АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2627/16-п Номер провадження 33/786/131/16Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
Категорія:ч.2ст. 123 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року . Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Томилко В.П., з участю захисника ОСОБА_2 та правопорушника ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 15 червня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстр. АДРЕСА_1

визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 16.05.2016 року о 20 год.45 хв. керуючи транспортним засобом ВМW 520 д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Червонофлотська від вул. М.Бірюзова в бік вул. Половка виїхала на залізничний переїзд при увімкненому забороненому сигналі світлофору, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 123 КУпАП.

Суд, аргументуючи прийняте рішення вказав, що вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 16.05.2016 року та наявним в матеріалах справи відеозаписом.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_3 ставить питання про скасування постанови як незаконної посилаючись на те, що судом у судовому засіданні не був переглянутий відеозапис, що не дало можливості об'єктивно вирішити справу і оцінити належним чином дії учасників події. Свою вину не визнає оскільки, на момент події, шлагбаум на залізничному переїзді був відкритий, сигнал був попереджувальний, а не заборонений, на момент руху відсутній був жест регулювальника чи чергового.

Апелянт зазначає, що позбавлення її права керування транспортними є занадто суворим видом стягнення оскільки вона має двох малолітніх дітей та на даний час перебуває у декретній відпустці по вагітності, її сім'я проживає у приватному секторі, що далеко від міського транспорту, відповідно не в змозі забезпечити своїм дітям належний догляд, медичне обслуговування та транспортування до дитячого садка та школи.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_3, яка просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, захисника ОСОБА_2, яка підтримала апеляцію та вважає за необхідне провадження закрити за відсутністю складу правопорушення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, але не заперечує фактичних обставин події, пояснивши, що почала рух на заборонений мигаючий сигнал світлофора, вважаючи, що він є попереджувальним, а не забороненим.

Правопорушник вказує, що вона з моменту складення протоколу вказувала на незаконність дій працівників поліції, бажала захищати свої права за допомогою адвоката, але ні при складанні протоколу ні в суді їй не надали можливості реалізувати своє право на захист.

В матеріалах провадження відсутні дані про роз'яснення ОСОБА_3 прав під час розгляду суддею провадження, в тому числі права на захист їй не було роз'яснено, а провадження розглянуто без участі захисника

У зв'язку з наведеним прихожу до висновку, що постанова судді стосовно правопорушника від 15.06.2016 року винесена з порушенням вимог ч.1 ст. 268 КУпАП, тобто ОСОБА_3 не було роз'яснено її права, у зв'язку з чим постанова підлягає до скасування.

Судом при розгляді апеляційної скарги правопорушника були поновлені права ОСОБА_3 і провадження проведено з дотриманням всіх її прав.

Разом з цим суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, а саме в'їзд на залізничний переїзд особою, яка керує транспортним засобом, у випадках, коли рух через переїзд заборонено, тобто ОСОБА_3 порушила п.20.5./в Правил дорожнього руху України.

ЇЇ вина підтверджується її поясненнями в судовому засіданні так як вона не заперечує, що поїхала на миготливий сигнал світлофора, сприймаючи, що це попереджувальний сигнал, так як перед нею залізничний переїзд переїхав і вантажний автомобіль, та даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи правопорушника про попереджувальний, а не заборонений, сигнал світлофора є неспроможними, так як Правила дорожнього руху України, зокрема ст. 9 ПДР, не передбачає попереджувального сигналу у вигляді миготливого сигналу світлофора.

Суд першої інстанції врахувавши щире каяття правопорушника та відсутність обставин, що обтяжують стягнення, прийшов до висновку про накладення на неї стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Разом з тим суд не врахував, що на утриманні у ОСОБА_3 знаходяться 2 малолітніх дітей, на даний час вона перебуває у відпустці в зв'язку з вагітністю, проживає у приватному секторі з складним транспортним сполученням і позбавлення її права керування транспортним засобом позбавить можливості забезпечити належний догляд за дітьми.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги обставини правопорушення, а саме переїзд залізничного переїзду по інерції, / поїхав автомобіль, який стояв попереду, поїхала і вона/, відсутність будь-яких наслідків, прихожу до висновку про малозначність даного правопорушення, у зв'язку з чим вважаю, що ОСОБА_3, у відповідності до ст. 22 КУпАП, необхідно звільнити від адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 15 червня 2016 року в частині визнання винною та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік без оплатного вилучення транспортного засобу за ч.2 ст.123 КУпАП - скасувати

Постановити нову постанову.

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку з малозначністю адміністративного правопорушення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності звільнити, обмежившись усним зауваженням, та провадження по справі закрити.

В іншій частині постанову судді залишити без зміни.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя : В.П. Томилко.