АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/368/16 Головуючий у першій інстанції: Литвинчука В.П.
Категорія: ч.1ст. 172-7 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 липня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю: ОСОБА_3, прокурора Масалітіна Е.А.,апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює директором Дніпродзержинського технологічного коледжу, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Заводським РВ Дніпродзержинського УМВС України в Дніпропетровській області 01 лютого 2002 року, ІНН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3, працюючи директором Дніпродзержинського технологічного коледжу Дніпродзержинського державного технічного університету є посадовою особою юридичної особи публічного права, яка одержує заробітну плату за рахунок державного бюджету і, відповідно до п/п «а» п. 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення у зв'язку з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та адміністративно-господарських обов'язків».

У підпорядкуванні ОСОБА_3 перебуває його дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5. Дружина працює методистом вищої категорії коледжу, а дочка - провідним інженером-електроніком.

Тобто, ОСОБА_3, будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч інтересам служби та держави, усвідомлюючи, що у його підпорядкуванні перебуває дружина та дочка, не повідомив безпосереднього керівника, ректора Дніпродзержинського державного технічного університету, про наявність конфлікту інтересів і не вжив заходів, спрямованих на запобігання реальному конфлікту інтересів оскільки вказані обставини могли вплинути на об'єктивність і неупередженість при прийнятті рішень. Тому виник реальний конфлікт між його службовими повноваженнями, як директора навчального закладу, та особистими інтересами: інтересами близьких родичів: дочки та дружини.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП: не повідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм права.

При цьому апелянт вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на його пояснення, які він надавав у суді. На його думку у нього відсутній склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією за ч.1 ст. 172-7 КУпАП. Не було також звернуто увагу судом, що і ректор і начальник відділу кадрів знали про те, що з ОСОБА_3 працюють його близькі родичі, оскільки були відповідні накази, які видав ректор, після чого вони були передані до відділу кадрів. Крім того апелянт зазначає, що він не приймав на роботу близьких осіб та вони не перебувають у його безпосередньому підпорядкуванні.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив її задовольнити в повному обсязі. При цьому звертав увагу на те, що ректор знав про те, що з ним працюють його близькі особи, а саме жінка та донька.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах.

У відповідності до ч.1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», близькі особи - це особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Так апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_3 працює директором Дніпродзержинського технологічного коледжу Дніпродзержинського державного технічного університету і є посадовою особою юридичної особи публічного права, яка одержує заробітну плату за рахунок державного бюджету і, відповідно до п/п «а» п. 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення у зв'язку з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та адміністративно-господарських обов'язків.

У судовому засіданні також було встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є, відповідно, дружиною та дочкою ОСОБА_3 і, відповідно, працюють методистом вищої категорії та провідним інженером-електроніком коледжу і безпосередньо підпорядковуються ОСОБА_3, своєму чоловіку та батьку.

Підтвердженням того, що жінка та донька підпорядковуються ОСОБА_3 є саме положення «про Дніпродзержинський технологічний коледж Дніпродзержинського державного технічного університету» в якому вказано, що безпосереднє управління коледжем здійснює його директор, тобто всі особи йому підпорядковані.(т.1 а.с.35-44)

Крім того у матеріалах є лист ректора Дніпродзержинського технічного університету від 24 лютого 2016 року з якого вбачається, що протягом 2015-2016р.р. повідомлень про наявність реального або потенційного конфлікту інтересів від керівників підпорядкованих навчальних закладів: Дніпродзержинського економічного коледжу ДДТУ та Дніпродзержинського технологічного коледжу ДДТУ до керівництва університету не надходило.(т.2 а.с.12) Що в свою чергу спростовує доводи ОСОБА_3 про те, що його безпосередньому керівнику було відомо про те, що з ним працюють близькі особи.

На думку суду апеляційної інстанції належним чином повідомлення про реальний конфлікт інтересів безпосереднього керівника зі сторони ОСОБА_3 було б подання заяви у довільній формі. Дану думку також висловлював прокурор в судовому засіданні.

Також вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією за ч.1 ст. 172-7 КУпАП підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи та були вивчені в суді, а саме:

-протоколами про адміністративні корупційні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7 КУпАП № 4 та №5 в яких було викладено вищезазначені обставини справи; ( т.1 а.с.63-67; т.2 а.с.59-63)

-контрактом від 31.07.2013 року де вказано, що ректор ДДТУ надає директору частину свої повноважень; (т.2 а.с.7-10)

-штатним розписом Дніпродзержинського технологічного коледжу Дніпродзержинського державного технічного університету з якого видно, що на той час працювали з ОСОБА_3 його жінка та донька; (т.2 а.с.13-17)

Отже, апеляційним переглядом було встановлено, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП, оскільки останній не повідомив безпосереднього свого керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Доводи апелянта стосовно того, що він не приймав на роботу ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які є його дружиною та донькою є безпідставними, оскільки останньому не інкримінується порушення ч.2 ст. 172-7 КУпАП за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Сам факт що правопорушник подаючи накази про преміювання на ім'я ректора зазначав, прізвища ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в зв'язку з чим він вважає, що таким чином він повідомив безпосереднього начальника про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, не може вважатися повідомленням, оскільки у вказаних наказах не зазначено про ступінь споріднення вказаних осіб з ОСОБА_3

Доводи апелянта щодо того, що він не виносив окремі накази про преміювання його жінки та доньки та не надавав будь-яких привілеїв, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не мають впливу на склад правопорушення інкримінованого ОСОБА_3

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун