ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м.Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Гєрцик Р.В., за участю прокурора Костюченка М.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої директором ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, пов'язаного з корупціє, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн. без конфіскації винагороди від роботи за сумісництвом,

ВСТАНОВИВ:

Як встановив суд, 23 лютого 2016 року відповідно до наказу голови правління ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» Тернавського Ю.І. № 26к від 23.02.2016 року ОСОБА_2 звільнено з посади директора ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, на підставі заяви ОСОБА_2 від 23 лютого 2016 року.

Розпорядженням міського голови м. Маріуполя № 99 ос від 22 лютого 2016 року ОСОБА_2 призначено на посаду начальника відділу торгівлі департаменту з питань структурних реформ міської ради з окладом відповідно до штатного розпису, як таку, що пройшла за конкурсом з 24 лютого 2016 року, та присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування посади, віднесеної до 5 категорії, яка згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону.

15 лютого 2016 року ОСОБА_2 ознайомлена під розпис з попередженнями про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов'язаним з корупцією правопорушенням, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», у яких п. «в» передбачено обмеження щодо заборони зайняття посадовими особами місцевого самоврядування іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю.

24 лютого 2016 року ОСОБА_2 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Розпорядженням міського голови м. Маріуполя № 123ос від 4 березня 2016 року ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу торгівлі департаменту з питань структурних реформ міської ради 4 березня 2016 року за власним бажанням з виплатою компенсації за 1 день невикористаної щорічної основної відпустки за період з 24 лютого 2016 року до 4 березня 2016 року. Загалом ОСОБА_2 виплачено у Маріупольській міській раді з 24 лютого 2016 року до 4 березня 2016 року заробітну плату та інші нарахування в сумі - 299,74 грн.

Водночас, відповідно до наказу голови правління ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» Тернавського Ю.І. № 26к від 23 лютого 2016 року ОСОБА_2 призначено директором ТОВ «Управління громадського харчування» на 0,5 ставки за сумісництвом з 24 лютого 2016 року з оплатою відповідно штатного розкладу.

Відповідно до наказу голови правління ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» Тернавського Ю.І. № 27к від 24 лютого 2016 року ОСОБА_2 надано відпустку без збереження заробітної плати з 24 лютого 2016 року до 3 березня 2016 року протягом 9 календарних днів згідно ст. 26 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені обмеження щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту). Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі до адміністративної відповідальності.

Колишній начальник відділу торгівлі департаменту з питань структурних реформ міської ради ОСОБА_2, будучи посадовою особою місцевого самоврядування у період з 24 лютого 2016 року по 4 березня 2016 року, займалась іншою оплачуваною діяльністю, а саме працювала на вищевказаній посаді у Маріупольській міській раді та за сумісництвом на посаді директора ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі».

На зазначену постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що для кваліфікації дій за ч.1 ст.172-4 КУпАП необхідно, зокрема, дві обов'язкові умови, а саме, щоб особа виконувала певну іншу роботу на користь інших осіб, за яку отримувала б винагороду (додатковий дохід). Вказані складові в діях ОСОБА_2 відсутні, оскільки будь-якої роботи на користь ТОВ «УХГТ» у період часу з 24 лютого 2016 року по 4 березня 2016 року вона не виконувала, винагороду не отримувала, оскільки перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. Крім того, звертає увагу, що навіть у разі скоєння нею інкримінованого правопорушення, то строк накладення адміністративного стягнення сплинув, оскільки згідно рапорту оперативного працівника поліції воно було виявлено 16 березня 2016 року.

Заслухавши думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги та законність судового рішення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Так, згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_2 як посадова особа місцевого самоврядування, є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-4 КУпАП, а саме, порушення обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової, творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Цей висновок, зокрема, підтверджується даними протоколу про адміністративне корупційне правопорушення №26 від 19 травня 2016 року, поясненнями в судовому засіданні самої ОСОБА_2, яка не заперечувала, що в період з 24 лютого 2016 року по 4 березня 2016 року була посадовою особою, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовилася підписати протокол про адміністративне правопорушення та отримати його копію, розпорядженням міського голови м.Маріуполя № 99 ос від 22 лютого 2016 року, яким ОСОБА_2 була призначена на посаду начальника відділу торгівлі департаменту з питань структурних реформ міської ради, наказом голови правління ТОВ «УГХТ» № 26к від 23 лютого 2016 року, яким ОСОБА_2 призначено директором ТОВ «Управління громадського харчування» на 0,5 ставки за сумісництвом з 24 лютого 2016 року з оплатою відповідно штатного розкладу, даними табелів виходу на роботу ОСОБА_2, відомостями Управління ПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя про доходи ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, оскільки фактично заробітну плату чи будь-які інші доходи вона не отримувала у зв'язку перебуванням у відпустці без збереження заробітної плати, є необґрунтованими, через те, що знаходження ОСОБА_2 у безоплатній відпустці є її волевиявленням та не спростовує порушення нею встановлених законом обмежень щодо зайняття іншої оплачуваною діяльністю.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про закінчення на момент розгляду справи в суді першої інстанції строків накладення адміністративного стягнення, оскільки складення рапорту від 16 березня 2016 року, на який посилається ОСОБА_2, не можна вважати моментом виявлення адміністративного правопорушення виходячи з наступного. Згідно даного рапорту оперуповноважений УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ НП України лише просить дозволу на проведення перевірки інформації про порушення ОСОБА_2 обмежень щодо сумісництва. Після перевірки всіх необхідних документів, отримання об'єктивних даних про порушення з боку ОСОБА_2, було складено рапорт від 12 квітня 2016 року, зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події УОАЗОР ГУНП в Донецькій області за №533, і лише з цього моменту можливо вважати, що виявлено факт адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП, пов'язане з корупцією, щодо ОСОБА_2, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах та

справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області Р.В.Гєрцик