Справа № 405/543/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2016 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Деревінський С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2016 року.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та закрито провадження по справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута з участю:

- особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

- потерпілого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 18.01.2016 року приблизно о 13 год. 20 х. в м. Кіровограді по вул. Чорновола, керуючи автомобілям «ВАЗ- 21063», реєстраційний номер К2723КД, під час руху заднім ходом з крайньої лівої смуги руху, порушуючи вимоги п. 10.9 ПДР України, не впевнився у тому, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху та допустив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, який рухався позаду в крайній правій смузі в попутному напрямку прямо, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Постанову суду першої інстанції скасувати та визнати його невинуватим, а провадження закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що 19.05.2016 року справа розглянута без його участі і йому не було відомо про дату розгляду справи. Копію постанови районного суду отримав 24.05.2016 року, а апеляційну скаргу подав 02.06.2016 року, тобто в строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Однак, апелянт вказав, що в порушення вимог ст. 285 КУпАП копію постанови отримав не в триденний строк, а на шостий день після її проголошення.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не підтверджена жодним доказом. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про свідків, які були присутні на місці, їх показання та підписи. До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено протокол огляду місця події, а схема місця ДТП не підписана ні понятими, а ні особами, які брали участь в огляді. Більше того, під схемою місця ДТП на першій сторінці є його підпис, якого не повинно бути, так як з протоколом він ознайомився лише в суді.

Також, апелянт зазначив, що інспектор поліції вилучив у нього посвідчення водія, але не оформив це документально. Протокол про адміністративне правопорушення і схему місця ДТП, інспектор оформив у приміщенні поліції, а не на місці пригоди, що на його погляд є суттєвим порушенням.

ОСОБА_1 вважає, що дії інспектора, який оформив протокол про адміністративне правопорушення є неправомірними, а тому відсутні підстави вважати його винуватим у ДТП, яке сталося 18.01.2016 року.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_1, який підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та доводи апеляції, просив поновити пропущений строк подачі апеляційної скарги та скасувати постанову суду першої інстанції, визнати його не винуватим, а провадження закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Заслухавши потерпілого ОСОБА_2, який просив в задоволенні апеляції відмовити, допитавши свідка ОСОБА_3 дослідивши доводи клопотання, доводи апеляції та матеріали справи про адміністративне правопорушення, в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню, апеляційна скарга також підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 285, 294 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення десяти днів з дня винесення постанови, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Дослідженням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 отримав копію постанови суду першої інстанції 24.05.2016 року (а.с.45), тобто на пятий день після її винесення, але протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови подав апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 19.05.2016 року відновленню, оскільки пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, уповноваженою на це особою допущено однобічність, неповноту і упередженість, внаслідок чого на обґрунтування його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зібрано неналежні, недостовірні та недопустимі докази. При розгляді справи, суд першої інстанції не звернув на це уваги і виніс незаконну постанову, висновки якої про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи, зібраним і дослідженим доказам, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Дослідженням матеріалів справи і зібраних доказів, апеляційним судом встановлено, що не знайшли свого обєктивного підтвердження викладені в постанові суду першої інстанції та в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 268666 від 18.01.2016 року висновки, що 18.01.2016 року приблизно о 13 год. 20 х. в м. Кіровограді по вул. Чорновола, керуючи автомобілям «ВАЗ- 21063», реєстраційний номер К2723КД, під час руху заднім ходом з крайньої лівої смуги руху, порушуючи вимоги п. 10.9 ПДР України, ОСОБА_1 не впевнився у тому, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху та допустив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, який рухався позаду в крайній правій смузі в попутному напрямку прямо, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Суд першої інстанції в основу прийнятого рішення поклав як докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП пояснення:

- потерпілого ОСОБА_2, згідно яких 18.01.2016 року приблизно о 13 год. 20 хв. він, в м. Кіровограді по вул. Чорновола, керував автомобілем «ВАЗ- 2112», реєстраційний номер НОМЕР_3. Рухаючись на підвищених обертах двигуна, щоб не забуксувати на вул. Чорновола на перехресті з вул. Гагаріна попереду нього на лівій, зустрічній смузі руху знаходився автомобіль «ВАЗ- 21063», реєстраційний номер К2723КД. Коли керований ним автомобіль, майже зрівнявся з автомобілем «ВАЗ-21063», він побачив, що зазначене авто рухається заднім ходом. Він зупинив автомобіль, але водій автомобіля «ВАЗ-21063» продовжив рух та допустив зіткнення з його автомобілем, завдавши механічні пошкодження. До приїзду працівників поліції водій автомобіля «ВАЗ-21063» з місця наїзду зїхав.

Аналогічні показання потерпілий ОСОБА_2 дав під час апеляційного розгляду, при цьому пояснив, що біля автомобіля «ВАЗ-21063» знаходилась жінка, яку він сприйняв за пішохода, як потім зясував ОСОБА_3 Вважає, що під час руху заднім ходом, автомобіль «ВАЗ-21063» наїхав на так званого «лежачого поліцейського», у звязку із цими стався занос, і автомобіль «ВАЗ-21063» здійснив наїзд на керований ним автомобіль, завдавши механічні пошкодження;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 268666 від 18.01.2016 року та схемою місця ДТП від 18.01.2016 року.

