Справа № 458/490/16-п
ПОСТАНОВА

18 липня 2016 року суддя Турківського районного суду Львівської області Строна Т.Г., за участю секретаря Яворської Ю.В., особи, яка надає правову допомогу ОСОБА_1, - адвоката ОСОБА_2, та ОСОБА_1 і ОСОБА_3, розглянувши в м.Турці Львівської області матеріали, які надійшли від Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, який не працює, інвалідності не має,

за частиною 1 статті 130 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1 предявлено у вину те, що 03.05.2016 року о 00:30 год. в селі Вовче Турківського району Львівської області, він керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння; при цьому ОСОБА_1, виконуючи маневр розвороту ліворуч, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль ОСОБА_3, марки Chevrolet Aveo, н.з. ВС 8526 ЕС, в результаті чого обидва автомобілі отримали зовнішні технічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у предявлених йому правопорушеннях за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП не визнав, і пояснив, що 02.05.2016 року о 22:30 хв. він приїхав разом із своїм братом, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 автомобілем марки ,,Жигулі в центр села Вовче Турківського району Львівської області на дискотеку. Автомобіль припаркував біля бару приватного підприємця ОСОБА_6; документи на автомобіль та ключі до нього віддав своєму братові, ОСОБА_4, після цього пішов до бару. Близько 23:00 годин до нього підійшов потерпілий ОСОБА_3 та повідомив йому про те, що він здійснив наїзд на його припаркований автомобіль. На що він йому відповів, що знаходився в цей час у барі, і що не має ніякого відношення до дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілий ОСОБА_3 запропонував йому дати суму грошей у розмірі 1000 гривень матеріальної шкоди за вдарений його автомобіль, і запропонував вирішити це без працівників поліції. Однак він йому відмовив дати гроші, тоді було повідомлено поліцію, яка прибула на місце події приблизно через 30 хв. на місце дорожньо - транспортної пригоди. Працівники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення, від підпису в протоколах він відмовився, оскільки не був згідний із даними протоколами.

В нього було вилучено водійські права та запропоновано проїхати до відділку поліції. На це він відмовлявся їхати із працівниками поліції, однак вони йому повідомили, що притягнуть його до відповідальності за непокору працівникам поліції під час виконання ними своїх службових обовязків. Після цього він погодився проїхати із ними. Він пройшов освідчення в лікарні на стан алкогольного спяніння. Алкотестер показав декілька проміле алкоголю в його крові, оскільки після того як припаркував свій автомобіль він вживав алкогольні напої та перебував в стані алкогольного спяніння. Він не заперечує, що був у стані алкогольного сп'яніння під час освідчення, але в стані алкогольного сп'яніння він не керував автомобілем, а випив вже пізніше в барі.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 02.05.2016 року близько 22:30 години разом із жінкою та її сестрою, ОСОБА_7, вони приїхали на автомобілі марки Chevrolet Aveo до центру села Вовче Турківського району Львівської області. Автомобіль припаркували біля бару приватного підприємця ОСОБА_8 та пішли на каву до іншого бару приватного підприємця ОСОБА_9. Сиділи вони в барі близько півгодини.

Коли вийшли із бару то на дорозі їм на зустріч ішов власник бару, ОСОБА_10, який повідомив, що на його (ОСОБА_3В.) припаркований автомобіль здійснено наїзд, наїзд здійснив громадянин ОСОБА_1. Коли оглянули автомобіль, то дійсно виявилось що на ньому були зовнішні ушкодження у виді подряпин. Так як ОСОБА_6 повідомив йому, що це зробив ОСОБА_1, він почав шукати ОСОБА_1 Знайшовши ОСОБА_1, він запропонував йому вирішити це без працівників поліції, відшкодувавши йому 1000 гривень за пошкоджений автомобіль, оскільки ОСОБА_1 на початку їхньої розмови визнав що це він вдарив. Але згодом ОСОБА_1 десь зателефонував і почав відмовлятися та всіляко викручуватися, що він цього не робив. Після цього сестра його дружини, ОСОБА_7, повідомила про подію в поліцію. На місце пригоди виїхали працівники поліції, забрали у ОСОБА_1 документи, які ОСОБА_1 мав при собі, та склали протоколи про адміністративне правопорушення, запропонувавши ОСОБА_1 проїхати із ними у відділок та пройти медичне освідчення на стан алкогольного спяніння. Особисто він не бачив ОСОБА_1 за кермом автомобіля із 22:30 години до приїзду працівників поліції.

