Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 319/542/16-п Суддя в 1-й інстанції Солодовніков Р.С.
Провадж. №33/778/187/16 Суддя в 2-й інстанції Рассуждай В.Я.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я. при секретарі судового засідання Хрипченко Н.А. за участі захисника особи, відносно якої закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області справу за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, студента ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 302088 від 25 квітня 2016 року ОСОБА_1 25 квітня 2016 року о 20 год. 40 хв. по вул. Леніна у темну пору доби керував мотоциклом ММВЗ без номера, на якому не було ввімкнено ближнє або дальнє світло фар, на перехресті з вул. Дзержинського виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. Внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_2 та мотоцикл ММВЗ отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 11.3, 19.1 ПДР України.

Закриваючи провадження, суд першої інстанції вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки порушення вимог п. 19.1 (ввімкнення фари ближнього (дальнього світла) у темну пору доби) та п. 11.3 (виїзд на смугу зустрічного руху, який можливий лише для обгону та обїзду перешкоди) ПДР України водієм мотоцикла ОСОБА_1 не підтверджено та не знаходиться в причинному звязку із подією дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_3, посилається на незаконність та невмотивованість постанови, неповне зясування судом всіх обставин справи, в тому числі, й шляхом допиту свідків та призначення експертиз, відсутність в постані мотивів відхилення судом доказів, наданих органом поліції на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопрушення, передбаченого ст. 124 КУАП, помилковість оцінки показань ОСОБА_3 щодо місця зіткнення транспортних засобів та їх кінцевого розташування після зіткнення, хибність висновку суду про зміну пояснень з боку потерпілої, використання в якості доказів показань неповнолітнього свідка ОСОБА_5, можливість допиту якого нормами КУпАП не передбачена. Зазначає, що суд в оскаржуваній постанові належним чином не мотивував і не спростував наявні в матеріалах справи докази винуватості ОСОБА_1, такі як протокол про адміністративне правопорушення та схему ДТП, які складені відповідно до вимог чинного законодавства і визнані сторонами. Просить повторно дослідити відеозапис події ДТП, постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопрушення, передбаченого ст. 124 КУАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 постанову суду першої інстанції вважала законною та обґрунтованою, просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови, заслухавши заперечення захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, дослідивши в судовому засіданні апеляційного суду надані сторонами відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, на яких зафіксовано подію дорожньо-транспортної пригоди, прихожу до висновків про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції в порушення вказаних вимог закону, належним чином не зясував обставин щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що висновок суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованим, неузгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, обєктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції допитав особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, який підтвердив факт ДТП за його участю, та пояснив, що рухався він на мотоциклі із включеною фарою дальнього світла. Рух здійснював по головній дорозі по центру правої полоси по вул. Центральній, напрямок руху не змінював. На перехресті з вул. Патріотичною виїхав автомобіль «Таврія», з яким відбулося зіткнення на його полосі руху, що не відображено в схемі ДТП. Перед виїздом на перехрестя автомобіль «Таврія» не зупинявся. При заводі мотоцикла фара включається автоматично, але на невеликій швидкості горить вона не сильно (тьмяно). До ДТП швидкість мотоцикла становила приблизно 20-25 км/год.

Між тим, такі показання водія ОСОБА_1 істотно суперечать його показанням, наданим ним безпосередньо після ДТП 25 квітня 2016 року.

Так згідно письмових пояснень ОСОБА_1, по суті ДТП він показав, що 25 квітня 2016 року приблизно о 20.30 годин він їхав на мотоциклі по вул. Леніна, підїжджаючи до перехрестя, за сім метрів до перехрестя, він побачив, що до перехрестя підїхала машина, зупинилась перед перехрестям, через три секунди автомобіль почав рух, побачивши перешкоду, він відразу скерував вліво, чим вийшов на зустрічну смугу та трапилось зіткнення з автомобілем, який переїжджав дорогу. Під час руху світло було погано включене (тьмяно), світло світило перед машиною півтора метра, рухався зі швидкістю 25 км/год. (а.с. 6).

Разом з тим, як вбачається з пояснень з приводу ТТП потерпілої ОСОБА_3, її показання про обставини події як в суді, так і ти, що вона дала безпосередньо після ДТП, є логічними та послідовними.

Так, в суді потерпіла показала, що перед перехрестям вона зупинила автомобіль, після чого продовжила рух прямо зі швидкістю приблизно 5-10 км/год. Через 2 секунди, проїхавши 6-7 метрів, відчула удар в передню ліву частину автомобіля. Мотоцикл вона не бачила, оскільки фара у нього включена на була. Зіткнення відбулось на зустрічній смузі руху мотоцикла (на схемі ДТП № 4), після чого мотоцикл відкинуло ліворуч, де він знаходився біля калюжі масла (на схемі ДТП № 3).

