Справа № 450/1069/16-п Провадження № 3/450/468/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р. суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої сільським головою Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області,

за ч.2 ст.212-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

06.05.2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.212-3 КУпАП відносно голови Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2016 року, складеного головним спеціалістом Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини ОСОБА_2, надійшла скарга ОСОБА_3, щодо порушення головою Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 Закону України «Про доступ до публічної інформації». За результатами перевірки скарги було встановлено наступне. Керуючись Законом України «Про доступ до публічної інформації» скаржник 03.12.2015 року звернувся до Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з проханням надати інформацію, зокрема копії протоколів пленарній засідань та рішень ради з додатками, які відбулись у серпні та жовтні 2015 року, копії протоколів та рішень постійних комісій, які були зареєстровані протягом 2015 року, копії протоколів та рішення виконавчого комітету за період із серпня 2015 року по 03.12.2015 року. Запит ОСОБА_3 був зареєстрований у Скнилівській сільській раді за № 640 від 03.12.2015 року. У відповіді сільської ради, наданій листом від 09.12.2015 року № 798, за підписом ОСОБА_1 потерпілому неправомірно відмовлено у наданні копій затребуваних документів з посиланням на те, що запитувана інформація є конфіденційною і надавати її особам, яких вона не стосується, сільська рада не має права.

В судове засідання ОСОБА_1 зявилась, вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, вказала, що доступ до отримання запитуваної інформації нею було надано, зокрема шляхом ознайомлення та отримання фотокопій документів.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, а саме порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» -необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Метою Закону є забезпечення прозорості та відкритості субєктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до п. 17 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до п. 10 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування» висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчий комітет сільської ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету є однією з форм актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обовязковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У Законі України «Про захист персональних даних» зазначено, що обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, зокрема, таких як використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача). Аналіз положень статті 11 Закону свідчить, що обробка персональних даних може здійснюватися відповідно до закону або за згодою особи.

З метою забезпечення балансу між правом особи у обмеженні доступу до інформації про себе та правом суспільства знати суспільнонеобхідну інформацію, низкою законів передбачено випадки, коли поширення персональних даних особи може здійснюватись без згоди особи.

Зокрема, відповідно до статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», не належать до інформації з обмеженим доступом персональні дані, зокрема, про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Так, відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по-батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

В контексті важливості необмеженого доступу до інформації про розпорядження комунальним майном, вартує зазначити, що у Законі України «Про засади державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційна стратегія) на 2014-2017 роки», вказується про те, що ефективний доступ до інформації, якою володіють органи публічної влади, інші субєкти, є важливою передумовою для запобігання корупції, виявлення та припинення корупційних діянь. Особливе значення має інформація, яка становить суспільний інтерес, а саме - відомості про використання бюджетних коштів, розпорядження державним або комунальним майном. Відповідно, інформація про всі дії субєктів владних повноважень стосовно розпорядження коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном не може бути обмежена в доступі, за винятком, коли, як зазначалось вище, таке обмеження здійснюється в інтересах національної безпеки, оборони, розслідування чи запобігання злочину.

У поясненнях, наданих керівнику регіонального представництва Уповноваженого з прав людини у Львівській області, ОСОБА_1 повідомила, що при відмові потерпілому у наданні запитуваної інформації керувалась Рішенням Конституційного суду України від 20.01.2012 року по справі №1-9/2012, у якому передбачено перелік відомостей, які відносяться до конфіденційної інформації, Листом Державної служби України з питань захисту персональних даних від 02.04.2012 року № 10/1106-12, яким рекомендовано при визначені приналежності певних відомостей про фізичних осіб до персональних даних враховувати Рішення Конституційного суду України від 20.01.2012 р. по справі №1-9/2012, Законом України від 09.04.2015 р. № 319-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо доступу до публічної інформації у формі відкритих даних», який регулює порядок оприлюднення та надання на запит інформації у формі відкритих даних, (лист № 66 від 21.03.2016 року).

Виключний перелік підстав для відмови в задоволенні інформаційного запиту передбачений у ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації». При цьому, розпорядник інформації не може обмежувати доступ до публічної інформації у разі, якщо норми Закону прямо забороняють обмежувати доступ до такої інформації, зокрема до копій документів про розпоряджання комунальним майном (ч.5 ст.6 Закону).

У разі віднесення інформації до категорії обмеженого доступу всупереч вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інших Законів, ч.2 ст. 212-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Особою, відповідальною за вчинення даного адміністративного правопорушення є посадова особа, яка надала відповідь №798 від 09.12.2015 року, тобто ОСОБА_1

Враховуючи наведені обставини, в діях сільського голови Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1, наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

Вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.05.2016 року; заявою ОСОБА_3 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини вх.№П021/16 від 19.01.2016 року; заявою до Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 03.12.2015 року про надання інформації; відповіддю Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за підписом ОСОБА_1 №798 від 09.12.2015 року на заяву від 03.12.2015 року; листом №174/2016 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області голові Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 04.03.2016 року; відповіддю Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області керівнику Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №66 від 21.03.2016 року.

Вимогами ст.38 КупАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частини третій цієї статті. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю після закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1, як голова сільської ради, порушила вимоги ч. 2 ст. 212-3 КУпАП 09.12.2015 року надавши відповідь №798, якою обмежила доступ до публічної інформації, а справу розглянуто 23.06.2016 року, приходжу до переконання, що ОСОБА_1О слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, проте провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 246, 247-249, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, та закрити провадження в адміністративній справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_4