Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33/778/185/16 Головуючий у 1-й інстанції
Єдиний унікальний №318/1273/16-п Петров В.В.
Категорія: ст.130 ч.4 КУпАП Доповідач у 2-й інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Прямілова Н.С., за участю ОСОБА_3 і захисника Гардера О.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Кам′янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08 червня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий електрозварювальником ОП ЗаАЕС, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки; також стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.,

встановила:

постановою судді ОСОБА_3. притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02.05.2016р. о 21 год. 30 хв. на 32км автодороги Енергодар-Василівка-Бердянськ керував можливо технічно несправним транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого не впорався з керуванням, виїхав на узбіччя, де скоїв перекидання автомобіля. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1. Після чого в порушення встановлених правил залишив місце ДТП та про ДТП поліцію не повідомив. Крім того, після дорожньо-транспортної пригоди вживав спиртні напої, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду №90.

Дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП та на нього на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що подія, яка сталася під час руху керованого ним транспортного засобу, відповідно до вимог ПДР не може розцінюватися та вважатися дорожньо-транспортною пригодою, оскільки в даному випадку відсутні потерпілі та матеріальні збитки. Будь-яких порушень ПДР України він не порушував, а отже в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП. Крім того, оскільки дорожньо-транспортної пригоди не було, то на нього не розповсюджується заборона на вживання алкоголю, а під час керування транспортним засобом він був у тверезому стані. При цьому, медичний огляд на стан сп'яніння було проведено з порушеннями вимог діючого законодавства, а тому він є недійсним, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини, а тому в його діях відсутній також і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Гардера О.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Так, під час розгляду справи було встановлено, що 02.05.2016р. о 21 год. 30 хв. на 32км автодороги Енергодар-Василівка-Бердянськ ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 (можливо технічно несправним), не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням, виїхав на узбіччя, де скоїв перекидання автомобіля та його пошкодження. Після вчинення ДТП всупереч вимогам ПДР залишив місце події та не повідомив поліцію про вчинене ДТП. Крім того, після дорожньо-транспортної пригоди вживав спиртні напої.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими доказами.

Так, згідно з протоколом огляду від 03.05.2016р. на узбіччі на відстані 3м від автодороги Р37 с.Благовіщенка-м.Дніпрорудне було виявлено автомобіль НОМЕР_1 червоного кольору, який знаходився на землі у перекинутому положенні дахом вниз, у пошкодженому стані (розбито лобове скло, передня частина автомобіля та передні колеса значно деформовані, відсутнє заднє праве колесо, яке знаходилося ліворуч від автомобіля). На дорозі слідів гальмування не було виявлено, а виявлено сліди руху автомобіля по діагоналі довжиною 40м. Також були виявлені документи на ім'я ОСОБА_3 та інші речі. Водій даного автомобіля на місці ДТП не знаходився.

Дані протоколу огляду місця ДТП узгоджуються зі схемою та фотознімками, долученими до протоколу.

Згідно з висновком за результатами медичного огляду, який було проведено у відповідності до встановленого законодавством порядку, водій ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

У своєму письмовому поясненні та заяві від 03.05.2016р. ОСОБА_3 зазначив, що саме він 02.05.2016р. о 21 год. 30 хв. на 32км автодороги Енергодар-Василівка-Бердянськ керував технічно несправним автомобілем НОМЕР_1, внаслідок чого і сталося ДТП, в результаті якого автомобіль було пошкоджено. Поліцію про ДТП він не повідомив, місце події покинув і поїхав додому.

Крім того, ОСОБА_3 в суді першої інстанції пояснив, що після ДТП він вживав спиртні напої, і тому знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Посилання захисника Гардера О.Г. та ОСОБА_3 на те, що в даному випадку відсутні як подія ДТП, так і склад адміністративних правопорушень, оскільки останній під час керування власним автомобілем не порушував вимоги ПДР України, а внаслідок перекидання автомобіля, яким він керував, ніхто не постраждав, і йому, як власнику автомобіля, не було завдано матеріальної шкоди, є недоречними та необґрунтованими.

Так, відповідно до положень п.1.10 ПДР:

власником транспортного засобу є фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами;

дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Як було встановлено під час розгляду справи (в першій та апеляційній інстанціях), ОСОБА_3 не є власником автомобіля, яким він керував, оскільки він користується цим автомобілем на підставі довіреності, виданої йому власником автомобіля. Внаслідок ДТП автомобіль, який належить іншій особі, а не ОСОБА_3, було пошкоджено.

Всупереч положенням п.п.2.3.; 2.10. ПДР водій ОСОБА_3 керував технічно несправним транспортним засобом, при цьому не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та внаслідок чого скоїв перекидання автомобіля та його пошкодження; про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив орган чи підрозділ поліції; залишив місце пригоди; після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП є повністю обґрунтованими.

Відповідно до ст.ст.33, 36 КУпАП при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховано характер вчинених правопорушень, особу порушника, а також інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності, та обґрунтовано накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що підстав для скасування постанови не має.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Кам′янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08 червня 2016 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Вважати ОСОБА_3 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП з накладенням на нього згідно з ч.2 ст.36 КУпАП адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя: Н.С. Прямілова