АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у приміщенні залу апеляційного суду у м. Дніпро, за участю: ОСОБА_1 та прокурора Мільченко Є.О., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Мільченко Є.О. на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, депутата шостого скликання Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, податковий ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт: серія НОМЕР_2, виданого 25 грудня 1996 року Першотравенським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення пов'язаного із корупцією, -

встановив:

постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1, закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до постанови місцевого суду, у вину ОСОБА_1 ставилося те, що він, будучи депутатом Першотравенської міської ради, тобто будучи суб'єктом корупційних правопорушень, 21 травня 2015 року, на 60-тій сесію Першотравенської міської ради, на яку було винесено питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про виділ йому у приватну власність земельної ділянки, у порушення ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», не повідомив міську раду про наявність конфлікту інтересів, тобто, що на даній сесії буде розглядатися питання, яке стосується його приватних інтересів.

Розглянувши матеріалами справи, а також заслухавши пояснення свідків суд першої інстанції дійшов висновку, що секретарем Вінницькою О.Р. було допущено помилку: не зазначено данні про повідомлення особи про наявний у нього конфлікт інтересів. З урахуванням наведених мотивувань, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення пов'язаного із корупцією.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, прокурор Мільченко Є.О. подав апеляційну скаргу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у якій порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції та просить винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення пов'язаного із корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на винну особу стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

На переконання прокурора висновки викладенні у постанові суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, прокурор зазначає, що не повідомлення особи про конфлікт інтересів підтверджується протоколом засідання шістдесятої сесії міської ради, у відповідності до якої жодних повідомлень про конфлікт інтересів на сесії ради 21 травня 2015 року не оголошувалося. Наведенні обставини повністю підтверджуються відповіддю міського голови за №882/05.17 від 15.03.16 року, у відповідності до якої ніхто із депутатів міської ради не повідомляв про конфлікт інтересів і не вживалось жодних заходів щодо його врегулювання.

Щодо пояснень свідків, які повідомили про повідомлення з боку ОСОБА_1 міську раду про конфлікт інтересів, то вони, на переконання прокурора, не спроможні, оскільки свідки перебувають у дружніх відносинах з особою, яка притягається до відповідальності, і явно зацікавленні у результатах розгляду справи.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану ним апеляційну скаргу, та просив суд її задовольнити, скасувавши постанову місцевого суду та винести нову, якою визнати ОСОБА_1 винним та накласти на нього відповідне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засідлані апеляційного суду виступив категорично проти задоволення апеляційної скарги, мотивуючи своє прохання тим, що місцевий суд дійшов правильного та обґрунтовано висновку про його невинуватість.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників перегляду, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду, дійшов висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», на депутатів сільської ради поширюється обов'язок щодо дотримання обмежень передбачених ЗУ «Про запобігання корупції».

Зокрема, у ст. 22 ЗУ «Про запобігання корупції», передбачено, що особам, на яких поширюється дія цього закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов'язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Отже, саме наявність чи відсутність приватного інтересу до вирішення певного питання і буде свідчити про наявність чи відсутність конфлікту інтересів.

З метою уникнення блокування роботи колегіального органу місцевого самоврядування, при наявності конфлікту інтересів його членів, законодавцем у розділі 5 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено способи врегулювання та запобігання конфлікту інтересів. Із ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» слідує, що законом передбачено два способи врегулювання конфлікту інтересів: зовнішній та самостійний. При цьому самостійне врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих про це документів безпосередньому керівнику. У іншому випадку врегулювання конфлікту інтересу має здійснюватися заходами зовнішнього врегулювання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про запобігання корупції», особа, уповноважена на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування, яка входить до складу колегіального органу має утриматися від участі у прийняті рішення цим органом з питання, що стосується її інтересів. Заяву про конфлікт інтересів особа, чи інший уповноважений член колегіального органу має повідомити на засіданні органу із занесенням даних відомостей у протокол засідання колегіального органу.

Як вбачається із матеріалів справи, 21 травня 2015 року дійсно у Першотравенській міській раді проводилася шістдесята сесія шостого скликання, на порядок денний якої виносилися ряд питань, у точу числі і питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у приватну власність (а.с. 26).

У відповідності до додатку до листа від 21 березня 2016 року (а.с. 17-21) видно, що ОСОБА_1 був обраний депутатом до міської ради шостого скликання та на шістдесятій сесії міської ради, 21 травня 2015 року, вирішувалося питання щодо затвердження проекту землеустрою на відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, від голосування за яке ОСОБА_1 утримався, проте у протоколі сесії (а.с. 35) відсутні будь-які відомості щодо того, що останній виступив на сесії із заявою про наявний конфлікт інтересів, як того вимагає ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про запобігання корупції».

Посилання ОСОБА_1 про те, що ним було належним чином виконано вимоги антикорупційного законодавства повністю спростовується листом міського голови Вінницької О.Р. (а.с. 13), у якому остання повідомила, що у продовж 2015 року до неї не надходило жодних повідомлень від депутатів міської ради про наявний конфлікт інтересів, що спростовує доводи захисту про допущення секретарем міської ради помилки при оформленні протоколу сесії.

Крім цього, головою міської ради у листі (а.с. 17) було повідомлено, що серед депутатського корпусу шостого скликання та працівників виконкому регулярно проводиться роз'яснювальна робота щодо положень Закону України «Про запобігання корупції», що свідчить про те, що фактично ОСОБА_1 було відомо про необхідність вжиття відповідних заходів при наявності конфлікту інтересів.

Що ж стосується посилань ОСОБА_1 щодо пояснень свідків, то до них апеляційний суд відноситься критично, оскільки жодних письмових доказів того не було надано, окрім цього, свідчення були данні особами, які перебувають у дружніх та службових відносинах із ОСОБА_1, а тому об'єктивність їх свідчень є сумнівна.

Таким чином, апеляційний суду дійшов висновку про помилковість прийнятого рішення суду першої інстанції та про обґрунтованість доводів прокурора щодо винуватості особи у вчиненні корупційного правопорушення, тобто у тому, що ОСОБА_1, будучи депутатом шостого скликання Першотравенської міської ради - суб'єктом корупційного правопорушення, 21 травня 2015 року на засідання сесії міської ради, яка проходила у приміщенні міської ради, за адресою: АДРЕСА_2, усвідомлюючи про наявність конфлікту інтересів, не повідомив колегіальний орган - міську раду про наявний у нього конфлікт інтересів, із занесенням зазначених відомостей до протоколу сесії міської ради, тобто вчинив правопорушення пов'язане із корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Справу судом першої інстанції було розглянуто із порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи не були належним чином перевірені на їх допустимість, належність та достатність, як того вимагає ст. 252 КУпАП, а всі необхідні обставини належним чином з'ясовані не були.

Разом з тим, дійшовши до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пов'язаного із корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та при вирішенні питання щодо накладення стягнення, апеляційний суд враховує вимоги ст. 38 КУпАП, а тому вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки з моменту виявлення факту порушення минули строки накладення стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу прокурора Першотравенської прокуратури Мільченка Є.О. на постанову міського суду - задовольнити.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 травня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1, закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення пов'язаного із корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.П.Піскун

Дніпропетровської області