Номер провадження: 33/785/465/16
Номер справи місцевого суду: 522/6540/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі: головуючого суддіКотелевського Р.І.,

за участюособи, яка притягується до адміністративної відповідальності -ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуна постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2016 року, -

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2016 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Грузії, громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (один) роки без оплатного вилучення транспортного засобу, та стягнуто з судові витрати в сумі 275 гривень 60 копійок.

Згідно постанови судді районного суду, 13.03.2016 року,о 04 год. 10 хв., ОСОБА_2, в місті Одесі, за адресою: вул. Катерининська, 22,керував автомобілем НОМЕР_1, здійснив проїзд під дію дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» та керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, від медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох понятих, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП.

На дану постанову судді районного суду Лопушанський М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді районного суду скасувати, а провадження по справі закрити в звязку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення. Апелянт вказує, що він був безпідставно і в порушення п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинений працівниками поліції, оскільки був абсолютно тверезим. Вказує, що під час події та складення протоколу жодного свідка не було, що може бути підтверджено відеоматеріалами із відеокамер екіпажу поліції. Зазначає, що він відмовився їхати до медичної установи, але наполягав на проведені тесту на алкоголь на місці за допомогою приладу «Драгер», але працівники поліції відмовилися це зробити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити; допитавши в якості свідків інспекторів поліції: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суддя районного суду дійшов на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №468495 від 13.03.2016 року (а.с.2).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13.03.2016 року, ОСОБА_2 в місті Одесі, за адресою: вул. Катерининська, 22, о 04 год. 10хв.,керував автомобілем НОМЕР_1, здійснив проїзд під дію дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» та керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, від медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху України (а.с.2)

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням судді районного суду, з огляду на те, що поза увагою судді та без належної правової оцінки залишився той факт, що дії працівників патрульної поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_2 не відповідали встановленим законом вимогам.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова ж особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного та іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема,пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (ОСОБА_3 Порядок) передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5Розділу І Інструкції,поліцейськими при огляді на стан спяніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, згідно вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння або у разі наявності у нього ознак перебування в такому стані, зобовязані був запропонувати останньому пройти тест на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови водія на місці пройти тест за допомогою спеціального пристрою, зобовязаний був вказати про це в протоколі, а далі, повинен був забезпечити доставку ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану спяніння, або у разі відмови водія проїхати до медичного закладу, також зазначити про це в протоколі.

При цьому, можливістьдоставки водія,який порушив правила дорожнього руху до медичного закладу з метою проведення огляду на стан спяніння, регламентовано положеннями п.1 ч.2 ст. 262, 263 КУпАП, відповідно до яких, доставка водія можебути забезпечена шляхом адміністративного затримання працівником поліції особи, строком до трьох годин.

Разом з цим, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №468495 від 13.03.2016 року, інспектором Закревським Д.В. в протоколі не зазначено, що працівники патрульної поліції взагалі пропонували ОСОБА_2 пройти на місці зупинки огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку (а.с.2).

При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги пояснення свідків - інспекторів патрульної поліції ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а також протоколи відібрання пояснень у свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про те, що ОСОБА_2 на місці було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою експрес-тесту «Драгер», оскільки такі дані, не зазначені в самому протоколі про адміністративне пр авопорушення.

Таким чином, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджується той факт, що працівник патрульної поліції, всупереч вимогам ст.266, ч.2 ст.2652 КУпАП та вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», взагалі не вказав в адміністративному протоколі про те, що ОСОБА_2 на місці було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального пристрою (а.с.2).

Допитаний апеляційним судом ОСОБА_2, категорично заперечував про те, що йому взагалі пропонувалося працівниками поліції на місці його зупинки пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою експрес-тесту «Драгер» або іншого спеціального пристрою.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_8 - батько ОСОБА_2, пояснив, що він перебував на місці зупинки ОСОБА_2, та підтвердив, що працівники поліції не надали його сину можливості пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, а тільки наполягали на огляді медичному закладі, на що син відмовився, оскільки був тверезим та не вважав на необхідне їхати до медичного закладу.

Пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_8 обєктивно підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалами адміністративної справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №468495 від 13.03.2016 року відсутній запис про те, що працівниками поліції на місці зупинки пропонували водію пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру.

Допитані апеляційним судом інспектори патрульної поліції ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не змогли дати суду раціонального пояснення факту відсутності запису в протоколі про те, що ОСОБА_2 на місці зупинки пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального пристрою.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 також не змогли пояснити апеляційному суду місцезнаходження матеріалів відео фіксації оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, оскільки зазначені відеозаписи, за їх твердженням, були передані ними в технічний відділ управління поліції м. Одеси для приєднаннядо матеріалів адміністративної справи, як доказу, але в матеріалах адміністративної справи переданої до районного суду вони відсутні.

Крім того, апеляційним судом встановлені інші грубі порушення при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2, які ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №468495 від 13.03.2016 року, та тягнуть за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом.

Так, апеляційним судом достовірно встановлено, що в протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №468495 від 13.03.2016 рокувідносно ОСОБА_2, особою(особами), яка(які) не мали відношення до оформлення матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_2 та складання протоколу, вносилися зміни. Зокрема запис частина «1» статті 130 КУпАП, за допомогою шарикової ручки фіолетового кольору (протокол складений шариковою ручкою чорного кольору) був виправлений на частину «2» ст.130 КУпАП.

Допитані апеляційним судом в якості свідків інспектори патрульної поліції ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 пояснили, що при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення. протокол було складено за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він безпосередньо складав протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №468495 від 13.03.2016 року відносно ОСОБА_2 На час складання протоколу, він особисто перевірив данні бази«АРМОР», встановив відсутність відомостей про попереднє притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а тому підстав для складання протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП, у нього не було. Свідок заперечив свою причетність до виправлення частини статті, за якою ним складався протокол і категорично наполягав на тому, що протокол ним було складено за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, свідок ОСОБА_3 спростував виконання ним запису шариковою ручкою фіолетового кольору «г.Тбилиси» в графі «дата та місце народження», на категорично наполягав на тому, що зазначений запис, як і виправлення запису щодо частини статті 130 КУпАП, були внесені після того, як протокол був складений ним та переданий до відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції м. Одеси.

Всі перераховані вище обставини,у своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2, у зазначені в протоколі час та місці, будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обєктивним обставинам справи, вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_2 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення було складено працівником УПП у м. Одесі в порушення вимог «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» та «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2016 року, якою ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу, та стягнуто судовий збір- скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2ст.130 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9