А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11.07.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., за участі: представника Закарпатської митниці ДФС Зубенка І.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його представника - адвоката Монастирецької Г.В., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, запроваджені щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, за поданою в його інтересах апеляційною скаргою адвоката Монастирецької Г.В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2016,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді Канчія Ю.М. визнано винуватим у порушенні митних правил, передбаченому ст.472 МК України (недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення) з накладенням адміністративного стягнення у виді: 1) конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме 80 упаковок (по 0,75 кг кожна) кави смаженої меленої «KIMBO AROMA ITALIA» загальною вагою 60 кг; 2) штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів - 8 091,85 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

В оскарженій постанові судді від 19.04.2016 йдеться про порушення ОСОБА_2 митних правил за таких обставин.

Так, 23.12.2015, о 07 год. 05 хв., в зоні митного контролю вантажного напрямку митного поста «Ужгород» Чопської митниці, на ділянці «В'їзд», ОСОБА_2, керуючи вантажним автомобілем «Вольво», номерний знак НОМЕР_1, напівпричеп «Kogel», номерний знак НОМЕР_2, прямуючи з Італії в Україну, намагався перемістити через митний кордон України вищезазначені продукти харчування, призначені для власного споживання, які знаходилися в кабіні водія на нижньому спальному відсіку автомобіля, не заявивши за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та Монастирецька Г.В. просять: 1) обмежитися щодо ОСОБА_2 «усним попередженням»; 2) зобов'язати УАР та ПМП Закарпатської митниці ДФС повернути ОСОБА_2 зазначені вище товари - 80 упаковок кави загальною вагою 60 кг; 3) зобов'язати ОСОБА_2. «вивести» вказані 80 упаковок кави за межі України.

В обґрунтування апеляційної скарги заявники зазначають, що в матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_4, з якого вбачається, що 23.12.2015, о 7 год. 5 хв., в зону митного контролю заїхав ОСОБА_2 на автомобілі «Вольво» не сам, а з пасажиром ОСОБА_4 він прямував із Італії до України у службових справах (а.с. 6,15).

Коли за вказаних вище обставин ОСОБА_2 заїхав в зону МП «Ужгород», до нього підійшов прикордонник і спитав, що він везе, на що він усно заявив, що 80 упаковок по 0,75 кг кави та особисті речі. Після цього підійшов митник, якому він пояснив те саме, митник додатково спитав вартість та вагу кави і ОСОБА_2 відповів - 60 кг вартістю 319,20 євро.

Митник спитав чи має ОСОБА_2 товарний чек, на що він відповів, що має, оскільки придбав (каву) у магазині, однак чек не знайшов.

Приблизно о 7 год. 15 хв. митник його «вивів із черги» і ОСОБА_2 просив його, щоб той «повернув назад», якщо не можна ввозити каву, або дав можливість її розмитнити, однак митник нічого не відповів.

Приблизно о 8 год. він був запрошений до приміщення і митник почав складати протокол, після чого відлучився і біля 9 год. 30 хв. - 10 год. дав йому порожню декларацію і сказав, щоб до декларації «каву не заносив, а заніс гроші і особисті речі», що він і зробив.

На кордоні його тримали з 7 до 15 год., тобто більше восьми годин; ОСОБА_2 не знає правил переміщення товарів через митний кордон України, однак не ховав від митного контролю товар.

Отже, недекларування товару сталося не з його вини, а через непорозуміння, що стверджується наступною обставиною: на МП «Ужгород» ОСОБА_2 заїхав 23.12.2015 о 7 год. 5хв., а декларацію заповнив лише о 10 год., що стверджується проставленою годиною «10.00» митником на штампі (а.с.5).

З урахуванням вартості вказаного товару - 319,20 євро, еквівалентні 8 091 грн., вважає вчинене ним порушення малозначним. Окрім того, він готовий вивезти товар за межі України, та «понести усне попередження».

Протокол складено в порушення вимог ч.4 ст.511 МК України, оскільки не містить даних щодо вартості товару, про яку ОСОБА_2 усно заявив митнику.

На його утриманні є малолітня дитина, непрацююча дружина та 2-є хворих пристарілих батьків, які проживають разом ним, до адміністративної відповідальності притягається вперше, працює, характеризується за місцем проживання позитивно та є єдиним годувальником сім'ї.

Заслухавши ОСОБА_2 та його представника, які апеляційну скаргу підтримали повністю та просили її задовольнити з посиланням на наведені у ній доводи, представника Закарпатської митниці ДФС, який вважав оскаржене рішення місцевого суду законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим просив таке залишити без змін, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Складений стосовно ОСОБА_2 протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам закону, однак з інших, ніж зазначено в апеляційній скарзі підстав.

Так, на виконання вимог ч.5 ст.494 МК України суб'єктом складання протоколу, старшим державним інспектором Закарпатської митниці ДФС (далі - інспектор) з передбаченими статтею 498 цього Кодексу правами ознайомлено не особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - ОСОБА_2, а особу на ім'я ОСОБА_2 (а.с.2, абз.2). Те саме стосується й повідомлення особи про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу.

Відображаючи у протоколі характер порушення митних правил та обставини, за яких останнє вчинено, інспектор посилається одночасно на трьох різних фізичних осіб, з наступними іменами: 1) ОСОБА_2, 2) ОСОБА_2, 3) ОСОБА_2, а також - ОСОБА_2; (а.с.2, абз.3-5 знизу; а.с.3, абз.6).

Також зазначено, що до протоколу додається митна декларація громадянина ОСОБА_2 від 23.12.2015, натомість в матеріалах справи наявна митна декларація, що заповнена особою на ім'я ОСОБА_2 (відповідно а.с.3, абз.1 знизу; а.с.5). Протокол про порушення митних правил № 2229/30500/15 від 23.12.2015 підписано особою на ім'я ОСОБА_2 (а.с.4).

Така невизначеність у протоколі про адміністративне правопорушення - порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.472 МК України стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавляла можливість суд винести законну і обґрунтовану постанову про визнання винуватою відповідну особу з накладенням на неї адміністративного стягнення.

Під час підготовки до розгляду вказаної справи та при винесенні оскарженої постанови, суд першої інстанції не врахував, що під час провадження у справі про порушення митних правил, посадовою особою органу доходів і зборів не в повній мірі виконано вимог ч. 2,5 ст.494 МК України, не звернув увагу на вказані недоліки та не реалізував передбачені п.1 ч.1 ст.527 МК України повноваження щодо повернення протоколу (справи) суб'єкту його складання для проведення додаткової перевірки (належного оформлення).

Крім наведених недоліків провадження, апеляційним судом встановлено наступний. Так, суд першої інстанції визнав винуватим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча згідно протоколу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто стягнення накладено на особу, яка не притягувалася до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд визнає, що оскаржена постанова судді від 19.04.2016 щодо особи на ім'я ОСОБА_2 підлягає скасуванню, як передчасна. Решта наведених вище доводів апеляційної скарги захисника підлягають перевірці під час нового розгляду справи в суді після усунення її недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 527 ч.1 п.1, 529 ч.5 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника - адвоката Монастирецької Г.В. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2016 щодо ОСОБА_2 скасувати, а матеріали справи повернути Закарпатській митниці ДФС для додаткової перевірки (в тому числі й стосовно належного оформлення протоколу про порушення митних правил № 2229/30500/15 від 23.12.2015).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя