Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

7 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3, ОСОБА_4 - осіб, щодо яких винесено постанову, захисників ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Любарці Бориспільського районуКиївської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2016 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Цією ж постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Як вбачається з постанови судді і протоколу про адміністративне правопорушення, 10 березня 2016 року близько 11 години 40 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем Daewoo-Lanos д/н НОМЕР_3 по вул. Харківське шосе, 21 в м. Києві, всупереч вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах" Розділу 33 ПДР, чим створив аварійну ситуацію автобусу "Youyi ZGT 6831 DH" ___________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/899/2016 Постанова винесена суддею Сизовою Л.А.

Категорія: ст.124 КУпАП

д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 10 березня 2016 року близько 11 години 40 хвилин ОСОБА_3, керуючи автобусом "Youyi ZGT 6831 DH" д/н НОМЕР_4 по вул. Харківське шосе, 21 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.12.1, 13.1 ПДР не обрав безпечної швидкості руху та не дотримав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo-Lanos д/н НОМЕР_3, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Встановивши наявність порушень вимог ПДР в діях ОСОБА_4 і, відповідно, їх відсутність у діях ОСОБА_3, суддя виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4, а провадження в справі щодо ОСОБА_3 закрив на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_4, захисник ОСОБА_5 просить постанову судді місцевого суду скасувати і прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на нього стягнення в межах санкції статті, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_4, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що ОСОБА_4, серед іншого, створив аварійну ситуацію, вимогам ст.256 КУпАП, оскільки суть адміністративного правопорушення повинна відповідати диспозиції статті, за якою складено протокол. Тобто, як стверджує захист, за змістом протоколу, ОСОБА_4 спричинив створення аварійної ситуації, відповідальність за що передбачена ч.4 ст.122 КУпАП, однак протокол складено за ст.124 КУпАП, і за цією ж нормою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не погоджується захисник і з оцінкою доказів з огляду на те, що в основу постанови покладено пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8, а пояснення ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 відкинуто без належного мотивування. Вказує, що суд неповно виклав пояснення ОСОБА_9, свідка ОСОБА_10 не допитав, взагалі, і зробив висновок про розташування транспортних засобів в момент контакту відносно елементів проїзної частини без проведення експертизи.

Також вважає, що під час розгляду справи не встановлено, дії кого з водіїв знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП, і не враховано пояснення ОСОБА_3 про те, що при виникненні перешкоди у виді автомобіля "Daewoo-Lanos" він не міг застосувати екстрене гальмування, щоб не травмувались пасажири, що може свідчити про недотримання ним вимог п.12.3 ПДР. Оскільки небезпека або перешкода для водія ОСОБА_3 могла виникнути з будь-яких причин, вважає, що той повинен був дотримуватися безпечної дистанції, а коли автомобіль "Daewoo-Lanos" почав зміщуватися в його смугу, - зменшити швидкість або зупинитись.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_5 і ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_6, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; повторно опитавши ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про обставини пригоди, свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8, дослідивши інші докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення. Висновок про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, а так само про відсутність у діях ОСОБА_3 складу правопорушення, є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою на те особою щодо ОСОБА_4, в якому детально викладено обставини і суть вчиненого ним правопорушення, схемі ДТП, світлинах, поясненнях ОСОБА_3, свідка ОСОБА_8 (а.с.3, 18-25, 32, 70-74, 100-117).

Так, з пояснень ОСОБА_3, які містяться в справі та наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що 10.03.2016 року близько 11 години 40 хвилин він, керуючи автобусом "Youyi" рухався по вул. Харківське шосе в крайній правій смузі зі швидкістю 50 км/год. Під час руху побачив, як з лівої сторони приблизно за 5 метрів до автобуса автомобіль "Daewoo" різко змінив напрямок руху в його смугу та загальмував, намагаючись повернути праворуч у двір в місці, де заїзд заборонено, оскільки там знаходиться пішохідний перехід та наявний дорожній знак "Напрямки руху по смугах". Так як в автобусі були пасажири, він не міг застосувати екстрене гальмування з метою запобігання їх травмуванню, і відбулося зіткнення.

Свідок ОСОБА_8 дав пояснення про те, що у березні 2016 року перебував в якості пасажира в автобусі під керуванням ОСОБА_3, прямуючи до м. Борисполя. Знаходився на високому сидінні позаду водія і бачив, як автомобіль "Daewoo", що рухався в смузі ліворуч, за світлофором перестроївся попереду автобуса. Через кілька секунд після цього почув звук удару, і автобус зупинився. Також суду першої інстанції свідок вказував, що в момент контакту автомобіль "Daewoo" знаходився під кутом відносно бордюру.

Іншими перерахованими доказами, які містять дані про місце зіткнення, напрямки руху транспортних засобів та їх розташування після зіткнення, розташування дорожньої розмітки, світлофорів, дорожніх знаків, наявність та локалізацію механічних пошкоджень (зруйновано всю задню частину, пошкоджено передній бампер з лівої сторони, деформовано переднє ліве крило, передні та задні ліві двері, лівий поріг, колеса в автомобілі "Daewoo"; зруйновано праву блок-фару, деформовано передній бампер справа, передній номерний знак, передню частину кузова в автобусі "Youyi"), також підтверджується, що у крайній правій смузі проїзної частини по вул. Харківське шосе за світлофором, який регулює рух пішоходів, відбулося зіткнення між вказаними транспортними засобами в той час, як ОСОБА_4 на автомобілі "Daewoo" намагався повернути у двір будинку № 21 в місці, де розташований пішохідний перехід. Від удару вказаний автомобіль збив металеве огородження і опинився на зеленій зоні.

Схема ДТП складена в присутності ОСОБА_4 і ОСОБА_3, підписана ними без застережень.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджується між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків.

Не спростовують таких висновків пояснення правопорушника та доводи апеляційної скарги захисника.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_4 він, керуючи автомобілем "Daewoo", рухався по вул. Харківське шосе в середній смузі. Набравши швидкість після ввімкнення зеленого сигналу світлофора, перестроївся в крайню праву смугу і продовжив рух. Автобус бачив у дзеркало заднього виду на достатній відстані. Мав намір заїхати в магазин, і коли його пасажир ОСОБА_9 сказав, що проїхали поворот, відповів, що є інший магазин далі. Він спочатку збирався повернути праворуч у місці, де сталася пригода, але відмовився від наміру, і зіткнення сталося, коли він зменшував швидкість, наближаючись до наступного світлофора, на якому горів червоний сигнал.

Свідок ОСОБА_9 дав пояснення про те, що знаходився в автомобілі "Daewoo" під керуванням ОСОБА_4, і йшла розмова про те, щоб заїхати в магазин. Під час руху ОСОБА_4 завчасно перестроївся з лівої смуги в праву за першим світлофором приблизно за 40 метрів до повороту, проїхав 30-40 метрів, коли йому сказали, що одразу за другим світлофором є поворот. ОСОБА_4 зменшив швидкість, але потім сказав, що там повертати не можна, і коли вже проїжджали поворот, відбулося зіткнення з автобусом, від чого вилетіло заднє скло, автомобіль "Daewoo" збив огородження і зупинився на траві. Коли він підійшов до автобуса, звідти виходили пасажири, а водій вибачався за те, що сталася пригода.

Даючи оцінку доказам у їх сукупності, слід погодитися з висновками судді місцевого суду, який не взяв до уваги пояснення правопорушника та свідка ОСОБА_9, оскільки вони спростовуються поясненнями ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8

Також у письмових поясненнях, наданих під час оформлення ДТП, ОСОБА_4 вказував про те, що зіткнення з автобусом сталося в той момент, коли він здійснював поворот праворуч, намагаючись заїхати у двір (а.с.5), суду першої інстанції пояснював, що перестроївся у крайню праву смугу, щоб за світлофором повернути праворуч, і зіткнення сталося коли почав пригальмовувати перед поворотом, а в суді апеляційної інстанції змінив свої пояснення.

При цьому слід зауважити, що схема ДТП, на якій позначено напрямок руху автомобіля "Daewoo" праворуч у двір, підписана ОСОБА_4

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, то даних про неврахування останнім дорожньої обстановки під час вибору швидкості руху справа не містить.

Відповідно до терміну "безпечна дистанція", визначення якого міститься у п.1.10 ПДР, - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 не рухався попереду автобуса, а змінив напрямок руху, перелаштувавшись з смуги ліворуч попереду автобуса, і намагався повернути праворуч у місце, не призначене для заїзду транспортних засобів, що передбачає зменшення швидкості руху і ще раз підтверджує пояснення ОСОБА_3 про раптову зміну автомобілем "Daewoo" напрямку руху та гальмування.

Стосовно доводів апеляційної скарги слід зазначити, що захисник вказує про порушення ОСОБА_3 вимог п.п.12.1, 13.1 ПДР, а також п.12.3 ПДР, які є взаємовиключними. Водночас, згідно з п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. Отже, ОСОБА_3 мав право розраховувати на те, що ОСОБА_4 перед зміною напрямку рух не створить йому перешкод або небезпеки, і не буде здійснювати поворот, неочікувано застосувавши гальмування, в місці, призначеному для руху пішоходів.

Тому апеляційний суд погоджується з висновками у постанові судді про відсутність у діях ОСОБА_3 порушень вимог ПДР і відкидає вказаний протокол.

Твердження в апеляційній скарзі захисника про порушення норм процесуального права інспектором патрульної поліції та суддею, оскільки, фактично, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 складений за ч.4 ст.122 КУпАП, а стягнення накладено за ст.124 КУпАП, є надуманими.

Дійсно, у тексті протоколу та постанови вказано, що своїми діями, які виразилися в порушенні вимог ПДР, ОСОБА_4 спричинив створення аварійної обстановки водію автобуса. Однак ці ж його дії призвели до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, тобто суспільно небезпечних наслідків, зазначених у диспозиції ст.124 КУпАП, про що також зазначено у цих процесуальних документах.

З приводу доводів захисника про те, що суд не допитав свідка ОСОБА_10, необхідно зазначити, що відомості про таке клопотання в справі відсутні. Також у справі немає даних про вказану особу, що унеможливило її виклик до суду першої інстанції. Не було забезпечено явку свідка і до суду апеляційної інстанції.

Отже, обставини справи суддею місцевого суду з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю, і наявні докази свідчать про те, що суддя дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Стягнення на ОСОБА_4 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 20 /двадцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн