Справа № 487/2399/16-п 08.07.2016 08.07.2016 08.07.2016
Номер провадження: 33/784/132/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ап. провадження: № 33/784/132/16 Головуючий у суді 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 122 КУпАП Головуючий в суді ап. інстанції: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Царюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.06.2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, який працює водієм у ПП «Назаренко» та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.06.2016 року, ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 30.04.2016 року, близько 14 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen LT35D, д/н НОМЕР_1, на нерегульованому пішохідному переході на перехресті: просп. Леніна та 8-го Березня в м. Миколаєві, створив небезпеку пішоходам ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в результаті чого змусив останніх змінити напрямок руху для забезпечення особистої безпеки.

Своє рішення, суд першої інстанції мотивував даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_3 (а. с. 1), письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 3 - 4), а також, особистими поясненнями свідка ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В своїх доводах стверджує, що саме пішоходи винні у вказаній пригоді, оскільки не впевнились в безпеці свого переходу через проїзну частину.

Крім того, вважає, що судом не було враховано пояснення свідка ОСОБА_6, який був очевидцем подій, а також, судом було проігноровано заявлене ним клопотання про визнання ОСОБА_5 потерпілим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Вина ОСОБА_3 у порушенні п.18.1 Правил дорожнього руху України підтверджується доказами, викладеними у постанові судді суду першої інстанції. Посилання ОСОБА_3 на те, що пішоходи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 самі винні у порушенні правил дорожнього руху - є голослівними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи. Покази свідка ОСОБА_6 судом враховані і оцінені. Цими показами ніяким чином не спростовується провина ОСОБА_3 у порушенні вищезазначених правил дорожнього руху.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що суд безпідставно не визнав ОСОБА_5 потерпілим. Такої дії діючим кодексом про адміністративні правопорушення не передбачено, а відповідно до положень ст.. 269 КУпАП потерпілий у суді допитується за правилами допиту свідка. Цих вимог суд першої інстанції дотримався.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 2.06.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 на цю постанову - залишити без задоволення.

Ця постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2