Справа № 588/758/16-п
провадження № 3/588/168/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі судді - Маслова В.В., з участю секретаря Ноздріної В.О., прокурора Сопіги Р.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в залі судових засідань у м. Тростянець матеріали, які надійшли від Охтирської місцевої прокуратури про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює на посаді Буймерського сільського голови, раніше до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення не притягувався, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, виданий 30.11.2009 Тростянецьким РВ ГУМВС України в Сумській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,

за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Буймерський сільський голова ОСОБА_1 являючись суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення не повідомив колегіальний орган про реальний конфлікт інтересів та вчиняючи дії в умовах реального конфлікту інтересів, діючи всупереч вимог п. 2,3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», видав розпорядження №21 від 04.03.2016 про преміювання працівників сільської ради, на підставі якого, за вагомий внесок жінок, які працюють в установах сільської ради, в соціальний, економічний, культурний розвиток сільської громади та з нагоди міжнародного жіночого дня 8 березня, ОСОБА_2, яка є його дружиною, була нарахована премія в розмірі 200 гривень.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував факт скоєння корупційних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, вказуючи на те, що законодавством України передбачено право завідувача ДНЗ «Ромашка» ОСОБА_2 на отримання заробітної плати та преміювання, залежно від займаної посади, рангу, якості, стажу та досвіду роботи, а також право сільського голови преміювати та встановлювати надбавки працівникам апарату сільської ради, згідно затвердженого фонду оплати праці. Крім того, можливість визначення премій та надбавок передбачена колективним договором, положенням про преміювання, які є обов'язковими для виконання стороною договору - сільським головою. З огляду на це, приймаючи розпорядження про встановлення надбавки всім жінкам з нагоди міжнародного жіночого дня 8 Березня та преміювання педагогічних працівників, він, як голова Буймерської сільської ради, не вийшов за межі чинного законодавства та не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, що спростовує наявність у його діях реального конфлікту інтересів, суперечності між його приватним інтересом та службовими представницькими повноваженнями.

Також, ОСОБА_1 в обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що протоколи про адміністративне корупційне правопорушення від 24.06.2016 № 15/2016 та 16/2016 були складені не повноважною особою, а саме заступником керівника Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3, оскільки після початку діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції всі повноваження зі складання відповідних протоколів перейшли виключно до цього органу.

Прокурор наполягав на доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні корупційних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб'єктом правопорушень у цій статті, відповідно до примітки, є особи, зазначені у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення І сесії VII скликання Буймерської сільської ради від 05.11.2015 року за ОСОБА_1 визнано повноваження Буймерського сільського голови та присвоєно йому 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування, в межах 4 категорії посад, а тому у відповідності до п. б п.п. 1 ч. 1 ст. 3 Закон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII він являється суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень.

Відповідно до ст. 28 ЗУ "Про запобігання корупції", ОСОБА_1, будучи сільським головою зобов'язаний: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

ОСОБА_1 з цими положеннями закону був ознайомлений про, що зазначив у своїх поясненнях в ході судового розгляду справи.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 04.03.2016 видав розпорядження №21 «Про преміювання», відповідно до якого преміював близьку собі особу, а саме дружину ОСОБА_2 (а.с.30)

Таким чином, приймаючи рішення про преміювання дружини, ОСОБА_1 мав особистий інтерес, який полягав у можливості встановлення своїй близькій особі певних матеріальних благ, покращення матеріального становища, що свідчить про перебування його в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_4 зафіксованих у протоколі допиту свідка від 22.06.2016 остання будучи відповідальною особою по протидії корупції, вказала, що жодних заяв чи повідомлень від ОСОБА_1 про виникнення в нього конфлікту інтересів під час прийняття та винесення рішень не надходило.

Крім того, про неподання відповідного повідомлення вказав і сам ОСОБА_1 у ході судового розгляду справи.

Таким чином, з огляду на викладені фактичні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У даному випадку при призначенні премії ОСОБА_2, між службовими повноваженнями ОСОБА_1, як сільського голови, виник реальний конфлікт інтересів з його особистими інтересами, що випливали з родинних відносин, які могли вплинути на об'єктивність та неупередженість у прийнятті рішення.

Про зазначене також свідчить та обставина, що розпорядження про преміювання №21 від 04.03.2016 було винесено ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 3.1.,4.2. положення «Про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Буймерської сільської ради», затвердженого рішенням 7 сесії VІІ скликання Буймерської сільської ради від 25.01.2016, без відповідного подання та доповідної записки секретаря сільської ради, які б мали видаватись на підставі оцінки останнім всебічного аналізу виконання працівниками посадових обовязків і завдань, містити перелік працівників для преміювання із зазначенням розміру преміювання.

Отже, при вчиненні зазначених дій, реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 полягав у суперечності між його приватним інтересом (в даному випадку отримання його дружиною премії), та його службовими повноваженнями - можливістю самостійно (одноособово) прийняти рішення про нарахування такої премії, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що у його діях був відсутній конфлікт інтересів, не заслуговують на увагу.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що відповідно до його розпорядження №21 від 04.03.2016 було премійовано не лише його дружину, а й інших працівників, суд не може взяти до уваги, оскільки вказана обставина, на переконання суду, не є безумовним свідченням відсутності чи припинення вищезазначеного реального конфлікту інтересів.

