Номер провадження: 33/785/459/16
Номер справи місцевого суду: 520/5779/16-п
Головуючий у першій інстанції Федулеєва
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2016 року по справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік за те, що 22.04.2016 року о 05 год. 00 хв. він, на вул. Академіка Вільямса в м. Одесі, керував автомобілем «ВАЗ-2106» (номерний знак НОМЕР_1) у стані алкогольного спяніння, який був встановлений із застосуванням технічного приладу «Draqer Alcotest 6810», а результат тесту становив 0,22 проміле.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, не заперечуючи фактичні обставини справи зазначив, що вважає обраний до нього вид адміністративного стягнення надто суворим.

Суддя не врахував, що він позитивно характеризується, а автомобіль використовується ним у робочих цілях, тому позбавлення його права керувати транспортним засобом, позбавить його єдиного джерела існування.

За таких підстав ОСОБА_1 просить змінити вид стягнення на штраф.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи свої апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова судді суду першої інстанції винесена 02.06.2016 року, а апеляційна скарга подана 10.06.2016 року, тобто у передбачений законом строк.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, з якого випливає, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, який був встановлений із застосуванням технічного приладу «Draqer Alcotest 6810», а результат тесту становив 0,22 проміле (а.с. 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5), які підтвердили цей факт.

Аналіз фактичних обставин справи в суді апеляційної інстанції, у сукупності з наявними доказами свідчать про те, що суддя суду першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП, обираючи вид адміністративного стягнення, суддя суду першої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами характером та ступенем суспільної небезпеки правопорушення, особою правопорушника, відсутністю обставин, що помякшують стягнення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що користування автомобілем є постійною необхідністю, повязаною з його роботою, враховані бути не можуть, оскільки цей довід не підтверджений жодним доказом, а зазначене правопорушення він вчинив під час керування транспортним засобом, яке за своєю сутністю є грубим.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1, - відмовити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д.