Справа № 304/839/16-п
Провадження № 3/304/444/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Амарович В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Державної екологічної інспекції у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, директора ДП «Перечинське ЛГ», -

за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 009677 від 23 червня 2016 року ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він, перебуваючи на посаді директора ДП «Перечинське ЛГ», у лісництві «Шипот», кв. 62/9 ДП «Перечинське ЛГ» здійснив в межах територій обєкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення загальнозоологічний заказник «Тур'є-Полянський» заборонену господарську діяльність провів прохідну рубку, чим порушив ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Положення про обєкт ПЗФ, яке затверджене наказом Мінприроди України від 02 серпня 2012 року № 382.

Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 91 КУпАП, а саме як здійснення в межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду забороненої господарської діяльності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому проступку не визнав і пояснив, що у протоколі не зазначені дати здійснення прохідних рубок у загальнозоологічному заказнику «Тур'є-Полянський», при цьому зазначивши, що на посаді директора ДП «Перечинське ЛГ» він перебуває з 26 квітня 2016 року, а, як йому відомо, рубки проводилися у 2013 і 2015 роках, а також у лютому 2016 року, тобто ще задовго до його призначення на вказану посаду. Таким чином вважає, що у його діях відсутній склад проступку, який ставиться йому у провину, а також сплили строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, сумнівів щодо правдивості яких немає, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 91 КУпАП передбачає відповідальність за здійснення в межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об'єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об'єкти природно-заповідного фонду.

Обєктивна сторона даного проступку виражена у вчиненні дій, що порушують правила охорони та використання територій та обєктів природно-заповідного фонду, а субєктивна сторона характеризується виною як у формі умислу, так і необережності.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 призначено за контрактом на посаду директора державного підприємства «Перечинське лісове господарство» Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства з 26 квітня 2016 року по 25 квітня 2019 року на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 25 квітня 2016 року № 208-к «Про призначення ОСОБА_1М.».

Разом з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, коли прохідні рубки проводилися, при цьому, що з пояснень ОСОБА_1, наданих ним у судовому засіданні, вбачається, що такі здійснювалися у 2013 та 2015 роках, а також у лютому 2016 року.

Таким чином, в ході розгляду даної справи встановлено, що проступок, який ставиться ОСОБА_1 у провину та не є триваючим, вчинено ще до призначення його на посаду директора ДП «Перечинське ЛГ».

Крім цього, ч. 5 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонду України» передбачено, що території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Однак у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, чи передавалася територія обєкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення загальнозоологічний заказник «Тур'є-Полянський» органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобовязання під охорону державному підприємству «Перечинське лісове господарство».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що крім протоколу про адміністративне правопорушення будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, у матеріалах справи немає і в судовому засіданні не встановлено, його доводи належними доказами не спростовані, тому суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Крім цього, провадження у даній справі підлягало б закриттю ще й у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, так як з часу вчинення адміністративного правопорушення пройшло більше ніж 3 (три) місяці.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 ч. ч. 2, 3 Конституції України, ст. ст. 9, 245, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.91 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, тобто у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Закарпатської області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:ОСОБА_2