Святошинського районного суду від 22.06.2016 - скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На думку апелянта, постанова є незаконною, необґрунтованою, оскільки судом було невірно застосовні норми матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 зазначає, що в його діях відсутні порушення Правил дорожнього руху та вина, що підтверджується доказами по справі. Зокрема, судом не враховано, що автомобіль апелянта рухався у крайній правій смузі на дозволяючий сигнал світлофору, тобто, ним були виконані вимоги п.п. 2.3, 10.1, 11.2, 16.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується матеріалами провадження. Крім того, зі схеми ДТП вбачається, що ОСОБА_2 проїхав від стоп-лінії на зелений сигнал світлофора 37.8 метрів і встиг розігнатися до швидкості 40 км/год., оскільки жодних перешкод чи автомобілів попереду руху - не було, і вже коли він завершував проїзд перехрестя, перед ним несподівано зліва із-за інших автомобілів з'явився автомобіль «Volkswagen». Уникнути зіткнення він не міг, незважаючи на екстрене гальмування.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що після включення дозволяючого сигналу світлофора, він оцінив дорожню обстановку і, переконавшись у безпечності руху, розпочав рух в межах крайньої правої смуги руху прямо. Інші автомобілі зліва почали рух паралельно з його автомобілем, але дещо раніше, ніж його автомобіль, і продовжили закривати оглядовість дороги з лівого боку від нього.

На думку ОСОБА_2, він виконав всі вимоги Правил дорожнього руху, а тому в його діях відсутня протиправна поведінка. Зазначає, що докази по справі виключають висновок місцевого суду про порушення ним п. 16.5 Правил дорожнього руху, натомість, ці докази беззаперечно свідчать про те, що причиною ДТП були протиправні винні дії саме водія ОСОБА_3 Крім того, зазначає, що ДТП сталось на наступний день після святкування ОСОБА_3 свого 41 річчя, що може свідчити про перебування останнього у хворобливому стані, у стані стомлення чи під впливом речовин, що знижували швидкість його реакції і уваги.

За наведених обставин, ОСОБА_2 вважає, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності на підтримку вимог та доводів своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказаних вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 №359553 від 16.05.2016, з яким ОСОБА_2 ознайомився, про що свідчить його підпис в протоколі, та який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

схемою місця ДТП;

поясненнями водія ОСОБА_2;

поясненнями водія ОСОБА_3;

Вказані докази, на думку суду, є достатніми, належними, допустимими та складеними з дотриманням норм законодавства.

Погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, додатково вважаю за необхідне зазначити, що, як убачається з матеріалів справи, зіткнення транспортних засобів сталося на регульованому перехресті, перетинання якого регулюється Розділом 16 Правил дорожнього руху. Так, з пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стало зрозумілим, що до того, як транспортні засоби зіткнулись, перетинання перехрестя розпочав водій ОСОБА_3 на дозволяючий сигнал світлофору, однак не встиг закінчити свій маневр та перетнути перехрестя, тоді як в нього в'їхав водій ОСОБА_2, який так само перетинав перехрестя, однак в часових межах пізніше за ОСОБА_3 на дозволяючий сигнал світлофору та зіткнувся із автомобілем, який закінчував маневр під керуванням ОСОБА_3

Під час апеляційного розгляду, водій ОСОБА_2 висловив позицію, що у створенні дорожньо-транспортної пригоди винний ОСОБА_3, який проти цього заперечував. На думку суду, апелянт, посилаючись на п. 16.4 ПДР, відповідно до якого забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів, не врахував, що дорожньо-транспортна пригода за його участю та участю водія ОСОБА_3 сталася не в наслідок порушення вказаного пункту, а у зв'язку із тим, що відбулось пізніше.

Так, з матеріалів справи убачається, що водій ОСОБА_2 в'їхав у транспортний засіб водія ОСОБА_3, який завершував маневр, таким чином, порушуючи п. 16.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого, у разі ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя. Тобто, не будучи уважним, ОСОБА_2 не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції як законної, обґрунтованої та вмотивованої, через що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, оскільки її доводи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: