А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08.07.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, запровадженої щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2016,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою судді Кіша Й.Й. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння) та призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 275,6 грн.

В оскарженій постанові судді від 18.05.2016 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

Так, 06.04.2016, о 23 год. 15 хв., в м. Ужгороді по вул. Анкудінова, 17, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «РАФ», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що висновки суду про доведеність його вини у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Всупереч ст.252 КУпАП суд не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, не допитавши жодного учасника у справі.

Вказує, що він (на вимогу працівника поліції) пройшов огляд на стан сп'яніння із застосуванням приладу «Драгер» (на місці його зупинки працівником поліції за вказаних обставин) у присутності двох свідків, проте ОСОБА_1 вказав у протоколі, що не згідний із даними цього приладу та разом із працівниками поліції звернувся до Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, де у присутності працівників поліції здав аналізи та отримав висновок № 119 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Звертає увагу на роз'яснення, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 - звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Зазначену апеляційну скаргу подано апелянтом разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку на її подання, яке обґрунтовується тим, оскаржувана постанова вручена йому лише вечором 14.06.2016 його сусідом, ОСОБА_2, який побачив у під'їзді коверт з суду, адресований ОСОБА_1

Відповідно до поштового штемпеля на конверті, постанова (від 18.05.2016) відправлена 03.06.2016, проте на конверті не зазначено номера квартири ОСОБА_1, а тільки номер будинку, в результаті чого він не отримав вчасно постанову та повістки, які жодного разу не надходили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання викладених у клопотанні та в апеляційній скарзі доводів, свідка ОСОБА_3 на обґрунтування свого висновку щодо результатів медичного огляду водія ОСОБА_1 з метою виявлення алкогольного сп'яніння від 07.04.2016 № 119, апеляційний суд визнає, що клопотання заявника про поновлення пропущеного ним 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання ОСОБА_1, який не був присутнім при розгляді справи в суді першої інстанції, копії оскарженої постанови до тієї дати, на яку він вказує у своєму клопотанні - 14.06.2016. Апеляційну скаргу після цього подано ОСОБА_1 до місцевого суду на наступний день, 15.06.2016 (а.с. 20-23).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 також підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 33,245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність в тому числі й закерування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння, порядок виявлення ознак якого передбачено відповідною інструкцією, недотримання якого може бути підставою для визнання отриманого доказу недопустимим.

Пунктами 6,7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Висновки щодо результатів огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З протоколу про адміністративне правопорушення (далі - протокол) та долученого до нього документу - роздрукованих на папері за допомогою спеціального технічного засобу показників результату огляду на стан сп'яніння «Drager Alcotest 6810» вбачається, що особа, яку тестують - ОСОБА_1 не згідний з результатами огляду (а.с. 1,4).

Дана обставина покладала на інспектора поліції, як на суб'єкта складання протоколу про адміністративні правопорушення, виконати вимоги п.7 Інструкції та вжити заходів з направлення ОСОБА_1 на відповідний огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, а в разі відмови водія в такому огляді - скласти відповідний акт в присутності двох свідків, після чого - протокол про відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння і порушення пункту 2.5 ПДР України, а не 2.9 «а», про що йдеться в протоколі щодо ОСОБА_1 від 06.04.2016 серії АП2 № 092562.

Отже, наявні на а.с. 1-4 акт огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протокол щодо ОСОБА_1 від 06.04.2016 серії АП2 № 092562 в силу наведених вище обставин не можна вважати згідно ст.251 КУпАП допустимими доказами вини ОСОБА_1 та порушення ним п. 2.9 «а» ПДР України.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що він звернувся до Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, де у присутності працівників поліції здав аналізи та отримав висновок № 119, про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, підтверджуються наданими апеляційному суду поясненнями свідка ОСОБА_3 - лікара-нарколога Закарпатського обласного наркологічного диспансера, яка зазначила, що провела відповідний огляд в межах передбаченого п.9 розділу ІІ Інструкції періоду, а саме протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення - о 1 годині 07.04.2016 (з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції о 23 год. 15 хв. 06.04.2016). Згідно результатів цього медичного огляду (висновок результатів огляду від 07.04.2016 № 119) у водія ОСОБА_1 жодних ознак сп'яніння не виявлено. Те саме вбачається й з дослідження біологічного середовища водія ОСОБА_1 від 21.04.2016 № 154 (вказано датою забору крові 07.04.2016) - етилового спирту не виявлено.

Місцевий суд під час надання в порядку ст.252 КУпАП оцінки усім доказам не звернув увагу на допущені суб'єктом складання протоколу порушення вимог Інструкції щодо процедури/порядку проведення огляду особи (водія ОСОБА_1) на стан сп'яніння та передчасно визнав наведені вище документи допустимими доказами вини ОСОБА_1

Отже, апеляційна скарга обґрунтована, а тому оскаржене рішення місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення, запровадженої щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7,251,252,289,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження винесеної щодо нього постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2016.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2016, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя