СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9543/16-п
пр. № 3/759/4271/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, які надійшли зі Святошинського УП ГУ НП України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Київ, працюючої комірником в ДП «Антонов», проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

07.07.2016 року в провадження Святошинського районного суду м. Києва зі Святошинського УП ГУ НП України в м. Києві надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 295522 від 26.05.2016 року, що ОСОБА_2 23.05.2016 року близько 13:00 год., за адресою: АДРЕСА_2, влаштувала сімейну сварку з братом ОСОБА_3, під час якої словесно його ображала, чим вчинила насильство в сім'ї.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що 23.05.2016 року, її брат Письменний О.О, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, почав конфлікт, який стосувався перегляду телевізора. В ході сварки брат почав наносити їй тілесні ушкодження, тому, враховуючи його статуру, вона вимушена була захищати своє фізичне та психічне здоров'я.

Тож, суд, заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 173-2 КУпАП передбачено санкцію за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

При цьому, об'єктивною стороною правопорушення є умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї (матеріальний склад). Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалу про адміністративне правопорушення, та підтверджується поясненнями самої ОСОБА_2, вона дійсно вступила у конфлікт з братом ОСОБА_3, в ході якого ображала його та завдала тілесних ушкоджень.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що оскільки саме братом, ОСОБА_3, який є фізично сильнішим, був розпочатий конфлікт і який почав застосовувати до сестри фізичну силу, то дії ОСОБА_2 були направлені на захист свого фізичного і психічного здоров'я.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 19 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані необхідної оборони, тобто при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_2 діяла в стані необхідної оборони та відповідно до приписів статті 17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності, оскільки була вимушена вчиняти заходи для захисту свого фізичного та психічного здоров'я.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за вчинення дії особою в стані необхідної оборони.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 33, 173-2, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв'язку з вчиненням дій особою в стані необхідної оборони.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва Скорін А.В.