№ 207/1651/16-п
№ 3/207/383/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м. Дніпродзержинськ

суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з сектору Дніпродзержинського відділу поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

УСТАНОВИВ:

05 червня 2016 року о 02год. 20 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по пр. Аношкіна у м. Дніпродзержинськ з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння очей) на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків в установленому порядку відмовився пройти медичне обстеження для встановлення стану спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сама по собі є закінченим складом правопорушення, який передбачений ч.1 ст.130КУоАП.

Термін накладення адміністративного стягнення не закінчився.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України визнавав повністю, розкаявся, просив суворо не карати.

Вивчивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення правопорушника, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4В, судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно винний у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Обставиною що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність не встановлено.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. на користь держави.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійки.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя І.М. Юрченко