Справа №125/1147/16-п
Провадження №3/125/429/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року суддя Барського районного суду Вінницької області Єрмічова В.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, яка народилася 14 грудня 1978 року в м.Бар Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, за ч.1 ст.184 КпАП України,

встановив:

До Барського районного суду Вінницької області від Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КпАП України обгрунтований тим, що 24 червня 2016 року біля 10:00 год. встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2, яка є дочкою ОСОБА_1, в період часу з 08:00 год. 23 червня 2016 року була відсутня за місцем свого проживання, а тому її мати ОСОБА_1 порушила ст.12 Закону України "Про охорону дитинства".

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 є її дочкою. Її чоловік ОСОБА_3, який є батьком ОСОБА_2, помер у 2003 році. З того часу вона одна виховує дочку. 24 червня 2016 року вона звернулася до Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області з заявою про розшук її дочки ОСОБА_2, яка на власний розсуд залишила своє місце проживання, а саме квартиру, що розташована по вулиці Каштанова, 68/95 в м.Бар Вінницької області, де вони разом проживають, та була відсутня за місцем проживання в період часу з 23 червня 2016 року по 24 червня 2016 року. Свою поведінку дочка пояснила їй тим, що вона мала намір лише погостювати в своєї подруги, яка її запросила до себе додому, а саме в с.Терешки Барського району Вінницької області, де проживає разом зі своїми батьками. Вважає таку поведінку дочки неприпустимою. Вона належним чином виконує передбачені законодавством обов'язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дочки та жодним чином не ухиляється від їх виконання.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що її мати ОСОБА_1 не вчиняє щодо неї жодних протиправних дій та належним чином виконує передбачені законодавством обов'язки щодо забезпечення необхідних умов її життя, навчання та виховання і жодним чином не ухиляється від їх виконання. Визнає, що вона не може на власний розсуд залишати своє місце проживання без дозволу матері, зобовязується бути відповідальною за свої вчинки, а тому вважає, що її матір безпідставно притягнуто до відповідальності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Частина 1 ст.184 КпАП України передбачає, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, в силу вимог цієї норми особу можуть притягнути до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона:

1) є батьком або матір'ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює;

2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов'язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей;

3) не виконує вказаних обов'язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Якщо аналізувати зміст вказаної норми, то ухиленням від виконання батьківських обов'язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов'язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Про обов'язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України "Про охорону дитинства".

Згідно з ст.10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, яка народилася 23 жовтня 2000 року. Це підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Встановлено, що ОСОБА_2 діючи на власний розсуд залишила своє місце проживання, а саме квартиру, що розташована по вулиці Каштанова, 68/95 в м.Бар Вінницької області, де проживає разом із своєю матір'ю ОСОБА_1, та була відсутня за місцем проживання в період часу з 23 червня 2016 року по 24 червня 2016 року.

Зазначена обставина стала підставою для звернення ОСОБА_1 до Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області з заявою про оголошення ОСОБА_2 в розшук. Це підтверджується заявою ОСОБА_1 від 24 червня 2016 року (а.с.6) та вказує, що ОСОБА_1 вжила необхідні заходи для встановлення місця перебування дочки з метою повернення її додому.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про безпідставність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з підстав залишення її дочкою ОСОБА_2 місця проживання як наслідок недотримання ОСОБА_1 вимог ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на невиконання ОСОБА_1 або ухилення нею від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її дочки ОСОБА_2, як то передбачено диспозицією ч.1 ст.184 КпАП України.

За таких підстав суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 Кодексу України, слід закрити через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.10, ч.1 ст.184, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.184 Кодексу України закрити через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: