Справа № 442/1990/16-п
Провадження №3/442/308/2016
П О С Т А Н О В А

05 липня 2016 року м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., з участю секретаря Кондратів І.В., прокурора Мельника А.І., адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться справа про вчинення адміністративного корупційного правопорушення відносно ОСОБА_2 передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 заявив відвід головуючому судді, посилаючись на те, що головуючий є хрещеним батьком його дитини, у зв'язку з чим виникає сумнів у можливості забезпечення цим суддею об'єктивного, неупередженого розгляду справи та винесення обєктивного рішення по даній справі.

ОСОБА_2 підтримав позицію свого адвоката.

Прокурор Мельник А.І. заявив, що даний відвід не може бути задоволений, а тому просив такий відхилити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які розяснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

Крім цього, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не врегульовано процедуру відводу (самовідводу) судді, який уповноважений на розгляд матеріалів відповідно до ст.221 цього Кодексу.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено відвід судді, але діючі: Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України містять відповідні норми щодо відводу (самовідводу) судді, а тому при розгляді відводу, самовідводу слід застосувати аналогію права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Щодо обєктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Також у рішенні від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом було встановлено порушення права особи на розгляд справи безстороннім судом: уряд не оспорював твердження заявниці стосовно того, що голова Артемівського міського суду, який одноособово розглядав справу заявниці у першій інстанції та чиї рішення були залишені без змін судами вищих інстанцій, просив та безоплатно отримував майно від компанії-відповідача. За цих обставин твердження заявниці щодо небезсторонності голови суду можна вважати обєктивно виправданими, незважаючи на той факт, що Артемівський міський суд задовольнив одну зі скарг заявниці. Більше того, суди вищих інстанцій, розглядаючи скарги заявниці, не взяли до уваги її скарги на упередженість судді.

Крім цього, Європейський суд з прав людини, у справі «Гаусшильдта», рішення від 29 квітня 1989 року номер справи 11/1987/134/188, зазначив, що згідно з обєктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко зясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід.

Таким чином, піддавши аналізу підстави, що можуть викликати сумнів учасників розгляду справи про адміністративне правопорушення у обєктивності судді, вважаю за доцільне задоволити заяву адвоката ОСОБА_1 про відвід головуючому у даній справі.

Керуючись ст.ст. 279, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_1 про відвід судді Ковалю Р.Г. задоволити.

Справу № 442/1990/16-п про притягненняОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передати у канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для визначення судді через автоматизовану систему документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.Г. Коваль