Справа № 509/2209/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Курочка В.М., при секретарі Задеряки Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополі, за участю ОСОБА_1, прокурора Драгоєвої О.А., матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 і ч. 2 ст. 1727 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадяники України, жительки с. Прилиманське, вул. Октябрська, 29,Овідіопольського району, працюючої секретарем Прилиманської сільської ради Овідіопольського району,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Прилиманської сільської виборчої комісії Овідіопольського району Одеської області № 22 від 28.10.2015 р. ОСОБА_1 обрано депутатом Прилиманської сільської ради VII скликання, а рішеням сесії ради від 30.10.2015 р. ОСОБА_1 обрано секретарем Прилиманської сільської ради.

23.12.2015 р. за адресою розташування Прилиманської сільської ради: Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське, вул. Октябрська, буд. № 120, в ході другої сесії прийнято рішення «Про преміювання працівників Прилиманської сільської ради з нагоди святкування Дня місцевого самоврядування», згідно з яким премійовано ОСОБА_1, як секретаря Приламанської сільської ради на суму 2000 грн.

Відповідно до протоколу засідання сесії Прилиманської сільської ради від 22.12.2015 р., ОСОБА_1 була присутня на зазначеному засіданні де прийнято рішення Прилиманською сільською радою преміювати працівників Прилиманської сільської ради з нагоди святкування Дня місцевого самоврядування, згідно з яким премійовано зокрема ОСОБА_1, як секретаря Приламанської сільської ради на суму 2000 грн..

Як вбачається з протоколу 2 сесії Прилиманської сільської ради VII скликання за вказане рішення проголосувало 21 депутат із 21 присутніх, у тому числі і ОСОБА_1, яка будь-яких зауважень та самостійних публічних оголошень щодо цього рішення не висловлювала та голосувала «за» прийняття рішення.

Також ОСОБА_1 не заявила під час сесії ради про наявність у неї конфлікту інтересів під час прийняття зазначеного вище рішення.

Вину свою ОСОБА_1 визнала частково і пояснила, що під час сесії сільської ради вона не повідомила раду про наявність у неї конфлікту інтересів, і не памятає чи голосувала при цьому за прийняття відповідного рішення, не будучи обізнаною про правові наслідки таких дій.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 підтверджена, крім її особистих пояснень, наступними доказами: письмовими поясненнями ОСОБА_1, протоколом сесії Прилиманської сільської ради від 23.12.2015 р., рішенням Прилиманської сільської ради, довідкою Прилиманського сільського голови про ненадходження заяв про наявність конфлікту інтересів. (а.с. 3-32)

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», на депутатів сільської ради поширюється обов'язок щодо дотримання обмежень передбачених ЗУ «Про запобігання корупції».

Зокрема, у ст. 22 ЗУ «Про запобігання корупції», передбачено, що особам, на яких поширюється дія цього закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов'язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Отже, саме наявність чи відсутність приватного інтересу до вирішення певного питання і буде свідчити про наявність чи відсутність конфлікту інтересів.

При наявності конфлікту інтересів у членів колегіального органу місцевого самоврядування, законодавцем у розділі 5 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено способи врегулювання та запобігання конфлікту інтересів. Із ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» слідує, що законом передбачено два способи врегулювання конфлікту інтересів: зовнішній та самостійний. При цьому самостійне врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих про це документів безпосередньому керівнику, у іншому випадку врегулювання конфлікту інтересу має здійснюватися заходами зовнішнього врегулювання, із дотриманням вимог ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про запобігання корупції».

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення пов'язаного із корупцією, передбаченого ч. 1 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки під час розгляду справи знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_1, як суб'єкт правопорушення пов'язаного із корупцією окрім того, що не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що кваліфікується як корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, також вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, що кваліфікується як правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, тобто протиправно вчинене ОСОБА_1 охоплює сукупність правопорушень, передбачених ст.ст. 172-7 ч. 1, 172-7 ч. 2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушень пов'язаного із корупцією, передбаченого ст.ст. 172-7 ч. 1, 172-7 ч. 2 КУпАП, та за сукупністю вчиненого, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Курочка В.М.