ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1696/16-п

провадження № 3/0285/521/16

04 липня 2016 року м. Новоград- Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О.О.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративні матеріали,

які надійшли від Управління праці в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, яка працює директором ПрАТ ВКФ «Леся» в м. Новоград-Волинський по вул. Героїв Майдану, 3а,

за ч. 2 ст. 1881 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

З адміністративного протоколу, який надійшов до суду 16.06.2016 року, слідує, що ОСОБА_1, будучи посадовою особою ПрАТ ВКФ «Леся», яка користується правом приймати на роботу, порушила вимоги ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон) в частині невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, та протягом 2015 року в ПрАТ ВКФ «Леся» при нормативі 19 робочих місць для працевлаштування інвалідів були працевлаштовані лише 13 чоловік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнала, пояснила, що ПрАТ ВКФ «Леся» вжило всіх можливих та необхідних заходів щодо працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, щов матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЖИ № 0129 від 06.06.2016 року та акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування від 06.06.2016 року, відсутні будь-які докази, що підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1881 КУпАП України.

Відповідно до частин 1-3, 5, 9, 10, 11 статті 19 Закону, для підприємств, установ, організацій установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості (ч. 1, 3 ст. 18 Закону).

Таким чином, працевлаштуванню інвалідів передує їх звернення безпосередньо до підприємств, установ, організації чи до державної служби зайнятості, на яку власне і покладено обов'язок реєстрації бажаючих працювати інвалідів та здійснювати пошук підходящої роботи для них.

Разом з тим, обов'язок ОСОБА_1, як посадової особи, яка користується правом приймати на роботу, створити робочі місця для інвалідів не супроводжується її обов'язком їх працевлаштовувати.

Ухилення від виконання юридичного обовязку завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у січні-грудні 2015 року подавала звіти Форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в яких зазначала про наявність вакансій для інвалідів, тобто, проінформувала центр зайнятості про наявність вільних вакансій для працевлаштування інвалідів.

У своєму листі № 05-1117 від 03.06.2016 року Новоград-Волинський міський центр зайнятості підтвердив подання ПрАТ ВКФ «Леся»щомісячно звітів Форми 3-ПН про попит на робочу силу.

Крім того, ПрАТ ВКФ «Леся»з грудня 2014 року по січень 2016 року зверталося до Новоград-Волинської міської Асоціації інвалідів та з проханням працевлаштувати інваліда, що підтверджується довідкою № 2 від 04.01.2016 року.

Окрім того, на протязі 2015 року ПрАТ ВКФ «Леся» давало оголошення у пресі про запрошення на роботу осіб з обмеженими фізичними можливостями, що підтверджується листом незалежної газети Житомирщини «Час плюс» від 01.06.2016 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 року було відмовлено в задоволенні позову Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ПрАТ ВКФ «Леся» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення працевлаштування інвалідів згідно із Законом.

Будь-яких даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх посадових обовязків в частині працевлаштування інвалідів, у матеріалах адміністративної справи немає, так як і немає доказів безпосереднього звернення інвалідів до ОСОБА_1 з метою працевлаштування і відмови в такому працевлаштуванні.

Суд не може покласти в основу рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вінбув складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

За таких обставин, дослідивши адміністративний матеріал та вислухавши пояснення ОСОБА_1, приходжу до висновку, що нею не були порушені норми чинного законодавства, оскільки були створені робочі місця відповідно до встановленого нормативу; був також проінформований центр зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакантних посад), що свідчить про здійснення заходів, спрямованих на працевлаштування інвалідів, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 1881 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, є всі підстави для закриття провадження по справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1881 КУпАП ОСОБА_1 закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: О.О.Літвин