Справа № 461/2973/16-п Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/783/392/16 Доповідач: Пешков М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року місто Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати в кримінальних справах ОСОБА_1, з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 травня 2016 року,-

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки шість місяців. Автомобіль марки «Мерседес» реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишено у власності ОСОБА_2. Також із ОСОБА_2 стягнуто в дохід держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, 01.04.2016 року о 04.20 год. за адресою: м. Львів, Коломийська, 1, ОСОБА_2 повторно протягом року, керував автомобілем марки «Мерседес» д.н.з.НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення кординації рухів, порушення мови), чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Від проходження медичного огляду відмовився.

На дану постанову судді Біликом В.І. була подана апеляційна скарга, в якій він просить суд скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 травня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та закрити провадження у справі.

Апелянт вказує, що в ніч з 31 березня 2016 року на 01 квітня 2016 року дійсно вживав алкогольні напої з ОСОБА_4 у останнього вдома за адресою вул. Коломийська, 12 у м. Львові. Близько четвертої години разом з ОСОБА_4 вийшов на вулицю, щоб перекурити, і, оскільки, було холодно, вони сіли в належний ОСОБА_2 транспортний засіб, не маючи наміру будь-куди рухатися. В цей час до них підїхали інспектори УПП м. Львова. На питання інспекторів, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_2 відповів ствердно. Тому і відмовився від проходження медичного огляду. Всі ці обставини можуть підтвердити свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5В, та ОСОБА_6

Також ОСОБА_2 звертає увагу, що вину визнав частково, оскільки вважав, що так буде краще, проте в дійсності належним йому транспортним засобом 01 квітня 2016 року не керував.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2 зазначеного у постанові суду адміністративного правопорушення підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку.

Правильність такого висновку підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення АП2№088608 від 01 квітня 2016 року (а.с.1); поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 2,4), відповідно до яких ОСОБА_2 у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на місці на законну вимогу працівників поліції, рапортом інспекторів УПП у м. Львові від 01 квітня 2016 р. (а.с.6), постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2016 року, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с 7).

Крім того, на вимогу Апеляційного суду Львівської області УПП у м. Львові було надано відеозапис події за участю ОСОБА_2, яка мала місце 01.04.2016 року, з якого вбачається, що останній дійсно перебував у стані алкогольного спяніння. Також, і ОСОБА_2, і ОСОБА_4 пояснювали інспекторам поліції, що ОСОБА_2 лише перепаркував автомобіль у межах стоянки.

За таких обставин усі твердження ОСОБА_2 про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.2 ст. 130 КУпАП є вірною.

При накладенні адміністративного стягнення судом враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, який не працює, раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

З врахуванням вищевказаних обставин справи вважаю, що адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і підстав вважати його надто суворим немає.

Законних підстав для скасування чи зміни постанови суду по обставинах, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 травня 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1