Дата документу Справа № 328/2085/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 33/778/200/16 Головуючий в 1-й інстанції: Курдюков В.М.
Єдиний унікальний № 328/2085/16-п
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 26 липня 2016 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року,

встановила:

Постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 15.05.2016 року о 12 годині 51 хвилині керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Леніна в м. Токмаку з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння приладом «Драгер» а також від проходження тесту у лікарняній установі на стан алкогольного сп'яніння, відмовився на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на оскарження постанови судді від 13.06.2016 року, після чого просить постанову судді змінити, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, посилаючись на те, що він не був повідомлений судом про місце і час розгляду справи, внаслідок чого він був позбавлений права взяти участь у розгляді справи, чим були порушені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків, а копію постанови судді він отримав лише 22.06.2016 року.

Також вважає, що суд при накладенні стягнення, всупереч вимогам ст. 33 КУпАП, не дослідив дані про його особу, матеріальний стан, обставини, що пом'якшують відповідальність, оскільки у матеріалах справи не містяться документи, що підтверджують його місце роботи, професію, характеристику, сімейний стан тощо.

Крім того, просить врахувати, що автомобіль використовується ним у робочих цілях, оскільки він працює водієм у СВК «Мирний» і позбавлення його права керування автомобілем ставить його у дуже скрутне становище, оскільки він не має іншого способу заробітку для існування, а також, що працюючи, він отримує дохід та має змогу сплатити штраф.

Як вбачається з постанови, за результатами розгляду зазначеного протоколу за відсутності ОСОБА_2, судом першої інстанції 13.06.2016 року було винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП /а.с. 13/, на яку ОСОБА_2 30.06.2016 року до суду першої інстанції була подана апеляційна скарга /а.с. 17-19/, тобто з пропуском строку на її оскарження.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута судом за відсутності особи у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи.

Згідно з матеріалами справи, про місце, дату та час судового розгляду по справі апелянт був повідомлений під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис; 01.06.2016 року судом на імя ОСОБА_2 за місцем його проживання була направлена судова повістка про розгляд 07.06.2016 року Токмацьким районним судом Запорізької області щодо нього справи про адміністративне правопорушення, яка разом з повідомленням була повернута до суду у звязку з тим, що він не зявився за їх отриманням на пошту /а.с. 9/, отже, апелянт, хоча й з його вини, проте не знав про дату та час розгляду справи.

Через неявку ОСОБА_2 07.06.2016 року у судове засідання, розгляд справи був відкладений на 13.06.2016 року та ОСОБА_2 знов за місцем його проживання рекомендованим листом була направлена судова повістка /а.с. 11, 12/, дані про отримання якої в матеріалах справи, яка надійшла з суду першої інстанції, відсутні.

Постанову судді по справі апелянт отримав 22.06.2016 року і подав апеляційну скаргу в межах десятиденного строку з дати отримання постанови судді.

Отже, доходжу висновку, що апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи у відношенні нього, але саме зі своєї вини не зявився до суду.

Однак, з метою забезпечення права на захист, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді по справі.

Апелянт, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду апеляційної скарги у спосіб, ним визначений, а саме через поштове повідомлення, яке особисто отримав 15.07.2016 року за адресою проживання (а.с. 30), в судове засідання апеляційної інстанції також не зявився, клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участі, а також про відкладення розгляду справи не подавав.

Неявка апелянта не перешкоджає розгляду апеляційної скарги

Справа розглядається в межах апеляційної скарги та на підставі даних, які містяться в справі і були предметом дослідження та перевірки суддею місцевого суду відповідно до норм ч. 7 ст. 294 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею, відповідно до норм ст. 280 КУпАП, обовязковим є зясування: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя дотримався зазначених вимог закону.

Під час апеляційного розгляду не було встановлено неправильного застосування суддею норм матеріального права або порушення ним норм процесуального права.

Не наведено і в апеляційній скарзі даних про допущення судом порушень зазначених вимог законів, у тому числі про те, що місцевий суд необґрунтовано відхилив нові докази, додані апелянтом до апеляційної скарги. По доводам, наведеним в апеляційній скарзі, не вбачаю підстав для визнання обґрунтованим ненадання нових доказів, доданих до апеляційної скарги, апелянтом до місцевого суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд, за наявності на те відповідного клопотання та обґрунтування, може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше.

Апелянт, будучи належним чином повідомлений місцевим судом, а також апеляційним судом, про місце, дату та час судових засідань по справі, не зявився в судові засідання, мав реальну можливість надіслати місцевому суду дані про його особу, про місце роботи, про сімейний стан, про майновий стан, на що іде посилання в апеляційній скарзі, з метою врахування цих даних при визначенні виду стягнення за вчинене ним адміністративне правопорушення, доведеність вини в якому в апеляційному порядку не оскаржується.

До апеляційної скарги апелянт додав та послався в ній на нові докази, але не навів в скарзі законом визначених підстав для їх дослідження апеляційним судом та не заявив клопотання про їх дослідження.

Що стосується рішення місцевого суду по справі, то суддя свої висновки про доведеність вини апелянта у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, наведених у постанові, обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення від 15.05.2016 року у відношенні ОСОБА_2, який був складений у присутності винного у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4), доказами, доданими до протоколу: поясненнями свідків та поліцейського роти ДПС ГУНП в Запорізькій області (а.с. 5-7), довідкою про наявність у ОСОБА_2 посвідчення водія (а.с. 2), що апелянтом в апеляційній скарзі не ставиться під сумнів, як в частині обставин події, так і доведеності вини, і не оскаржується в апеляційній скарзі.

Виходячи з встановлених місцевим судом обставин, суддя правильно визнав апелянта винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові ОСОБА_2, як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Відсутні підстави і для визнання застосованого місцевим судом до апелянта стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом суворим та неправильним.

Суддя, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а також дані про те, що відповідно до протоколу, який був складений у присутності винного апелянта, останній не працює, дотримався вимог ст. 33 КУпАП і не мав підстав для застосування такого виду стягнення, як штраф.

Накладене на апелянта стягнення не є найбільш суворим з числа стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 294 ч. 7 КУпАП, апелянт в апеляційній скарзі не навів правових підстав для прийняття по справі іншого рішення, а саме для зміни адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що апелянт працює водієм, підтверджує правильність застосованого до нього стягнення місцевим судом за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, апелянт не довів, що сума штрафу у розмірі 3 400 грн., передбачена санкцією закону, є посильною для сплати ним.

Підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни постанови судді не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1