Справа № 750/4555/16-п Головуючий у 1 інстанції Мурашко І. А.
Провадження № 33/795/130/2016
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Лазоренко М.І., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого: Садове товариство «Текстильник», працюючого: ТОВ «Чернігівська автомобільна компанія», водій, маючого неповнолітню дитину,

притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 275 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 квітня 2016 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_1 у м. Чернігові, по вул. Кільцевій, керував транспортним засобом «ИЖ», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до нього стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він працює водієм маршрутного такси, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та дружина, позбавлення права керування транспортними засобами поставить його сімю у скрутне матеріальне становище. Раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, працює водієм, вину визнає, щиро кається, зробив відповідні висновки, зможе сплатити штраф та не допускатиме в подальшому подібних правопорушень.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 просив змінити постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2016 року в частині накладення стягнення, застосувавши до нього мінімальне стягнення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу та просив долучити до матеріалів справи довідку та копію трудової книжки, які підтверджують, що він працює на посаді водія.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за зазначених у постанові суду обставин, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами та ніким не оспорюються.

Відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає альтернативні види стягнення, як стягнення у виді штрафу, або позбавлення права керування транспортним засобом, або адміністративний арешт.

При визначенні виду стягнення місцевий суд врахував характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його ставлення до скоєного та прийшов до висновку про необхідність застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому судом були не в повній мірі враховані положення статей 33, 34 КУпАП.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, від його дій тяжких наслідків не настало, його сімейний стан, який має на своєму утриманні неповнолітню дитину, працює водієм маршрутного таксі ТОВ «Чернігівська автомобільна компанія» з 05.06.2015р., що підтверджується довідкою з місця роботи та копією трудової книжки апелянта, обставини, які помякшують відповідальність, відсутність обставин, які її обтяжують, а тому призначення йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим.

З метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, достатньо було застосувати штраф.

За таких підстав, постанова місцевого суду в частині накладення стягнення підлягає зміні, а ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувати до нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2