Справа № 565/957/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року м. Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Ковтунович М.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України (НОМЕР_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2), начальника ДЗ «СМСЧ № 3 МОЗ України», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, кв.№58, Рівненської обл.,за ст.41 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Начальником ДЗ «СМСЧ № 3 МОЗ України» ОСОБА_1 допущено порушення законодавства про працю - ст. 116 ч.1 КЗпП України, оскільки при звільненні працівників, виплата сум, що належали для них, від установи в день звільнення не проведена, а саме: ОСОБА_2 звільнена 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 166-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 2800 грн.; ОСОБА_3 звільнена 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 162-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 3500 грн.; ОСОБА_4 звільнена 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 161-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 2000 грн.; звільнення ОСОБА_5 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 160-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 600 грн.; звільнення ОСОБА_6 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 159-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 3500 грн.; звільнення ОСОБА_7 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 158-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 2500 грн.; звільнення ОСОБА_8 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 157-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 1000 грн.; звільнення ОСОБА_9 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 156-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 1500 грн.; звільнення ОСОБА_10 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 163-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 2500 грн.; звільнення ОСОБА_11 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 164-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 2000 грн.; звільнення ОСОБА_12 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 165-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 2300 грн.; звільнення ОСОБА_13 10.05.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 167-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 11.05.2016 року в сумі 4500 грн.; звільнення ОСОБА_14 06.06.2016 року (наказ від 10.05.2016 № 196-ос) розрахунок та виплата сум, що належать їй від державного закладу проведено 07.06.2016 року в сумі 2500 грн.

Крім того, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 звинувачується в допущенні порушення вимог ст.492 ч.3 КЗпП України, оскільки у звязку зі скороченням чисельності працівників ДЗ «СМСЧ № 3 МОЗ України» (наказ від 11.02.2016 №48) ОСОБА_2 попереджена про наступне звільнення з посади медичної сестри зі стоматології стоматологічного відділення ДЗ «СМСЧ № 3 МОЗ України» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з 10 травня 2016 року (повідомлення про заплановане вивільнення від 24.02.2016 №327). Через 2 місяці після попередження про звільнення 25.04.2016, тобто не одночасно з попередженням про звільнення, ОСОБА_2 була запропонована інша робота в цьому ж державному закладі, а саме, посада медичної сестри стаціонару травматологічного відділення по строковому трудовому договору.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою винність у вчинені порушення не визнав повністю. З його пояснень слідує, що ОСОБА_2 було вручене повідомлення про вивільнення, в якому не містилося пропозиції переведення на іншу посаду, оскільки на час попередження про звільнення у звязку із скороченням штатів не було вільної посади, яка могла б бути запропонована для неї, про що й було вказано у попередженні. В період після попередження про звільнення і до дня звільнення для ОСОБА_2 письмово була запропонована посада сестри медичної стаціонару травматологічного відділення, однак вона не погодилася на переведення на цю посаду. Від інших посад, що пропонувалися для ОСОБА_2 усно, вона теж відмовлялася. Тому, ОСОБА_1 вважає, що порушень при вивільненні ОСОБА_2 допущено не було.

ОСОБА_1 також давав пояснення про те, що заклад не мав можливості здійснити розрахункові виплати звільненим працівникам у день їх звільнення, оскільки вказані у протоколі працівники у день звільнення працювали повний робочий день і тільки в кінці робочого дня був виданий наказ про їх звільнення. А відповідно до технологічного регламенту платіжне доручення необхідно було б подати до 15 год. у казначейську службу. Однак для цього не було підстав до підписання наказів про звільнення працівників. Тому, не вбачають своєї винуватості в такому порушенні.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши подані у справі докази, приходить до висновку, що обставини порушення вимог ст.116 ч.1 КЗпП України щодо строків розрахунку при звільненні знаходять своє підтвердження. У той же час, обставини обвинувачення у порушенні вимог ст.49-2 ч.3 КЗпП України обєктивними даними не доведено.

Так, із наданих суду письмових доказів видно, що звільненим працівникам виплати сум, що належали від закладу охорони здоров'я проведено не у день їх звільнення, а на наступний день, згідно поданих платіжних доручень від 11.05.2016р. та від 07.06.2016р. З цього вбачається, що ДЗ "СМСЧ №3 МОЗ України" не подавало платіжних доручень на виплату коштів звільненим працівникам у день їх звільнення.

З наведеного суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.41 КУпАП, оскільки він не вжив заходів до подачі платіжного доручення про виплату коштів, належних від закладу, звільненим працівникам у день їх звільнення.

Однак, приймаючи до уваги характер вчиненого діяння, зважаючи на незначний, однодений строк затримки розрахунку при звільненні працівників, а також відсутність даних про те, що потерпілі мають претензії до керівника закладу з цього приводу, то у суду є підстави вважати вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення малозначним і звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням на підставі ст.22 КУпАП.

Під час розгляду даної справи в частині звинувачення ОСОБА_1 у порушенні вимог ст.49-2 ч.3 КЗпП України щодо ненадання пропозиції іншої роботи працівнику ОСОБА_2 одночасно із попередженням про звільнення в суді не доведено доказами, що з боку ОСОБА_1 за цими обставинами має місце порушення. Зокрема, до суду не подано доказів про те, що станом на 25.03.2016р. у ДЗ "СМСЧ №3 МОЗ України" була можливість запропонувати зазначеному працівнику іншу роботу. Про відсутність такої посади було зазначено в повідомленні про заплановане вивільнення ОСОБА_2, вручене для неї 25.03.2016р. Роботодавець виконав свій обов'язок щодо пропозиції вивільнюваному працівнику ОСОБА_2 іншої роботи, запропонувавши 25.04.2016р. для неї посаду сестри медичної стаціонару травматологічного відділення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки в діянні ОСОБА_1 в частині обставин звинувачення у порушенні вимог ст.49-2 ч.3 КЗпП України відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 41 ч.1 КУпАП, то провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, через відсутність складу правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.22, ч.1 ст. 41, ст.284 ч.2 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП відносно ОСОБА_1, в частині обставин звинувачення у порушенні вимог ст.49-2 ч.3 КЗпП України, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого правопорушення по ч.1 ст.41 КУпАП (в частині обставин порушення вимог ст.116 ч.1 КЗпП України) із закриттям справи про адміністративне правопорушення та на підставі ст.22 КУпАП обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Суддя: М.І.Ковтунович