В судовому засіданні допитані також свідки:

-ОСОБА_6, власник бару, який в судовому засіданні відмовився від своїх первісних пояснень, наданих ним 03.05.2016 року, та повідомив суду про те, що ним було оговорено ОСОБА_1, що ніби-то ОСОБА_1 своїм автомобілем цього вечора вдарив автомобіль потерпілого ОСОБА_3; він відмовляється від своїх первинних пояснень, що надані ним 03.05.2016 року. Пояснив, що обмовив ОСОБА_1, оскільки перебував із ним на той час у неприязних стосунках;

- ОСОБА_11, поліцейський, який складав протоколи про адміністративне правопорушення, який у судовому засіданні пояснив, що працівники поліції виїхали на виклик у село Вовче Турківського району по факту дорожньо-транспортної пригоди за телефонним повідомленням. На місці події свідок ОСОБА_6 посвідчив, що бачив як ОСОБА_1 заїхав у припаркований автомобіль ОСОБА_3; було складено протоколи про адміністративне правопорушення та схему дорожньо-транспортної пригоди та пройдено освідчення ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння;

-ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які посвідчили, що 02.05.2016 року ввечері вони разом із ОСОБА_1 приїхали до бару в с. Вовче, за кермом ОСОБА_1 був у тверезому стані, ніякого ДТП він не скоював. Після приїзду до бару, ОСОБА_1 віддав свої ключі ОСОБА_4, вони пішли на дискотеку, і ключі були увесь час у ОСОБА_4 ДТП ОСОБА_1 не міг вчинити, вони цього не бачили;

-ОСОБА_7, яка пояснила, що 02.05.2016 року ввечері вони із сестрою та її чоловіком, ОСОБА_3, приїхали в с.Вовче на дискотеку. ОСОБА_3 припаркував свій автомобіль біля бару ОСОБА_6 Коли виходили із дискотеки, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 про те, що його припарковваний автомобіль зачепив своїм автомобілем ОСОБА_1 Коли вони знайшли ОСОБА_1, той спочатку погодився із сказаним, однак потім відмовився, сказав, що це не він зачепив автомобіль ОСОБА_3, і вона викликала поліцію. Приїхали поліцейські і стали оформляти документи, а потім забрали ОСОБА_1 і поїхали. Вона особисто ДТП не бачила.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень є недоведаною: обвинувачення грунтується лише на показаннях свідка ОСОБА_6, який в судовому засіданні відмовився від своїх первісних пояснень; заявив, що обмовив ОСОБА_1, інших доказів, які би достовірно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення ані поліцейськими, ані судом не зібрано.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення , поясненнями особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки , відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису , які використовуються при нагляді за виконанням правил ,норм і стандартів , що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів , а також іншими документами.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та обєктивного дослідження їх у судовому засіданні, вважаю, що відсутні достатні підстави для притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справа підлягає закриттю за відсутністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, оскільки згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна винна дія або бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення в якості субєкта правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягається особа - ОСОБА_1.

Протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 124 та частиною 1 ст.130 КУпАП України складено працівником поліції ОСОБА_11 на підставі свідчень особи свідка ОСОБА_6, який 03.05.2016 року дав пояснення про те, що бачив, як ОСОБА_1 під час розвороту правим крилом свого автомобіля зачепив припаркований автомобіль ОСОБА_3, однак згодом 06.05.2016 року свідок ОСОБА_6 відмовився від своїх пояснень, які давалися ним 03.05.2016 року, що також підтвердив і в судовому засіданні, що ним було оговорено ОСОБА_1, так як має здавна образу на нього та перебував із ним у неприязних відносинах.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, потерпілого, свідків, оцінивши зібрані у справі докази, приходжу до висновку, що в діях правопорушника ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів із дня її винесення.

Суддя -