Справа № 373/533/16-п Головуючий у І інстанції Свояк Д. В.
Провадження № 33/780/354/16 Доповідач у 2 інстанції Орел
Категорія 147 21.07.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

21липня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Проскури Тетяни Олексіївни, на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.05.2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.05.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Як зазначено в постанові суду, 20.03.2016 року приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_3 по вул. Б.Хмельницького в м. Переяслав-Хмельницький Київської області керував автомобілем «ВMW 520і», д.н. НОМЕР_4, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, медичний огляд проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», алкотестер - 6810, прилад - ARBL, проба позитивна - 1,04%, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України. 20.03.2016 року приблизно о 16 годин 40 хвилин ОСОБА_3 по вул. Б.Хмельницького в м. Переяслав-Хмельницький Київської області керуючи автомобілем «ВMW 520і», д.н. НОМЕР_4, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечних дистанції й інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI MATRIX», д.н. НОМЕР_5, який рухався в попутному напрямку та здійснював поворот праворуч, а в подальшому зіткнувся з автобусною зупинкою по правому узбіччю, що призвело до механічних пошкоджень обох автомобілів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України.

На дану постанову захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Проскура Т.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 грн.. Обґрунтовуючи скаргу, зазначає, що суд надав перевагу поясненням потерпілого, які не відповідають матеріалам справи та свідка ОСОБА_4 в частині, що підтверджують пояснення потерпілого, що свідчить про необ'єктивність та упередженість суду при розгляді справи. Суд необґрунтовано не взяв до уваги висновок експертного авто технічного дослідження № 63-04/16, не дослідив фотокартки, на яких зображено характер ушкодження транспортного засобу потерпілого та не надав належної оцінки схемі ДТП. Посилання суду на те, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння як на обставину підтвердження неможливості об'єктивно оцінювати дорожню ситуацію не перебуває у причинно-наслідковому зв'язку із ДТП, оскільки за ст. 130 КУпАП ОСОБА_3 свою вину визнав та пояснив, що вживав алкоголь задовго, ніж сісти за кермо і за власним станом абсолютно адекватно та об'єктивно оцінював дорожню обстановку, але через те, що ним було перенесено гепатит, алкоголь з організму виводиться повільніше, ніж у інших людей. В подальшому захисником подані доповнення до апеляційної скарги, де ставиться питання про скасування постанови суду та направлення справи до Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області для до оформлення та додаткової перевірки.

Заслухавши, ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, потерпілого ОСОБА_1, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Постанова суду в частині визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в поданій апеляційній скарзі не оспорювалась. В подальшому захисником ставилось питання про скасування постанови суду і в цій частині в зв'язку з тим, що працівниками поліції порушений порядок перевірки особи на стан сп'яніння. Зокрема, захисник в доповненнях зазначила про те, що після перевірки на стан сп'яніння, поліцейськими не був складений акт огляду на стан сп'яніння та другий його екземпляр не був вручений ОСОБА_3. Вважаю, що зазначені твердження захисника є безпідставними. Так, у відповідності до п. 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, в разі можливості роздруківки результатів перевірки на стан сп'яніння, проводиться така роздруківка, яка приєднується до протоколу. Акт огляду складається в разі, якщо прилад за допомогою якого проводиться перевірка не має можливості роздруківки результатів перевірки, а також в разі проведення перевірки закладами охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 20.03.2016 року приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_3 по вул. Б.Хмельницького в м. Переяслав-Хмельницький Київської області керував автомобілем «ВMW 520і», д.н. НОМЕР_4, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечних дистанції й інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI MATRIX», д.н. НОМЕР_5, який рухався в попутному напрямку та в подальшому зіткнувся з автобусною зупинкою по правому узбіччю, що призвело до механічних пошкоджень обох автомобілів.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; протоколом огляду місця ДТП, в якому, в тому числі, зафіксовані пошкодження, котрі автомобілі під керуванням водії ОСОБА_3. та ОСОБА_1 отримали внаслідок ДТП; схемою місця ДТП, в якій зафіксовані напрямок руху транспортних засобів до моменту зіткнення, місце контакту транспортних засобів, інші фактичні дані, які, крім місця зіткнення транспортних засобів, не викликали заперечень з боку учасників ДТП та понятих, в присутності яких схема була складена. Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується письмовими поясненнями та поясненнями в суді потерпілого ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 щодо фактичних обставин ДТП, які, як встановлено судом апеляційної інстанції, є логічними та послідовними, в повному обсязі узгодженими з даними, які слідують з інших доказів, що знаходяться в матеріалах справи і в своїй сукупності підтверджують його версію.

З дотриманням вимог ст. ст. 252, 279, 280 КУпАП докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_3 уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, які полягають в тому, що невиконанням водієм ОСОБА_3 вимог п.п.12.1, 13.1 ПДР України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

Даючи оцінку наданому захисником висновку експертного автотехнічного дослідження № 63-04/16, на які посилається апелянт, і який досліджувався в суді першої інстанції, вважаю, що викладені у них висновки про те, що в як в даній дорожній обстановці повинні були діяти водії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з технічної точки зору є суперечливими, не у повній мірі відповідають повноваженням експерта, а тому оцінюються критично і не є підставою для скасування судового рішення. Дані висновки спеціалістів проведені поза процесуальним розглядом даної адміністративної справи по наданим вибірковим вихідним даним, суперечать всім іншим доказам і не забезпечують достовірність отриманих результатів.

Крім того, допитаний при розгляді апеляційної скарги, за клопотанням захисника експерт ОСОБА_6, пояснив, що проводив дослідження по наданим матеріалам і не брав до уваги показання про наявність увімкненого сигналу повороту праворуч автомобілем " Хюндай ".

Доводи апеляційної скарги та показання ОСОБА_3 в частині того, що він завчасно зайняв праву частину проїзної частини дороги з метою випередження справа, а автомобіль "Хюндай" без подачі сигналу повороту праворуч став виконувати цей поворот з лівого крайнього положення, знаходжу безпідставними, поскільки з матеріалів справи та показань свідків вбачається, що автомобіль "Хюндай", безпосередньо перед ДТП обігнав автомобіль "Део Нексіа", що рухався за ним в попутному напрямку. При цьому, вказаний автомобіль здійснив обгін без виїзду на смугу зустрічного руху, що свідчить про те, що автомобіль "Хюндай" вже змістився до правого краю проїзної частини. Автомобіль БМВ, під керуванням ОСОБА_3, рухався за автомобілем "Део Нексіа" і тому мав можливість і повинен був здійснювати обгін чи випередження в даному випадку зліва.

За таких обставин, вважаю, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі докази по справі та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33, ч.2 ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкцій ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП. Суд в постанові належним чином обґрунтував свій висновок про необхідність призначення ОСОБА_3 адміністративного стягнення саме позбавлення права керувати транспортними засобами.

За таких обставин вважаю апеляційну скаргу захисника необгрунтованою та безпідставною і такою, що до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Проскури Тетяни Олексіївни залишити без задоволення, а постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11.05.2016 року щодо ОСОБА_3, залишити без змін.

С У Д Д Я