АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/378/16-п Номер провадження 33/786/82/16Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, при секретарі Козин Н.В., особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 04 квітня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого,-

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

За змістом постанови суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 14 лютого 2016 року у м.Комсомольську близько 05 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного спяніння керував автомобілем Опель-Вектра, д.н.з. ВІ 5191СЕ, рухаючись по вул. Леніна (просп. ОСОБА_4) та вул. Добровольського, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову районного суду скасувати за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись як на недоведеність самого факту керування ним автомобілем, так і на порушення чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. На обґрунтування своїх вимог доводить, що автомобілем ОСОБА_5 керував не він, а його знайомий ОСОБА_6, про що він відразу повідомив працівників поліції, коли ті підїхали до припаркованого автомобіля, але діючи упереджено указані обставини вони не перевіряли.

Крім того апелянт посилається на ст.266 КУпАП та Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення була порушена процедура медичного освідування - його огляд на стан спяніння мав бути проведений на місці зупинки за допомогою технічних засобів та у присутності свідків, і ніякої необхідності доставляти його з м.Комсомолька у наркодиспансер м.Кременчука не було. Наголошує також, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього містить істотні недоліки, на які не звернув увагу місцевий суд там які вплинути на постановлене судове рішення, зокрема: працівники поліції затримали його близько 4 години 14 лютого 2016 року, проте у протоколі указано що він керував автомобілем о 05 годині; у протоколі, всупереч вимогам закону, не зазначено за якими виявленими ознаками співробітники дорожньої поліції запідозрили його у спянінні; місцем складання протоколу указаний м. Комсомольськ, а фактично він був складений у м. Кременчуці, після проходження апелянтом огляду на стан спяніння; у протоколі є підписи понятих, яких насправді не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_7 в обгрунтування поданої апеляції, перевіривши справу у межах поданої апеляційної скарги і дослідивши нові докази, які не досліджувалися раніше, вважаю, що принесена апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосуванню уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, насамперед, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як на головний доказ та підставу адміністративної відповідальності ОСОБА_2 суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення, складений 14.02.2016року о 7 годині ранку інспектором взводу роти ДПС ГУНП в Полтавській області ст. сержантом поліції ОСОБА_8 у м. Комсомольську на вул.Строни.

У ньому указано, що 14.02.2016року о 05-00год. у м.Комсомольську по вул.Леніна та Добровольського водій ОСОБА_2 керував автомобілем ОСОБА_5 Вектра д.н.з.ВІ5191СЕ, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія в КОНД у лікаря нарколога. Свідками події, як указано у протоколі, були ОСОБА_9 та ОСОБА_10

У своїх письмових поясненнях у цьому протоколі ОСОБА_11 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, але категорично не визнавав, що керував належним йому автомобілем.

Незважаючи на такі пояснення останнього, хто ж був за кермом авто та куди він подівся, інспектори поліції в порушення вимог ст.245КУпАП не цікавились і не фіксували це у протоколі, дану особу не встановлювали і не опитували, що виходячи з обставини справи було обовязковим і необхідним для встановлення обєктивної істини, тоді як в судових інстанціях свідок ОСОБА_6 підтвердив, що саме він на прохання свого товариша ОСОБА_11, який святкував зустріч з однокласниками, розвозив усіх по домівках. В той момент, коли до припаркованого ним на майданчику автомобіля підїхали працівники поліції, він якраз відлучився, а коли повернувся - ОСОБА_11 уже повезли до медичного закладу.

ч.2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння «огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків.

Огляд особи проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5ст.266КУпАП).

Однак цих вимог закону інспектор поліції, що складав протокол також не дотримався, огляд водія не проводив, за якими ознаками у присутності свідків він виявив стан спяніння та чи пропонував пройти тест на тверезість з використанням наявного у патрульному автомобілі технічного обладнання, у протоколі не вказав.

Подальші дії інспекторів поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які стверджували, що ніби то ОСОБА_11 відмовлявся від проходження перевірки на стан спяніння, а тому вони повезли його до м.Кременчука у наркодиспансер також є нелогічними, оскільки в силу п.2.5ПДР не виконання особами, які керують транспортними засобами, вимоги пройти в установленому порядку медичний огляд на стан спяніння, є самостійною підставою для відповідальності за тією ж нормою матеріального закону - ч.1ст.130КУпАП та складання протоколу на місці.