Безпідставними є і твердження ОСОБА_1 про те, що прокурором не було доведено його умислу щодо вчинення правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП. При цьому суд виходить із того, що склад вказаних правопорушень є формальним, і відповідальність за його вчинення настає незалежно від настання наслідків та відношення до них. Зазначені правопорушення полягають у недодержанні правил та обмежень визначених у п. 2,3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», про які ОСОБА_1 було відомо та які ним були недотримані, а тому зазначене виключає вчинення ним цих правопорушень з необережності.

З огляду на формальний склад таких правопорушень не є вирішальним для кваліфікації дій особи за ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП і та обставина чи дійсно ця особа прийняла упереджене чи необєктивне рішення, оскільки у даному випадку, для виникнення реального конфлікту інтересів важливим є лише те, що суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями впливала на обєктивність або неупередженість у прийнятті рішень.

Також, суд вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 на те, що протоколи про адміністративне корупційне правопорушення від 24.06.2016 № 15/2016 та 16/2016 були складені не повноважною особою. При цьому суд виходить із того, що Національне агентство з питань запобігання та протидії корупції хоча і має у своєму складі обраних членів, проте на даний час не розпочало своєї роботи як орган державної влади, а тому до часу оголошення про початок його роботи відповідні повноваження щодо складання протоколів про корупційне правопорушення має прокурор.

У той же час, згідно складених першим заступником керівника Охтирської місцевої прокуратури протоколів про адміністративне корупційне правопорушення від 24.06.2016 № 15/2016 та 16/2016 ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він являючись Буймерським сільським головою та суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення не повідомив колегіальний орган про реальний конфлікт інтересів та вчиняючи дії в умовах реального конфлікту інтересів, діючи всупереч вимог п. 2,3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», видав розпорядження від 23.12.2015, згідно якого призначив надбавку до посадового окладу завідувачу ДНЗ «Ромашка» ОСОБА_2, яка є його дружиною.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прокурора та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що у вказаних діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, з огляду на наступне.

Як вже наголошувалось судом реальний конфлікт інтересів передбачає суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно було видано розпорядження від 23.12.2015 №87, згідно якого він на підставі Постанови КМУ №373 від 23.03.2011 призначив надбавку до посадового окладу в розмірі 20 % завідувачу ДНЗ «Ромашка» ОСОБА_2, яка є його дружиною.

Як вбачається зі змісту абз. 1 п. 1 вказаної Постанови КМУ №373 від 23.03.2011 «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів I-II рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» відповідним педагогічним працівникам було установлено надбавку у граничному розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати).

Згідно абз. 2 п.1 цієї ж Постанови розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати відносять додаткову заробітну плату, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці та включає в себе доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ст.ст. 9, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадова особа органу місцевого самоврядування має право на оплату праці залежно від посади, яку вона займає, рангу, який їй присвоєно, якості, досвіду та стажу роботи.

З огляду на вказані положення законодавства, суд дійшов висновку, що відповідна надбавка педагогічним працівникам до посадового окладу, призначена постановою Кабінету Міністрів України №373 від 23.03.2011, є складовою частиною гарантованого їм державою та Конституцією України права на заробітну плату.

Видаючи своє розпорядження від 23.12.2015 №87 та призначаючи завідувачу ДНЗ «Ромашка» ОСОБА_2 надбавку до посадового окладу в розмірі 20 % ОСОБА_1 діяв у межах повноважень наданих постановою Кабінету Міністрів України №373 від 23.03.2011 та на виконання вже прийнятого урядом рішення про встановлення такої надбавки. При цьому розмір надбавки призначеної ОСОБА_2 відповідав граничному розміру встановленому для цієї надбавки, а також фонду оплати праці. Інших обмежень щодо розміру відповідної надбавки законодавством не передбачається.

Отже, на переконання суду, вказані обставин виключають у діях ОСОБА_1 реальний конфлікт інтересів під час прийняття розпорядження від 23.12.2015 №87, оскільки по-перше він не приймав одноособово рішення про установлення надбавки ОСОБА_2 до посадового окладу, а керувався вже прийнятим з цього приводу рішенням уряду, а по-друге розмір такої надбавки був установлений постановою Кабінету Міністрів України №373 від 23.03.2011 у чітко встановлених межах допустимого граничного розміру та обмежений лише фондом оплати праці, що виключило можливість впливу на обєктивність чи упередженість у прийнятті рішення особою, яка наділена повноваженнями на встановлення відповідної надбавки, або на вчинення чи не вчинення нею дій під час виконання своїх повноважень.

З огляду на зазначене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 під час прийняття розпорядження від 23.12.2015 №87 «Про встановлення надбавок та доплат працівникам сільської ради на 2016 рік» був відсутній реальний конфлікт інтересів, а відповідно і склад адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, у звязку із чим даний епізод слід виключити з числа обставин, які суд вважає встановленими.

Розглядаючи питання, щодо доцільності застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначними вважаються такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

За огляду на це, беручи до уваги, те, що обставини вчинення корупційних правопорушень ОСОБА_1М, які зазначені у протоколах про адміністративні корупційні правопорушення знайшли свого підтвердження лише частково, його дії не завдали значних збитків державним чи суспільним інтересам, а виховних та попереджувальних цілей можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу, також беручи до уваги особу ОСОБА_1, який з 1998 року працює сільським головою та за місцем роботи характеризується виключно позитивно, одружений, має вищу освіту, раніше до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення не притягувався, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку із малозначністю вчинених адміністративних правопорушень із звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та оголошенням йому усного зауваження.

Керуючись ст.22, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП закрити, у звязку із малозначністю вчинених адміністративних правопорушень та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Маслов