Справа № 521/7141/16-п
Номер провадження 3/521/2350/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року суддя Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з 2 роти 2-го батальйону управління поліції у місті ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Шевченко ОСОБА_3 10 березня 2016 року о 17 годині 58 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Дальницькій, 24 у місті Одесі рухаючись заднім ходом не впевнилась, що не створить небезпеки чи перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустила зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_2, чим порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року

В результаті дорожньо-транспортної транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження ніхто не отримав.

За даним фактом, інспектором патрульної служби відносно Шевченко ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України.

Шевченко ОСОБА_3 у судовому засіданні винною себе не визнала, та пояснила, що 10 березня 2016 року вона сіла до свого автомобілю НОМЕР_1, подивилась у дзеркала, та почала здавати заднім ходом, як почула сигнал, після чого трапилось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Додатково Шевченко ОСОБА_3 пояснила, що коли вона подивилась у дзеркала, то автомобіля КІА не було, вказаний автомобіль підїхав, коли вона вже почала здавати заднім ходом.

ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 10 березня 20169 року він сидів в салоні свого автомобілю НОМЕР_2 та чекав колегу, у цей час відчув поштовх у задню праву частину автомобілю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідків, суддя вважає, що в діях Шевченко ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суддя вважає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди послугувало порушення Шевченко ОСОБА_3 п. 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до яких: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, при цьому виходить з наступного.

У судовому засідання в якості свідків були опитані інспектори патрульної служби ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з показань яких вбачається, що 11 березня 2016 року вони приїхали на виклик який отримали від оператора «102» про ДТП без постраждалих. Приїхавши на місце пригоди вони виявили, що автомобілі причетні до дорожньо-транспортної пригоди відсутні, після чого були викликані водії автомобілів КІА - ОСОБА_4 та Hyundai - ОСОБА_2. Після огляду відеозапису з камери відеоспостеження та опитування учасників пригоди, було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 10 березня 2016 року, після чого відносно водія автомобіля КІА був складений протокол за ст. 122-4 КпАП України та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, за ст. 122 ч 2 КпАП України, а відносно водія Hyundai був складений протокол за ст. 122-4 КпАП України та за ст. 124 КПАП України, а також складена схема місця ДТП.

Вина Шевченко ОСОБА_3 підтверджується оглянутим під час розгляду справи відеозаписом з камери відео-спостереження, на якому зафіксована дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв автомобіля КІА та Hyundai. На відеозапису зафіксовано, як автомобіль КІА стоїть у нерухомому стані з увімкненими аварійними сигналами, а автомобіль Hyundai знаходиться на парковочному місці, після чого починає рух заднім ходом та здійснює зіткнення у задню праву частину автомобілю КІА.

Суддя не погоджується з твердженням Шевченко ОСОБА_3 що вказаний відеозапис не можливо прийняти як доказ її винуватості так як на ньому не відображено коли підїхав автомобіль КІА та хто перший залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки виходячи з відеозапису у Шевченко ОСОБА_3 з часу зупинки автомобіля КІА та до початку руху транспортного засобу заднім ходом було достатньо часу впевнитись, що позаду неї відсутні автомобілі. Що стосується залишення водіями транспортних засобів, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, то вирішення вказаного питання виходить за межи розгляду, оскільки вказана обставина є предметом розгляду іншої справи, в даному випадку суд оцінує докази які стосуються порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суддя критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_7, оскільки останній, не міг бачити як у автомобіля Hyundai увімкнулись стоп-сигнали та як він почав рух, оскільки, автомобіль свідка знаходився паралельно від автомобілю під керуванням Шевченко ОСОБА_3, а виходячи з його пояснень які були надані у судовому засіданні, він під час зіткнення знаходився у своєму автомобілі чекав на дружину, та бачив як у автомобіля під керуванням Шевченко ОСОБА_3 увімкнулись стоп-сигнали та автомобіль Hyundai почав рух.

Крім того, суддя не приймає до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_8 оскільки остання безпосереднім свідком дорожньо-транспортної пригоди не була, а була очевидцем того як ОСОБА_4 запропонував Шевченко ОСОБА_3 викликати співробітників ДАІ, однак остання відмовилась.

Все вищевикладене свідчать про, те що уникнути дорожньо-транспортної пригоди можливо було б при належному виконанні Шевченко ОСОБА_3 правил дорожнього руху, а саме якби остання під час руху транспортного засобу заднім ходом впевнилась, що не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху або звернутися за допомогою до інших осіб.

Разом з тим, суддя вважає за необхідне провадження по справі закрити у звязку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.7 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що правопорушення було вчинено 10 березня 2016 року, та на момент розгляду справи сплинули строки притягнення до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що провадження по справі має бути закрите, у звязку з тим, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 9-11, 221, 247, 252, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за статтею 124 КпАП України, закрити за закінченням на момент її розгляду строків накладання адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до апеляційного суду Одеської області через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. В. Іщенко