Справа № 127/9942/16-п
Провадження № 33/772/166/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І.,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2016 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2016 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Згідно матеріалів справи, 07.05.2016 року о 01.00 год. у м. Вінниці по вул. Барське шосе, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ГАЗ 24, д/н л 7307ВИ з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме зіниці ока не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя та тремтіння рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків,чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2016 року та просить справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що інспектор поліції, який склада протокол про адміністративне правопорушення, чинив на нього психологічний тиск. Огляд на стан алкогольного сп"яніння він проходив в присутності свідків, ознак алкогольного сп"яніння виявлено не було.

ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився з невідомих суду причин. Про час, день і місце розгляду спрви був повідомлений завчасно і належним чином.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення , є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що 07.05.2016 року о 01.00 год. у м. Вінниці по вул.Барське шосе, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ГАЗ 24, д/н л 7307ВИ з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме зіниці ока не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя та тремтіння рук.Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дані обставини підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№ 116335 від 07.05.2016 року,письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, написаними влдасноручно у протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненнях, наявними у матеріалах справи (а.с.№2,3), поясненнями свідків (а.с№№4, 5), довідкою, згідно якої ОСОБА_2 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП (а.с№.6).

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, про відсутність складу адміністративного правопорушення є безпідставними, нічим не мотивовані.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він проходив огляд на стан сп"яніння у присутності свідків, в результаті чого жодних ознак сп"яніння у нього виявлено не було, спростовуються поясненнями самого ОСОБА_2 власноручно написаними у протоколі, у поясненнях та наданими у судовому засіданні, про, що зазначено у постанові суду першої інстанції.

Щодо доводів скаржника про те. що судом не допитувались свідки, то апеляційни суд вважає, що при повному визнанні своєї вини правопорушником у судовому засіданні у цього не було потреби, при відсутності відповідного клопотання .

Також доводи скаржника про вчинення на нього психологічного тиску інспектором поліції ОСОБА_3 нічим не підтверджуються.

На думку апеляційного суду ,районний суд суд всебічно, повно та обєктивно дослідив всі обставини справи та надав їм належну оцінку, обґрунтовано визнавши ОСОБА_2, винуватим в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУ п АП.

накладене стягнення відповідає особі правопорушника та обставинам скоєного, тому підстав для задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

На суд покладається обовязок відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,на суд покладається обовязок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Керуючись ст..55 Конституції України ,ст. ст. 247 ч.1 п.7, 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити безз задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2016 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: