Справа № 466/5158/16-п Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/783/479/16 Доповідач: Вовк А. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Вовка А.С.,

з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

його захисника - адвоката Разумних В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Разумних В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2016 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено його права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що він 25.05.2016 року, близько 21 год. 40 хв. на 610 км + 100 метрів а/д Київ-Чоп М6, керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушивши п.2.9а ПДР, скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп'яніння проводився приладом Drager alcotest 6810 ARBL -№ ARCO 0504 у присутності двох понятих.

Не погоджуючись з такою постановою місцевого суду, адвокат Разумних В. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2016 року скасувати та прийняти нову, якою призначити ОСОБА_1 стягнення не пов'язане із позбавлення права керування транспортним засобом.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що суддя районного суду не взяв до уваги ряд обставин справи. Так, вказує, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв, а лише вживав ліки, що містять етиловий спирт. Саме тому, було встановлено незначний влив алкоголю - 0, 38 %.

Крім цього, вказує, що ОСОБА_1 одружений, має малолітніх дітей, яких утримує, за місцем праці характеризується позитивно, має 16 років водійського стажу і ніколи раніше не притягався до адміністративної відповідальності. При цьому, ОСОБА_1 щиро розкаюється.

З огляду на це, не погоджується із стягненням, призначеним суддею районного суду та вважає, що наявні достатні підстави для призначення стягнення, не пов'язаного із позбавленням права керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також доводів апелянта вбачається, що строк оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2016 року пропущено з поважних причин, а тому його необхідно апелянту поновити.

У відповідності до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційній скарзі фактично не оспорюється.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, суд першої інстанції враховував особу правопорушника, матеріали наявної справи про адміністративне правопорушення та прийшов до висновку про необхідність накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік.

У свою чергу, положення ст. 23 КУпАП передбачають, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При цьому, пленум Верховного суду України у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу на те, що адміністративне стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.

ОСОБА_1 при апеляційному розгляді підтвердив обставини справи, пояснивши, що він 25 травня 2016 року, близько 21 год. 40 хв. на 610 км + 100 метрів а/д Київ-Чоп М6, дійсно керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1, однак алкогольних напоїв він не вживав, але приймав ліки/містять етиловий спирт/, т.я. боліло горло, тоді простудився. Втім, свою вину визнає та щиро розкаюється.

В поясненнях ОСОБА_1 /а.с. 6/ вказує про приймання ліків від горла і сильний біль.

Водночас, під час апеляційного розгляду також встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем праці, виконує роботи, що потребують використання власного автомобіля, одружений, має на утримання двох малолітніх дітей.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

З огляду на вищенаведене та враховуючи обставини, що пом'якшують відповідальність, особу ОСОБА_1, а також незначний ступінь його алкогольної інтоксикації /0, 38 %/, на думку апеляційного суду, накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у даній ситуації буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Тому, апеляційний суд приходить до переконання, що накладене стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 1 /один/ рік слід замінити на штраф, частково змінивши постанову суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу адвоката Разумних В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити, наклавши на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3400 /три тисячі чотириста/ гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Вовк