Справа № 163/1087/16-п Провадження №33/773/215/16 Суддя в 1 інстанції: Мосієвич І. В.
Категорія:ст.ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Польовий М. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської області Польовий М.І., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями начальника відділу протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, паспорт громадянина України серії АС 790135 виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 22.11.2001 року,

В С Т А Н О В И В:

26.02.2016 року головним державним інспектором відділу кінологічного забезпечення та боротьби з незаконним переміщенням наркотиків і зброї управління боротьби з митними правопорушеннями Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 складено протокол про порушення митних правил №0442/20500/2016, з якого слідує, що громадянин ОСОБА_2, 03.02.2016 року близько 22 год. 25 хв. слідуючи з Республіки Білорусь в Україну через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» в якості водія автомобіля «АУДІ А-6» реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1, подавши договір від 26 січня 2106 року на право безоплатного користування вказаним транспортним засобом, перемістив останній через митний кордон України в порушення вимог ст.366 МК України, порушивши порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, при цьому, не задекларував за встановленою формою вищевказаний транспортний засіб, котрий згідно ст.377 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню з його оподаткуванням митними платежами, використавши всупереч вимогам ст.366 МК України смугу руху «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дій.

Згідно офіційної інформації, отриманої від Рамуте Валантижене, нотаріуса нотаріального бюро м. Каунаса від 15.02.2016 року №11а/2016 було встановлено, що такий договір на право безоплатного користування даним автомобілем марки «АУДІ А-6» реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1, в нотаріальному реєстрі за №GK-206 громадянам України ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не посвідчувався.

Відповідно до офіційної інформації, отриманої від генерального директора державного підприємства VI REGITRA від 17.02.2016 року №(111)-24-647 встановлено, що автомобілем марки «АУДІ А-6» реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1, перебував на обліку на території Литовської Республіки, однак 29.01.2016 року був знятий з обліку з його продажем 25.01.2016 року.

Крім того, ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України вищевказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення транспортного засобу документа, що містить неправдиві відомості, а саме щодо відправника (власника) даного автомобіля, оскільки договір на право безоплатного користування датований 26 січня 2016 року, посвідченого нотаріусом Рамуте Валантижене, коли ОСОБА_5, директор ЗАО «Virgio Ruklos Transportas» не являвся його власником.

Інспектором митного органу дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст.ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України.

Постановою судді Любомльського районного суду від 31 травня 2016 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складів даних адміністративних правопорушень.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил за №0442/20500/2016 від 26.02.2016 року, автомобіль марки «АУДІ А-6», реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1, передано Волинській митниці ДФС для вирішення питання про його долю в порядку ст.ст.190, 238, 243, 488 МК України.

В апеляційній скарзі заступник начальника управління боротьби з митними правопорушеннями начальник відділу протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ст.ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України. Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судді є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що ОСОБА_2 при перетині митного кордону України свідомо подав, як підставу для переміщення автомобіля, договір на право безоплатного його користування, отриманий незаконним шляхом, який згідно листа Рамуте Валантеене, нотаріуса 20-го нотаріального бюро м. Каунаса від 15.02.2016 року, ним не посвідчувався та не підписувався, а тому в діях ОСОБА_2 наявний склад інкримінованих йому порушення митних правил.

В апеляційну інстанцію ОСОБА_2 та представник Волинської митниці ДФС не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом дотримані, ретельно досліджені всі обставини справи, зокрема, кожне із вмінених в вину ОСОБА_2 правопорушень, і прийняте судом рішення належним чином вмотивоване і підстав сумніватись у його правильності немає.

Так, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення розуміє і усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, транспортних засобів через митну територію України по підроблених документах, і прагне їх ввести на територію України з порушенням встановленого порядку.

Як убачається із матеріалів справи, в поясненнях митним органам ОСОБА_2 вину у вчиненні жодного із правопорушень не визнавав і показав, що договір на користування автомобілем був посвідчений нотаріусом в м. Каунасі і в його достовірності у нього сумнівів не виникало. Про те, що договір на автомобіль підроблений, а автомобіль в Литовській Республіці знято з обліку він не знав і навіть не здогадувався про це.

Дані обставини в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердив свідок ОСОБА_6, який показав, що договір позики вони отримали в м. Каунасі Литовської Республіки, і останній жодним чином не викликав сумніву в його достовірності. Крім того, вказаним автомобілем та пакетом необхідних документів на нього він неодноразово вїжджав та виїжджав з території України і службові особи митного органу не мали до нього претензій щодо переміщуваного ним транспортного засобу, що обєктивно стверджено даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а.с.22).

Ці показання ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 матеріалами справи не спростовані.

Волинською митницею ДФС ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не було надано будь-яких доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2, перетинаючи кордон автомобілем «АУДІ А-6», реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1 та надаючи для митного контролю представнику митного органу технічний паспорт на автомобіль та нотаріально посвідчений договір на право безоплатного користування вказаним транспортним засобом, знав та усвідомлював, що останній одержаний незаконним шляхом, оскільки в дійсності нотаріусом не посвідчувався та не видавався.

Висновок Волинської митниці ДФС в протоколі №0442/20500/2016 від 26 лютого 2016 року про вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України, побудований на припущеннях, що відповідно до вимог ст.62 Конституції України виключає підстави для притягнення його до відповідальності.

За таких обставин суддя обґрунтовано на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрив провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України.

Законних підстав для скасування постанови судді та прийняття щодо ОСОБА_2 нової постанови по доводах, що викладені в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Любомльського районного суду від 31 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями начальника відділу протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду М.І. Польовий