Аналогічні по суті події показання потерпілої містяться в її письмовому поясненні, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, потерпіла показала, що коли вона підїхала до перехрестя з вул. Леніна, вона зупинилась, подивилась праворуч та ліворуч, і оскільки нікого не побачила (світла фар з обох сторін не було), вона почала проїжджати перехрестя. Коли вона майже закінчував маневр, почула удар з лівої сторони і негайно зупинила автомобіль. Коли вийшла, побачила, що невідомий їй молодий чоловік підіймає з проїзної частини мотоцикл і зрозуміла, що сталася ДТП (а.с. 7).

Показання допитаних в судовому засіданні свідків мають істотні суперечності що обставин події.

Зокрема свідки ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 показали, що фара на мотоциклі була включена, автомобіль «Таврія» перед виїздом на перехрестя не зупинявся, перехрестя було добре освітлено.

Натомість свідко ОСОБА_8 показав що автомобіль «Таврія» перед виїздом на перехрестя зупинявся, чи була включена фара на мотоциклі він не бачив, після зіткнення мотоцикл знаходився на зустрічній полосі руху.

Свідок ОСОБА_9 в суді першої інстанції показав, що він складав протокол про адміністративне правопорушення та схему ДТП. При цьому, водій «Таврії» на місці ДТП відразу показала місце зіткнення, а водій мотоцикла не міг зорієнтуватись, показував різні місця зіткнення. На місці ДТП він попросив ОСОБА_1 показати світло фари, після чого останній завів мотоцикл та включив фару. Фара світила не сильно (тьмяне). На підставі запису з відеореєстратору іншого водія він прийшов до висновку, що фара мотоцикла під час ДТП не світила.

З урахуванням наведеного вважаю, що показання свідків через їх істотні суперечності щодо фактичних обставин події слід оцінювати критично та лише у сукупності з іншими доказами.

Сторонами під час розгляду справи судом першої інстанції було надано суду відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, розташованих на магазині «Літо».

Як вбачається зі змісту постанови суду, змісту апеляції, а також пояснень в судовому засіданні апеляційного суду захисника ОСОБА_1, сторони не заперечують того, що вказаними відеозаписами зафіксовано обставини події ДТП 25 квітня 2016 року за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 44, 46).

В ході перегляду вказаних відеозаписів за клопотанням апелянта безпосередньо в суді апеляційної інстанції встановлено, що дорогу за напрямком руху автомобіля «Таврія» перед ним добре освітлено включеними світловими приладами, встановленими на вказаному автомобілі.

Разом з тим, з відеозапису є також очевидним, що дорогу перед мотоциклом безпосередньо перед зіткненням з автомобілем встановленими на мотоциклі світловими приладами взагалі не освітлено, крім того, в разі, якщо б світлові прилади на мотоциклі були включені, світло від них відбивалось би не тільки з дорожнього покриття, але і від поверхні автомобіля «Таврія». Однак відеозапис свідчить про те, що єдиним джерелом світла на мотоциклі безпосередньо в момент ДТП був задній стоп сигнал, який загорівся безпосередньо перед зіткненням.

Крім того, дані відеозапису в сукупності з відеозаписом, що знаходиться на диску (а.с. 69) безумовно свідчать про те, що перехрестя зовнішніми освітлювальними приладами добре освітлено не було. На це вказує те, що камерами зовнішнього спостереження зафіксовано тільки світло, що виходить від освітлювальних приладів автомобілю «Таврія» та іншого автомобіля, який до події ДТП відношення не має.

Відповідно п. 19.1.а) ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

З переглянутих відеозаписів встановлено, що фари ближнього (дальнього) світла на мотоциклі під керуванням ОСОБА_1 безпосередньо перед зіткненням його мотоцикла з автомобілем потерпілої включені не були, тому в його діях є невідповідність наведеним вище вимогам ПДР України, які знаходяться у прямому причинному звязку із ДТП.

Крім того, суд першої інстанції не зробив належної оцінки відомостям, що містяться в схемі ДТП, з якої вбачається, що як за версією водія ОСОБА_1, так і за версією водія ОСОБА_3, зіткнення відбулось на зустрічній для водія ОСОБА_1 смузі дорожнього руху.

Вказана схема підписана водіями без зауважень, тому є належним доказом у справі.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 є невідповідність п. 11.3 ПДР України, згідно якого на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Вказане порушення вимог ПДР також знаходиться в прямому причинному звязку із дорожньо-транспортною пригодою, за що передбачено відповідальність ст. 124 КУпАП, зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані вірно.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, вважаю необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи висновки суду першої інстанції щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, вважаю необхідним апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, а також ступінь його вини, з метою досягнення мети адміністративного стягнення, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_10