Проте під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав та пояснив, що18.01.2016 року в складних погодних в умовах, сильної засніженості та ожеледиці, він керував автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер К2723КД. Не доїжджаючи до перехрестя з вул. Гагаріна м. Кіровограда, транспортний засіб, що рухався попереду, забуксував і він вимушений був його обїхати по зустрічній смузі руху. Обїхавши транспортний засіб і вертаючись на свою смугу руху, керований ним автомобіль занесло в замет. Він вийшов з автомобіля, лопатою з під коліс розчистив сніг, сів за кермо автомобіля, впевнившись у тому, що нікого не має ні ззаду, ні з переду, за сигналом своєї дружини, яка стояла з правої сторони від автомобіля, включив задню передачу і став плавно рухатись. Хотів виїхати на вул. Гагаріна та розвернутися, але в цей час автомобіль занесло. Він зупинив автомобіль, поставив на ручне гальмо і вийшов з нього. Водій іншого автомобіля сказав, що він подряпав його авто.

Апеляційному суду ОСОБА_1 дав аналогічні показання, стверджував, що зіткнення автомобілів не було, після його зупинки, автомобілі стояли паралельно на відстані більше метра один від одного. Його автомобіль не мав механічних пошкоджень. Під час руху назад, за безпекою слідкувала його дружина ОСОБА_3, у разі зіткнення транспортних засобів, ОСОБА_3 отримала б тілесні ушкодження, опинившись між ними.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_3, допитаного під час апеляційного розгляду, яка показала, що дійсно того дня, вона на вул. Чорновола м. Кіровограда, слідкувала за безпекою під час руху заднім ходом керованого її чоловіком автомобіля. При цьому, на проїжджій частині дороги, у всіх напрямках не було транспортних засобів. Однак, несподівано для неї ймовірно з вул. Гагаріна на вул. Чорновола, виїхав автомобіль під керуванням потерпілого. Автомобіль керований її чоловіком і автомобіль потерпілого зупинилися, відстань між автомобілями складала більше одного метра, транспортні засоби між собою не контактували. У разі ДТП, ураховуючи, що вона знаходилась з правої сторони від автомобіля керованого її чоловіком, то опинилась би між транспортними засобами і отримала б тілесні ушкодження. Автомобіль, яким керував ОСОБА_1 механічних пошкоджень не мав.

Дослідженням схеми місця ДТП від 18.01.2016 року ( а.с.3), де є перелік видимих пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП, встановлено, що схема не підписана ОСОБА_1, а потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що підпис на цій стороні схеми також не його.

Таким чином, схема ДТП є недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, а тому не спростовує показання ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_3, що на автомобілі «ВАЗ-21063», реєстраційний номер К2723КД, під керуванням ОСОБА_1 не було механічних пошкоджень внаслідок ДТП, а також не підтверджує показання потерпілого ОСОБА_2, що ДТП сталося у звязку з порушеннями правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1

До того ж, на схемі місця ДТП від 18.01.2016 року ( а.с.3), уповноважена особа, що її складала, не зазначила сліди коліс на снігу від транспортних засобів, залишені на місці ДТП та слідів напрямок руху транспортних засобів. Отже, із схеми неможливо встановити напрямок руху транспортних засобів до і після ДТП.

Крім того, на схемі зафіксовано, що транспортні засоби, якими керували ОСОБА_1 і ОСОБА_2 знаходяться один від одного на відстані 1,6 м, майже паралельно, навіть з урахуванням показань ОСОБА_1 і ОСОБА_2, що автомобіль керований ОСОБА_1 після зупинки дещо відїхав вперед, а загально відомо, що паралельні лінії між собою не пересікаються. Тобто схема місця ДТП не дає підстав для переконливого висновку, що зображені на ній транспортні засоби, якими керували ОСОБА_1 і ОСОБА_2 контактували між собою, внаслідок чого автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер К2723К здійснив наїзд на автомобіль «ВАЗ- 2112», реєстраційний номер НОМЕР_3 та заподіяв механічні пошкодження транспортним засобам.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що схема місця ДТП (а.с.3) не може бути доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Навпаки, схема місця ДТП ( а.с.3) підтверджує доводи апеляції ОСОБА_1, що інспектором поліції на місці ДТП неповно, не всебічно, не обєктивно зясовано та зафіксовано обставини правопорушення, яке мало місце 18.01.2016 року о 13 год. 20 хв. на перехресті вул. Чорновола і Гагаріна м. Кіровограда.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що показання потерпілого ОСОБА_2 про обставини ДТП не підтверджуються жодним належним, достовірним, допустимим і достатнім доказом, а навпаки спростовуються показаннями ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_3, згідно яких транспортні засоби «ВАЗ-21063», реєстраційний номер К2723К і «ВАЗ- 2112», реєстраційний номер НОМЕР_3 між собою не контактувати, тобто не було ДТП, а автомобіль, яким керував ОСОБА_1 не мав механічних пошкоджень.

Отже, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому в цій частині апеляційний суд визнає доводи апеляції обґрунтованими.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд першої інстанції дослідив зібрані у справі докази, але їм не дав належної оцінки, не допитав свідка ОСОБА_3, не перевірив доводи ОСОБА_1 на свій захист, в тому числі щодо допустимості як доказу схеми місця ДТП (а.с.3), чим допустив однобічний, неповний судовий розгляд, а тому дійшов помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова районного суду скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2016 року стосовно ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2016 року стосовно ОСОБА_1, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1, закрити за відсутністю у його діях складу даного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4