Справа № 359/4233/16-п Головуючий у І інстанції Ткаченко Д. В.
Провадження № 33/780/393/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 429 08.07.2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1, з участю представників особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника митниці ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2 (Jamala Marwan), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та громадянина ОСОБА_6, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вилучену, згідно протоколу про порушення митних правил №0316/125000016/16 від 11.04.2016 року, валюту у розмірі 13 700 доларів США конфісковано в дохід держави.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 12 квітня 2016 року о 20 годині 30 хвилин у зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D», ДП МА «Бориспіль» у ОСОБА_2, який прилетів з ОСОБА_6 м. Бейрут до України, літаком авіакомпанії «Українські Середземноморські авіалінії», рейсом №202 та обрав за формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор», після перетину ним «білої лінії» було виявлено 25 060 доларів США. За протоколом вилучено 13 700 доларів США, а решту коштів у сумі 11 360 доларів США пропущено пасажиру.

На вказану постанову суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляцію, в якій не погоджується з постановою, оскільки вважає, що судом не враховані обставини, які помякшують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_2 правопорушення вчинив вперше та з необережності, не усвідомлюючи, що своїми діями порушує закон, раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, проаналізував і глибоко усвідомив протиправність своїх дій. Разом з цим судом не враховано відомості про особу правопорушника, а саме, що стягнення у виді конфіскації вилученої валюти буде занадто важким та надмірно обтяжливим для нього та членів його сімї, що покладає на ОСОБА_2 індивідуальний і надмірний тягар. Також, при зясування обставин справи, суд не взяв до уваги, що кошти, які ОСОБА_2 перевозив через митний кордон, належать йому законно, оскільки отримані внаслідок продажу магазину в ОСОБА_6 та призначалися для придбання квартири в м. Одесі. Тому просить постанову в частині накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді конфіскації вилученої валюти змінити та повернути йому вилучену валюту у сумі 13 700 доларів США.

У судовому засіданні представники особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 апеляцію підтримали, підтвердили викладені у ній доводи. Крім того, ОСОБА_4 пояснив, що він є співвітчизником правопорушника і його родина проживає поряд із сімєю правопорушника. Їх родина постійно допомагає сімї правопорушника, оскільки останні живуть дуже бідно. На утриманні правопорушника перебуває троє дітей і дружина, які проживають і ОСОБА_6. Окрім того, ОСОБА_7 має дитину в Україні та проживає спільно з громадянкою України ОСОБА_8, котрих він також утримує. До того ж, у ОСОБА_6 брат правопорушника на війні отримав тяжке поранення і став інвалідом. Останній не може самостійно рухатись, а тому вся родина правопорушника, а також і його родина допомагають та утримують того. Кошти, які правопорушник ввозив в Україну отримані від продажу магазину, які належали всій родині. Вони були поділені між родиною правопорушника і призначались для купівлі житла в м. Одеса. Інших коштів та статків правопорушник не має, й іншої можливості придбати житло у нього немає. Просив не конфісковувати кошти та повернути їх ОСОБА_7

Представник Київської митниці ДФС ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказував, що постанова суду першої інстанції правильна та законна.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 (Jamala Marwan) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та учасниками процесу не оскаржується.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 (Jamala Marwan) за ст.471 Митного кодексу України є правильною.

При розгляді справи, суд врахував характер скоєного, особу правопорушника та призначив стягнення (у виді штрафу), яке відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Разом з тим, Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував у повній мірі доводи правопорушника та його представника про те, що конфіскація вилученої у нього готівки, покладає на ОСОБА_2 індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосована у даному випадку.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобовязана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 9 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06 листопада 2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного субєкта у кожній справі на підставі безпосередньо зясованих обставин і фактів.

Приймаючи до уваги всі обставини даної справи, а саме: той факт, що вилучена у ОСОБА_7 валюта має законне походження (після продажу магазину), перебування у правопорушника на утриманні значної кількості осіб (4 дітей, дружина та брат, який самостійно не пересувається і є інвалідом), враховуючи факт проживання правопорушника на території України та відсутність власного житла (у звязку з чим його родина винаймає квартиру за яку сплачує 6 300 гривень), а також враховуючи низький дохід правопорушника, який складає 5 000 гривень, Апеляційний суд вважає, що конфіскація вилученої у ОСОБА_2 готівки, покладає на нього індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосована у даному випадку.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 червня 2016 року необхідно змінити.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 (Jamala Marwan) змінити.

Вилучену у ОСОБА_2 (Jamala Marwan) валюту згідно протоколу про порушення митних правил №0316/125000016/16 від 11.04.2016 року, у розмірі 13 700 (тринадцять тисяч сімсот) доларів США повернути ОСОБА_2 (Jamala Marwan), ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива