АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/900/2016 Суддя у І-й інстанції: Сазонова М.Г.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в АДРЕСА_2, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у адміністративній справі закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Провадження по справі відносно ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 20 квітня 2015 року о 22 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по пр. Ватутіна в м. Києві, не дотримався безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив наїзд на відбійник та зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох траносрптних засобів, чим порушив п.п.12.1, 12.3. ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 20 квітня 2015 року о 22 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по пр. Ватутіна в м. Києві, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого здійснив наїзд на відбійник та зіткнувся з автомобілем НОМЕР_1 та автомобілем НОМЕР_3, що призвело до пошкодження даних транспортних засобів, чим порушив п.10.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність постанови, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та основних засад судочинства, просить постанову суду змінити в частині закриття провадження по справі відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом безпідставно закрито провадження у справі відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в о діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у постанові від 26.10.2015 зазначено, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, але і у зв'язку із відсутністю складеного відносно ОСОБА_3 протоколу, справу було направлено на дооформлення.

Зазначає, що суддя безпідставно спростував висновки судового експерта та не погодився з висновками суду, викладеними в постанові від 26.10.2015, у якій зазначено, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5, які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані у справі докази і прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо незаконності постанови, ухваленої на його думку з порушенням норм процесуального права, знаходить необґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_3 не порушив п.10.1 ПДР України, що підтверджується його показаннями про те, що він їхав зі швидкістю близько 80 км/год в третій смузі коли відчув удар у заднє ліво крило та задню ліву частину бампера. Він побачив, що з його автомобілем здійснив зіткнення автомобіль «BMW-325», який їхав на дуже великій швидкості, і спочатку врізався у бордюр, а потім вчинив зіткнення з його автомобілем.

Показання ОСОБА_3 узгоджуються з даними схеми ДТП, розташуванням місць зіткнення транспортних засобів, осипу на проїжджій частині та характером отриманих технічних пошкоджень транспортних засобів, і обґрунтовано визнані судом першої інстанції належними та допустимими доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суддя безпідставно спростувала висновки судового експерта, то це не відповідає дійсності, оскільки судом враховано висновок № 3767/4 комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження, але показання ОСОБА_2, на підставі яких була надана відповідь на одне з запитань висновків експертизи про наявність в діях ОСОБА_3 порушення вимог п.10.1 ПДР України, вважала сумнівними, оскільки вони не узгоджуються з іншими належним чином дослідженими доказами у справі, зазначеними у постанові.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно закрито провадження у справі відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, без врахування постанови від 26.10.2015, у якій зазначено, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки вказаною постановою справу дійсно було направлено на дооформлення для вирішення питання про складання протоколу відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, і тільки. Отже, вирішення питання про винність ОСОБА_3 у вчиненому ДТП, до складання протоколу щодо нього, було неможливим.

Разом з тим, після дослідження усіх доказів у справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Таким чином, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані йому матеріали і докази, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і в суді апеляційної інстанції іншого не встановлено.

Будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, а тому постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року, як законна та обґрунтована має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко