Справа № 456/1694/16-п Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 33/783/478/16 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф. з участю ОСОБА_1утовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2016 року у справі №456/1694/16-п про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять), 60 грн. судового збору у справі.

Відповідно до постанови, 18 травня 2016 року о 04:20 год. на автодорозі «Київ-Чоп» М06 614 км + 50 м. Михавків Р. О. керував автомобілем марки «ВМW Х5», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в установленому загальному порядку на місці зупинки Т-3 в присутності двох свідків з використанням спеціального технологічного засобу «Drager Alcotest 6810» прилад №ARCE 0243, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, змінити, якою не застосовувати до нього покарання, повязане з позбавленням права керувати транспортними засобами, а накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення правопорушника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 459320 від 18.05.2016 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, при обрані стягнення, яке було накладено на ОСОБА_2, суддя місцевого суду врахував особу правопорушника та матеріали адміністративної справи.

Для підтвердження своїх трудових відносин, а також характеризуючих особу даних ОСОБА_2 до матеріалів справи подав характеристику, довідку з місця проживання, а також довідку з місця роботи «ФОП ОСОБА_3 М.».

За даних обставин, беру такі відомості до уваги, однак, вважаю, що такі не впливають на вид призначеного судом першої інстанції покарання і не спростовують необхідність його застосування до ОСОБА_2

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 268 КпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

На підставі наведеного, вважаю, що вимога апелянта стосовно порушення суду першої інстанції в частині незазначення місця його роботи, непідтвердження такого належними фактами та незясування такого з ініціативи суду є безпідставними та необґрунтованими. За даних обставин, ОСОБА_2 повинен був сам подати докази, які, на його думку, мали би значення для вирішення справи, оскільки суд, при винесенні рішення оцінює та аналізує усі наявні докази, а не доводить винуватість чи невинуватість особи у вчиненому правопорушенні з власної ініціативи.

Що стосується твердження апелянта стосовно того, що судом накладено дуже суворе покарання, оскільки такий ніколи до ніякої відповідальності не притягувався, то таке враховую при вивченні особи правопорушення, однак вважаю, що на вид та обсяг покарання воно не впливає.

Вважаю, що районний суд в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_2, повно, всебічно і обєктивно дослідив всі обставини справи.

Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею суду першої інстанції, які тягнули б за собою зміну постанови, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. Постанова є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 червня 2016 року у справі №456/1694/16-п про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_4