Такі дії уповноважених осіб не узгоджуються і з вимогами ч.3ст.266КУпАП згідно з якою огляд у закладах охорони здоровя проводиться тоді, коли водій не згоджується на проведення огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, чого не указано у протоколі, або у разі незгоди з ними.

Вбачається також, що на підтвердження факту вчинення правопорушення до протоколу долучені пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14

При їх дослідженні явно видно, що вони хоч і виконані власноруч різними особами, але за обємом і змістом є повністю ідентичними, де однаковими фразами указано, що 14.02.2014року близько 5 годин у м.Комсомольську вони були свідками того, як працівники поліції на двох патрульних автомобілях за допомогою проблискових маячків по вул.Добровольського зупинили автомобіль ОСОБА_5 д.н.з. ВІ 5191СЕ під керуванням водія ОСОБА_2 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.4,5).

На порушення вимог ст.ст.245,289 КупАП суд також не повністю зясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, і важливі питання щодо правильності складання протоколу, наявності очевидців правопорушення, залишив поза увагою, і при тому, що ОСОБА_2 заявляв про відсутність на місці вписаних у протокол свідків, останні не викликалися і не допитувалися.

Між тим, допитаний під час апеляційного розгляду справи свідок ОСОБА_9 який виявився мешканцем м.Кобеляки, звідки були і патрульні, ознайомившись із текстом пояснень, не підтвердив їх та вказав, що писав їх за допомогою правоохоронців, у звязку з чим вони і виявились копією пояснень іншої людини, якої на місці не було.

Причину свого пізнього знаходження у м.Комсомольську того дня ОСОБА_7 пояснив тим, що перебував в гостях у знайомої, дані якої не повідомив. Засвідчив, що після першої години ночі, випивши пляшку горілки, він вирішив тимчасово освіжитися на набережній і коли їхав туди водій таксі ніби то самовільно змінив маршрут та з цікавості поїхав за патрульним автомобілем. Невдовзі їх зупинили працівники поліції та запропонували бути понятими, на що водій таксі відмовився, а він погодився. Зі слів поліцейського довідався, що чоловік, який сидів на пасажирському сидінні автомобіля, розміщеного на майданчику для паркування біля будинку, нібито керував автомобілем та тікав. Затриманий усе заперечував, а у подальшому пересів до патрульної машини, в салоні якої інспектори щось довго виясняли, але будучи на вулиці він їх розмови не чув. Згодом він поїхав у своїх справах, залишивши номер мобільного. На світанку його розбудив телефонний дзвінок інспектора поліції, який запропонував підписати привезений ним протокол та написати пояснення, що він і зробив у нетверезому стані.

В процесі апеляційного перегляду суд неодноразово здійснював виклик іншого понятого - жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 В.В. (засоби тел. звязку з яким не указані), але усі судові повістки направлені за вказаною у процесуальних документах адресою повернулися за закінченням терміну зберігання, а на запит суду від 9.06.2016р. чи зареєстрований взагалі указаний громадянин за такою адресою Кременчуцька міська рада відповіді не дала.

Самі ж інспектори поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не змогли дати зрозумілих і чітких пояснень коли і де складений протокол про адміністративне правопорушення був підписаний понятими.

Отже є очевидним, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення по даній справі був складений з порушенням вимог законодавства і не може слугувати підставою для адміністративної відповідальності, а сама процедура освідування ОСОБА_2 була здійснена з порушенням вимог ст.266КупАП та Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Окрім того судом встановлено, що переслідування автомобіля поліцейським екіпажем, як про це стверджують вони самі, відбувалося у центральній частині міста Комсомольська, яка постійно в нічний час добре освітлена, що підтверджується виданою на запит адвоката довідкою комунального підприємства «Міськсвітло» Комсомольської міської ради», а патрульні автомобілі були обладнані відео реєстраторами. Проте у своїх поясненнях інспектори поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стверджували, що освітлення було погане, чим і пояснювали причини не приєднання до справи відеозаписів, обєктивних носіїв важливої інформації.

Наочно пересвідчитись у цьому, та чи було насправді переслідування, намагались як місцевий, так і апеляційний суди, але записи з відео реєстратора патрульного автомобіля не були надані навіть на їх вимоги.

Отже, за таких обставин рішення міського суду по справі не можна визнати законним і обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню як таке, що не відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Комосомольського міського суду Полтавської області від 04 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Полтавської області (підпис) Ландар О.В.

Згідно з оригіналом Суддя: Ландар О.В.