Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/602/16-п
Провадження № 3/368/160/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2016року Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючого: судді Закаблука О.В.

При секретарі: Широкоступ К.М.

З участю учасників процесу:

Правпороушник: ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи № 368/202/16 п, провадження № 3/368/160/16, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

13.04.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, щодо якої складено адміністративний протокол, - ОСОБА_1 пояснив суду наступне.

10.04.2016 року він вдень перебував на території тракторної бригади сільськогосподарського підприємства в с. Черняхів Кагарлицького району.

Ввечері, точного часу не пам»ятає, коли він виїздив з території тракторної бригади, він зацепив своїм автомобілем ВАЗ автомобіль свого односельця, який стояв неподалік в»їзду на територію бригади.

Після ДТП він вийшов з автомобіля, проте, нікого поруч не було, а власник автомобіля, - його односелець перебував десь на с/г роботах, тому він вирішив поїхати до хати, а зранку вирішити питання з своїм односельцем щодо відновлюваних робіт по автомобілю.

Далі він перебував вдома, проте, ввечері він пішов до свого сусіда, де спільно з ним та іншими мешканцями села вживали алкогольні напої, в якій кількості, сказати не може, так як не пам»ятає.

Вживши алкоголь в досить великому розмірі, він пішов до свого будинку спати.

В вечірній час, точного часу сказати не може, його розбудила матір, та сказала, що по нього приїхали працівники міліції.

Він одягнувся та вийшов до них на веранду, де працівники міліції, не пояснюючи йому нічого, наказали йому проїхати з ними до м. Кагарлик.

Він погодився, сів в службовий автомобіль, після чого вони вирушили в напрямку м. Кагарлик.

Коли вони в»їхали в м. Кагарлик, то під»їхали до КППП поліції, який знаходиться на околиці м. Кагарлик зі сторони м. Миронівка. Його завели в приміщення КПП, де йому запропонували пройти тест на вживання алкоголю, на що він погодився.

Коли він пройшов тест, працівник поліції почав складати у відношенні нього адміністративний протокол.

Після того, як працівник поліції написав протокол, то дав йому його прочитати.

Прочитавши протокол, він побачив, що працівник поліції написав, що він ніби то керував автомобілем в стані алкогольного сп»яніння в с. Черняхів Кагарлицького району.

Він не погодився з таким зазначенням обставин, та написав в бланці протоколу, що він спав вдома, його підняли з ліжка.

Категорично заперечує проти обставин, які вказані в протоколі.

В судовому засіданні особа, яка складала протокол, - ст. с нт. Поліції ОСОБА_2 пояснив суду наступне.

Він на даний час є ст. с том поліції ПРДПС ГУ НП України в Київській області.

В ніч з 09.04.2016 року на 10.04.2016 року він перебував на добовому чергуванні на КПП поліції.

Близько 24 год. 09.04.2016 року до приміщення КПП під»їхав службовий автомобіль ГШР ОСОБА_3 Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, з якого вийшли працівники міліції та невідомий на той час йому громадянин.

Працівники ОСОБА_3 підійшли до нього, та повідомили, що даний громадянин, якого вони доставили з собою, ввечері, орієнтовно, близько 22 години керував власним автомобілем, внаслідок чого скоїв ДТП в с. Черняхів.

Він запропонував громадянину пройти тест на алкотестері «Драгер», який показав результат у розмірі 2,21 % проміле алкоголю в крові ОСОБА_1

Далі він скла протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 в присутності двох понятих.

Не заперечує, що протокол у відношенні ОСОБА_1 складав зі слів працівників ГШР ОСОБА_3, проте, стверджує, що ОСОБА_1, коли його доставили працівники ГШР ОСОБА_3, перебував в стані алкогольного сп»ягніння, що підтверджує алкотест.

Суд, вислухавши особу, щодо якої складено адміністративний протокол, - ОСОБА_1, вислухавши працівника поліції ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо закриття адміністративного провадження у відношення ОСОБА_1, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

13.04.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов адміністративний протокол серії АП1 № 948242, який складено 10.04. 2016 року близько 00 год. 30 хв. ПРДПС ГУ НП України в Київській області ст. с нтом поліції ОСОБА_2, в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, офіційно не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 09.04.2016 року близько 22 год. 15 хв. в с. Черняхів Кагарлицького району по вул.. Перемоги керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп»яніння проводився за допомогою ALCOTEST 6810.

Результати огляду на стан сп»яніння: 2.21 %.

Відповідно, зглядаючись на зхіміст протоколу, та обставини справи, встановлені в судовому засіданні, в діях гр. на ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яке посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку за законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, адміністративний проступок визначається шляхом виявлення його основних характеристик.

Це, - насамперед дія або бездіяльність, що за наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя.

До таких правил, наприклад, належать правила поведінки в громадських місцях, зокрема на громадському транспорті, правила дорожнього руху, ( як в даному конкретному випадку), правила торгівлі, санітарні, протипожежні правила, норми й правила, спрямовані на забезпечення безпеки робіт в окремих галузях промисловості, у сільському господарстві, тощо.

Дія або бездіяльність посадової особи або громадянина найчастіше безпосередньо повязана з невиконанням тих або інших правових приписань, що містяться в зазначених правилах.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю), тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчинює протиправну дію, порушує свій конституційний обовязок, оскільки норми ч. 1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У свою чергу виконання цього обовязку обумовлює необхідність дотримання всіх правил, прийнятих у встановленому законом порядку. Оцінка порушення вимог законів і підзаконних актів як протиправного діяння обумовлює необхідність застосування відповідного примусового заходу і притягнення винного у вчиненому до одного з видів юридичної відповідальності, у цьому випадку - до адміністративної відповідальності.

Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невідємною ознакою складу адміністративного проступку. Форми вини докладно означені в ст. 10 і 11 КУпАП.

Отже, адміністративне правопорушення, - діяння, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Структура адміністративного складу містить:

1) обєкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення);

2) обєктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил);

3)субєкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

4) субєктивну сторону складу (є ставленням особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності). Усі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку).

Обєкт адміністративного правопорушення - це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди. Адміністративний проступок завдає шкоди або створює загрозу її заподіяння суспільним відносинам, які і становлять обєкт проступку.

Обєктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний звязок між діянням і наслідками, місце, час, обставини, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь - якого адміністративного правопорушення. Це може бути як дія, так і бездіяльність, коли закон вимагає активних дій.

Усі інші ознаки мають факультативний характер, тобто вони обовязкові лише в тих випадках, коли прямо передбачені законом. Так, шкідливі наслідки і причинний звязок обовязкові тільки для так званих матеріальних складів проступків, у результаті яких завжди заподіюється матеріальна шкода.

Більшість адміністративних правопорушень характеризується недодержанням різних загальнообовязкових правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків матеріального характеру (порушення правил охорони праці, торгівлі, дорожнього руху, митних, паспортних, санітарних, тощо).

Ці склади формулюються в статтях особливої частини розділу ІІ КУпАП лише вказівкою на протиправну дію чи бездіяльність («порушення правил», «невиконання правил», тощо). У деяких статтях міститься вказівка лише на шкідливі наслідки («пошкодження», «знищення», «псування» тощо), діяння розуміється саме собою.

Місце, час, обставини, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обовязковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку, в інших випадках вони можуть визнаватися обставинами, які помякшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).

Субєктивну сторону адміністративного правопорушення становить повязана з його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують субєктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина - основна і обовязкова ознака субєктивної сторони будь - якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Поняття цих форм вини розкривається в статтях 10 і 11 КпАП. Мотив і мета вчинення адміністративного правопорушення - факультативні ознаки субєктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета - це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення. Мотив і мета частіше за все до складу проступку не входять, хоча в деяких випадках лише вчинення діяння з певним мотивом або метою становить склад адміністративного правопорушення.

Субєктом адміністративного правопорушення чинний КпАП визнає фізичну осудну особу, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Ознаки, які характеризують субєкта проступку, поділяють на загальні і спеціальні.

Перші властиві будьякому субєктові. Субєктом проступку може бути, по - перше, лише фізична особа, людина (громадянин України, іноземець, особа без громадянства). Необхідно зауважити, що в наш час численні штрафні санкції в адміністративному порядку застосовуються також до юридичних осіб, тобто законодавством вони вже визнаються субєктами адміністративної відповідальності.

По- друге, субєктом адміністративного проступку може бути не будь - яка особа, а лише осудна. У законодавстві про адміністративні правопорушення не розкривається поняття осудності, воно випливає з визначення неосудності. У ст. 20 КпАП під неосудністю розуміється стан, в якому особа не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. З огляду на це, можна зробити висновок, що осудність - це здатність особи усвідомлювати свої дії і керувати ними, а значить і нести за них відповідальність. Потрете, субєктом проступку може бути особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Крім цих загальних ознак у конкретних складах, субєкт може характеризуватися ще й додатковими специфічними властивостями. Такі субєкти називаються спеціальними. До них можна віднести, наприклад, посадових осіб, водіїв, керівників, капітанів суден, батьків, військовозобовязаних тощо.

Отже, адміністративний протокол серії АП1 № 9482432 від 10.04.2016 року складений у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає наявність таких ознак адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, як вбачається з обставин справи, які були встановлені в судовому засіданні з пояснень учасників процесу, письмових доказів, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Перш за все слід зазначити, що даний протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено ст. с том поліції ПРДПС ГУ НП України в Київській області ОСОБА_2, який, до речі, не був безпосереднім очевидцем подій, які мали місце 09.04.2016 року, (керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння), на основі усних пояснень працівників ГШР ОСОБА_3 Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, що, на думку суду, є неприпустимим, так як даний протокол повинен бути складений або безпосередньо працівником поліції, який зупинив транспортний засіб, керував яким громадянин в стані алкогольного сп»яніння, або працівником поліції на підставі належно оформлених рапортів, з яких вбачається факт керування громадянином транспортного засобу в стані алкогольного сп»яніння.

Складання ж протоколу з усних пояснень посадових осіб працівників поліції не припустимо, та є порушенням основних положень КУпАП, та тягне за собою відсутність доказової бази, в розумінні КУпАП, на підтвердження факту вчинення громадянином адміністративного правопорушення.

Зглядаючись на вищевказане, з обставин, які встановлені в судовому засіданні, неможливо, внаслідок юридично не грамотних дій працівника поліції, що складав протокол, та не грамотних дій поліцейських, які входили до складу ГШР ОСОБА_3 Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, встановити в діях ОСОБА_1 об»єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виключає винесення вмотивованої постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, відповідно, тягне за собою закриття провадження у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття провадження.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно, суд приходить до висновку щодо закриття даного провадження в зв»язку з відсутністю (не доведеності складу адміністративного правопорушення з вини працівників поліції внаслідок їх не компетентних дій) складу адміністративного правопорушення, передбаченого в ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід окремо зазначити, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає наявність таких ознак адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

- вживання водієм транспортного засобу після дорожньо - транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу працівника міліції, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно, зглядаючись на обставини справи, у відношенні ОСОБА_1 слід було скласти адміністративний проткол за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а не за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що працівниками поліції зроблено не було.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі № 368/202/16 п, провадження № 3/368/160/16, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 КУпАП, - відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області на протязі 10 діб з моменту проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення постанови, - протягом 10 діб з моменту отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Закаблук