Справа № 428/5776/16-п
Провадження №3/428/1079/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Макаренко І.Г.,

при секретарі Комм Я.О.,

за участю прокурора Каліберди К.С.,

правопорушника ОСОБА_1,

представника правопорушника ОСОБА_2,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянин України, маючого вищу освіту, працюючого депутатом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 7 скликання, є директором ДНЗ «Вище професійне училище м. Сєвєродонецька», та головою асоціації працівників професійно-технічної освіти Луганської області, який мешкає за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Лісова, 7/45, та раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи депутатом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 7 скликання, в порушення вимог ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» та п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», голосував 29 лютого 2016 року, більш точного часу не встановлено, на 8 сесії Сєвєродонецької міської ради Луганської області 7 скликання за обрання його сина ОСОБА_3 на посаду заступника голови Сєвєродонецької міської ради Луганської області з питань діяльності виконавчих органів міської ради та за обрання останнього членом виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області, внаслідок чого були прийняті рішення № 121 та 202 від 29.02.2016 року.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не визнав та пояснив, що він дійсно є депутатом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 7 скликання та дійсно голосував за обрання його сина ОСОБА_3 на посаду заступника голови Сєвєродонецької міської ради Луганської області з питань діяльності виконавчих органів міської ради та про обрання останнього членом виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області, однак на виконання вимог Закону України «Про місцеве самоврядування» він завчасно повідомив в.о. голови Сєвєродонецької міської ради Луганської області про наявність в нього конфлікту інтересів відповідною заявою в організаційний відділ Сєвєродонецької міської ради.

Представник правопорушника ОСОБА_2 підтримав пояснення ОСОБА_1 та просив провадженні щодо останнього закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 на вимогу ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» вжито усіх дій, щодо запобігання наявного конфлікту інтересів при голосуванні, а саме в день голосування подав заяву в організаційний відділ Сєвєродонецької міської ради про наявність в нього конфлікту інтересів, при цьому, на його думку, ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» є більш спеціальною по відношенню до положень Закону України «Про запобігання корупції», а тому саме норми Закону «Про місцеве самоврядування» підлягають застосуванню при розгляді справи та вирішенні питання відповідності дій ОСОБА_1, як депутата місцевої ради.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він також є депутатом та під час голосування вході 8 сесії, тобто 29 лютого 2016 року, був присутнім. Вході сесії відбувалось голосування за посади заступника голови та членів виконавчого комітету. ОСОБА_1 приймав участь у голосуванні та не заявляв про наявність в нього конфлікту інтересів.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях підтвердили пояснення свідка ОСОБА_4А

Вислухавши правопорушника, його представника, прокурора та свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад є субєктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Статтею 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобовязані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки.

Крім того, на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» до Закону України «Про місцеве самоврядування» внесено зміни, а саме доповнено статтею 59-1 такого змісту, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про наявність конфлікту інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Отже, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту депутат місцевої ради повинен здійснити публічну заяву, або не приймати участь у голосуванні. Поняття публічної заяви Закону України «Про запобігання корупції» не містить, а тому слід виходити з загальних положень цього терміну, тобто особисте доведення відомостей до певного кола осіб, яким у даному випадку є учасники 8 сесії Сєвєродонецької міської ради Луганської області 7 скликання та суспільство. Як видно з наданих суду матеріалів, ОСОБА_1 вимог ст. ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» та п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», надалі Закон, не дотримався, оскільки прийняв участь у проведенні голосування на 8 сесії за обрання його сина ОСОБА_3 на посаду заступника голови Сєвєродонецької міської ради Луганської області з питань діяльності виконавчих органів міської ради та про обрання останнього членом виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області, без публічного про це оголошення. Подану заяву ОСОБА_1 на імя в.о. голови Сєвєродонецької міської ради Луганської області про наявність конфлікту інтересів суд не бере до уваги, оскільки її не було оголошено в ході проведенні голосування та не внесено в протокол засідання відповідними особами, тобто не надано будь-яких ознак публічності поданій ним заяві, а отже ОСОБА_1 не міг приймати участь у голосуванні.

Як видно з положень ст. 172-7 КУпАП, з обєктивної сторони дане правопорушення може вчинятись у трьох формах, зокрема: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів; прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. В усіх названих випадках особа повинна робити повідомлення про наявність у неї реального конфлікту інтересів. При цьому, вчинення дій або прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, має тягнути відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у випадках коли: особа зазначена у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону, всупереч вимогам ст. 22 Закону, використовує свої службові повноваження або своє становище та повязані з ними можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у т.ч. використовує будь-яке державне чи колективне майно або кошти в приватних інтересах; у п. 1, підп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, всупереч вимогам ст. 41 Закону, діє упереджено, незважаючи на наявність в неї приватних інтересів; у п. 1, підп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, всупереч вимогам ст. 44 Закону, незважаючи на наявність в неї приватних інтересів, не утримується від виконання рішень чи доручень керівництва, які суперечать закону.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, а також вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, що обставин, які помякшують або обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 не встановлено, останній у судовому засіданні свою провину у скоєнні правопорушення не визнав, але який крім цього є директором ДНЗ «Вище професійне училище м. Сєвєродонецька», та головою асоціації працівників професійно-технічної освіти Луганської області, тобто займається суспільно-корисною працею, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, передбачене санкцією статті ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яке відповідно до ст. 1 КУпАП є достатнім в понятті задач та цілей адміністративного законодавства.

Також з ОСОБА_1 підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 172-7, 268, 278, 280-287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко