Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/133/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Е. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2016 року суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Новіцький Е.Й. за участі ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровоград справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.03.2016 року серія АП2 № 268941, 01.03.2016 р. о 14 год. 43 хв. ОСОБА_3 рухався в м. Кіровограді по просп. Вінниченка, на автомобілі НОМЕР_1, під час руху почав змінювати напрямок руху з правої смуги в ліву, не переконавшись у тому, що це буде безпечним, допустив зіткнення з автомобілем «Форд Фокус» д/н НОМЕР_2, який рухався в цій же смузі в попутному напрямку. Внаслідок пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2016 року ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП, а провадження по справі закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суд мотивував тим, що з досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції доказів не можливо встановити винуватість ОСОБА_3 у вчиненні порушення правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що винуватою особою у порушенні правил дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди є саме ОСОБА_5

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_5, який є потерпілим по справі, подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Своє прохання апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції винесено постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому вона є незаконною і підлягає скасуванню. Так, судом першої інстанції безпідставно покладено в основу оскаржуваного рішення постанову суду апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_5, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Так, на думку апелянта суд апеляційної інстанції правильно встановив факт порушення ним ПДР України, внаслідок чого було створено аварійну обстановку. Однак, в той же час, дане правопорушення було вчинено при виїзді ОСОБА_5 з вул. Нейгауза на просп. Винниченка і закінчено в момент, коли його автомобіль зайняв ліву смугу руху, в той час, як автомобіль ОСОБА_3 змінив напрямок руху з лівої смуги та продовжив рух у правій смузі. Факт виїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_5 не призвів і не міг призвести до наслідку у виді ДТП, тоді як, саме дії ОСОБА_3, які відбувалися через деякий час та на іншому відрізку дороги, призвели до ДТП. Таким чином, на думку апелянта, у даній ситуації винним є саме ОСОБА_3, так як останній не виконавши вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, під час руху почав змінювати напрямок руху з правої смуги в ліву, не переконавшись у тому, що це буде безпечним, допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_5, який рухався в цій же смузі в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції без достатніх на те підстав, незаконно було відмовлено в задоволенні клопотання представника апелянта адвоката ОСОБА_6 в проведенні автотехнічної експертизи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, слід зробити висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і обєктивно дослідив всі обставини справи, та правильно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно ст. 124 КУпАП, відповідальність за даною нормою Закону настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення слід встановити наявність факту порушення правил дорожнього руху особою та наявність причинного звязку між таким порушенням і спричиненням наслідків у виді пошкодження майна (у даному випадку пошкодження транспортних засобів).

Із пояснень ОСОБА_3 вбачається, що дійсно у вказаний в протоколі час та місці він керував автомобілем НОМЕР_3, однак правил дорожнього руху не порушував, оскільки рухався в лівій смузі, ближче до центру дорого по просп. Винниченка в м. Кіровограді у бік центра міста. Коли підїжджав до виїзду з вул. Нейгауза, який розташований ліворуч від його автомобіля, побачив, що із вказаної вулиці виїжджає на смугу його руху, виконуючи поворот ліворуч, автомобіль «Форд». Вказаний автомобіль виїхав на смугу руху ОСОБА_3 за 15-20 метрів перед автомобілем останнього і щоб уникнути зіткнення, ОСОБА_3 змушений був перестроїтись у праву смугу руху, тобто різко змінити напрямок руху. В цей час у праві смузі руху в попутному напрямі рухався автомобіль маршрутного таксі і щоб уникнути зіткнення із ним, ОСОБА_3 почав зміщуватись у ліву смугу руху, при цьому автомобіль «Форд» почав збільшувати швидкість руху, а тому сталось зіткнення автомобілів.

Зазначені показання ОСОБА_3 в повному обсязі підтверджуються схемою ДТП, та постановою Апеляційного суду Кіровоградської області у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Як встановлено судом апеляційної інстанції, саме ОСОБА_5 порушуючи вимоги ПДР України, виїжджаючи з вул. Нейгауза на просп. Винниченка, яка є головною дорогою не надав дороги а/м «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_4, який рухався по ній праворуч від нього, що змусило останнього різко змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створено аварійну обстановку. Зазначені обставини, які були встановлені апеляційним судом у наведеній постанові, не заперечуються самим ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, із аналізу наведених вище доказів в їх сукупності слідує, що у причинному зв'язку з фактом зіткнення транспортних засобів знаходяться невідповідні вимогам п.10.1, п.10.2, п.16.11 ПДР України дії водія автомобіля «Форд» ОСОБА_5, оскільки через такі дії останнього ОСОБА_3 змушений був змінити напрямок руху свого автомобіля, при цьому зїхавши у праву смугу руху, в якій на той час рухався інший транспортний засіб, з метою уникнення ДТП, останній змушений був повернутись у ліву смугу руху, де і сталась ДТП з автомобілем ОСОБА_5

У звязку із викладеним слід вважати, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 з приводу того, що в ДТП винний саме ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та в повному обсязі спростовуються наведеними вище доказами, які не були спростовані апелянтом.

Також є безпідставними апеляційні ствердження ОСОБА_5 з приводу допущення судом першої інстанції неповноти судового розгляду через відмову в задоволенні клопотання про проведення автотехнічної експертизи та допиті свідків, виходячи з такого.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення слідує, що клопотання про проведення автотехнічної експертизи заявляв представник апелянта адвокат ОСОБА_6, однак суд першої інстанції відмовив в задоволенні такого клопотання. При цьому, слід зазначити, що законодавцем визначено право, а не обовязок суду, по кожній конкретній справі призначати експертизу. В даному випадку, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення такого клопотання, при цьому в апеляційній скарзі ОСОБА_5 не ставив питання про призначення такої експертизи, що вказує на його згоду із таким рішенням суду першої інстанції.

Що стосується свідків, які на думку апелянта, не були допитані судом першої інстанції, слід зазначити, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності свідків ДТП, при цьому від учасників судового розгляду справи жодних клопотань про виклик та допит свідків не надходило.

Таким чином, судом в повній мірі були виконані вимоги ст. 245 КУпАП, повно та всебічно були досліджені надані суду докази по справі і судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку з приводу відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у звязку із чим обґрунтовано закрив провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУАП.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.06.2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУАП, без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2