Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/124/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016 року м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Іванов Д.Л.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2016 року в справі про притягнення:

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження,громадянина України,працюючого водієм

приватного підприємства « Ятрань», проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

З представлених матеріалів адміністративної справи вбачається, що постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 30 березня 2016 року приблизно 14.40 год., в порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України керував автомобілем ГАЗ 33104, реєстраційний номер НОМЕР_1 по а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (189 км) в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатами проведеного на місці огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішення суду мотивовано наявністю достатніх підстав та обгрунтованих доказів, які з достовірністю свідчать про винуватість ОСОБА_3 та доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, при обставинах викладених в протоколі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вищевказану постанову судді районного суду, а провадження в справі закрити, вказуючи на необ'єктивність та неповноту у з'ясуванні судом фактичних обставин справи, які на його думку свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема ОСОБА_3 зазначає про те, що 30 березня 2016 року він зупинився на узбіччі дороги Миколаїв - Херсон, у зв'язку з поломкою керованого ним автомобіля марки ГАЗ-33104, реєстраційний номер НОМЕР_2, пообідав, випив дві пляшки пива, відпочивав в автомобілі та чекав технічної допомоги.

Приблизно 14.40 год. інспектор ДАІ ОСОБА_6 після перевірки документів на місці, у присутності свідків запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням алкотестеру «Драгер», який після продуття виявився позитивним.

ОСОБА_3 вважає, що не пред'явлення інспектором ДАІ йому та свідкам свідоцтв про реєстрацію спеціального технічного приладу алкотесту «Драгер» та його повірку є порушенням п. 2.5 Інструкції «Про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 400/666 від 09 вересня 2009 року, а результати такого огляду вважаються недійсними.

Крім того, ОСОБА_3 вказує на незаконність та протиправність дій працівників ДАІ, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки він безпосередньо автомобілем не керував, а зупинився і знаходився на узбіччі дороги.

Стверджує, що під час розгляду справи суддя районного суду, в порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП допустив однобічність та неповноту у з'ясуванні фактичних обставин справи, не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_7, при призначенні виду адміністративного стягнення, суддя в порушення вимог ст. 33 КУпАП не врахував його особу, майновий стан та інші обставини.

Наведені в апеляційній скарзі обставини, на думку ОСОБА_3 не знайшли своєї належної та об'єктивної оцінки під час розгляду справи судом першої інстанції, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного ним рішення.

Будучи своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, у заяві просив відкласти судове засідання, у зв'язку з відрядженням.

11 липня 2016 року ОСОБА_3 та його представник по довіреності ОСОБА_8 в судове засідання не з'явились, у заяві ОСОБА_3, з посиланням на положення ст. ст. 38, 247 КУпАП, просив закрити провадження в справі, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

За змістом ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

В даному випадку суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_3 по суті в межах доводів його апеляційної скарги (ч.4 ст. 294 КУпАП).

З'ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, а також дослідивши представлені матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов висновку, про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 р. N 400/666,встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та його незгоди з результатами огляду, в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується оголошеними та дослідженими судом апеляційної інстанції доказами, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 389585 від 30 березня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_3 30 березня 2016 року, приблизно 14 год. 40 хв. керував автомобілем ГАЗ33104, реєстраційний номер НОМЕР_3, на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 189 км у стані з явними ознаками алкогольного сп'яніння,що підтверджується результатами проведеного на місці зупинки огляду на стан алкогольного сп'яніння, з використанням спеціального технічного пристрою «Drager»№0495, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4-5), які в силу ст. 251 КУпАП являються належними доказами і сумнівів в їх об'єктивності не викликають.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушення працівниками ДАІ під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, встановленого законом порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що спростовуються показаннями самого ОСОБА_3, який факт вживання алкогольних напоїв в автомобілі,під час вимушеної зупинки в обідній час не оспорює.

Також слід зазначити про те, що вживання алкогольних напоїв навіть після вимушеної зупинки,в умовах аварійності, коли автомобіль знаходиться на узбіччі проїзної частини дороги не звільніє водія, а вданому випадку ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності.

Крім того, суддя районного суду призначив ОСОБА_3 мінімальне адміністративне стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому вказувати про його упередженість та необ'єктивність підстав не має.

В даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 про те, що суд не дав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_7 є надуманими, оскільки показання вказаного свідка зазначені в оскаржуваному рішенні.

З огляду на викладене, висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та доведеність його вини являються правильними і такими, що підтверджуються достовірними доказами, підстав для скасування постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2016 року стосовно ОСОБА_3 та закриття провадження в цій справі, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.- без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Д.Л. Іванов