Справа № 158/1230/16-п
Провадження № 3/0158/337/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Костюкевича О.К.

при секретарі - Хмілевській І.О.

з участю прокурора - Сасюка Л.О.

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1

представника правопорушника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці адміністративні матеріали, що надійшли з Управління Служби безпеки України у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючої заступником голови Ківерцівської районної ради Волинської області, за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, якій роз'яснено процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією № 59 від 01.06.2016 року, ОСОБА_1 не повідомляла про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник у звязку із участю його у голосуванні за рішення Ківерцівської районної ради № 2/17 від 24.12.2015 року про встановлення їй, як заступнику голови ради, посадового окладу, надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування, надбавки за виконання особливо важливої роботи, а також надано дозвіл на преміювання до державних і професійних свят та ювілейних дат в межах фонду преміювання, брала безпосередню участь у голосуванні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала, суду показала, що 23.12.2015 року, тобто в переддень засідання сесії районної ради, на якому мало вирішуватись питання про прийняття рішення про умови оплати праці заступника голови Ківерцівської районної ради, вона подала заяву до юридичного відділу про наявність у неї конфлікту інтересів при розгляді рішень «Про умови оплати праці заступника голови районної ради ОСОБА_1Г.» та «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування заступнику голови районної ради ОСОБА_1Г.», у звязку з чим вона не братиме участі у голосуванні щодо цих питань. При цьому вона справді не брала участі у голосуванні щодо вказаних питань, у протоколі засідання районної ради допущено описку про те, що жоден депутат утримався від голосування. Тому вона наперед повідомила про наявність у неї конфлікту інтересів, їй невідомі причини чому вказана заява не була відображена у протоколі засідання сесії районної ради, а також вона не брала участі у голосуванні, а тому у її діях відсутній склад адміністративних правопорушень.

Прокурор Сасюк Л.О. в судовому засіданні висловив думку про достатність доказів в поданих адміністративних матеріалах щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені корупційних адміністративних правопорушень, доказів того, що ОСОБА_1 подавала заяву про наявність у неї конфлікту інтересів до початку засідання немає, вказаний факт також не відображений у протоколі сесії від 24.12.2015 року.

Судом встановлено, що відповідно до п.п. «б», «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом відповідальним за корупційні правопорушення, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування.

Згідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» - запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: особи, зазначені у пунктах 1, 2 статті 3 цього Закону, зобовязані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадках перебування особи на посаді, яка не передбачає наявність у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший зазначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, відповідно до примітки 2 ст. 172-7 КУпАП слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду показала, що справді ОСОБА_1 за день до засідання районної ради, тобто 23 грудня 2015 року подавала заяву про наявність у неї конфлікту інтересів, яка була зареєстрована у встановленому законом порядку у журналі реєстрації заяв з особового складу, чи була вона оголошена депутатам під час засідання ради вона не памятає, не зазначення наявності такої заяви у протоколі є помилковим. крім того, при голосуванні ОСОБА_1 утрималася від голосування, що також помилково не було відображено у протоколі сесії районної ради, який вона вела, оскільки на початок засідання зареєструвались 31 депутат районної ради, а ще один депутат запізнився на засідання, у звязку з чим саме 31 депутат (тобто всі присутні одноголосно за винятком ОСОБА_1Г.) голосували за рішення щодо заробітної плати, встановлення рангу заступнику голови ради, однак сама заступник голови ради утрималася від голосування.

Отже, в судовому засіданні не було встановлено, що своїми діями ОСОБА_1, будучи заступником голови районної ради, свідомо не повідомила про конфлікт інтересів, а також вчиняла дії та приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів (приймала участь в голосуванні за рішення «Про умови оплати праці заступника голови районної ради ОСОБА_1Г.» та «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування заступнику голови районної ради ОСОБА_1Г.», оскільки як вбачається зі матеріалів справи, зокрема копії заяви ОСОБА_1 від 23.12.2015 року про наявність у неї конфлікту інтересів та копії журналу реєстрації заяв з особового складу, остання повідомляла про наявність у неї конфлікту інтересів за день до сесії районної ради, на вирішення якої виносились вищевказані рішення, що також в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_3, а тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУПАП. Крім того, в судовому засіданні з показів ОСОБА_1, а також свідка ОСОБА_3 було встановлено, що перша не брала участі у голосуванні за вказані вище рішення, тобто стосовно яких у неї був наявний реальний конфлікт інтересів, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній також склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Судом також враховується, що протокол про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією № 59 від 01.06.2016 року складений за фактами двох корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що суперечить вимогам Наказу МВС № 950 від 04.10.2013 року Про питання щодо застосування адміністративного законодавства України органами внутрішніх справ України.

Крім того, суд бере до уваги те, що ст. 172-7 КУпАП є бланкетною і основним нормативно-правовим актом у даному випадку є Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, а ст.10 КУпАП дає визначення вчинення адміністративного правопорушення умисно.

Суб'єктивна ж сторона правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст.1 Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Згідно до п. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином при складені протоколу не враховано, що ОСОБА_1 особисто не приймала рішення про встановлення собі посадового окладу, рангу, премії, а приймала участь в голосуванні колегіального органу - районної ради щодо вказаних вище питань. При цьому вона діяла в межах повноважень п. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і мав право голосувати.

Питання оплати праці державним службовцям, в тому числі органів місцевого самоврядування врегульовані постановою Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів.

Відповідно до п. 6 цієї Постанови, преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Посилання в протоколі на те, що ОСОБА_1 в порушення ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» під час засідання ради самостійно публічно не оголосила про те, що прийматиме участь у розгляді і прийнятті рішення щодо її оплати праці враховуючи вищевикладений текст протоколу № 3 першого пленарного засідання позачергової другої сесії Ківерцівської районної ради сьомого скликання від 24 грудня 2015 року (а.с. 10-20) є недоведеним.

Відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на її користь.

Статтями 1, 2 Закону України Про оплату праці передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, з трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Частинами 4, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на заробітну плату не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 172-7 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Таким чином, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, як заступник голови районної ради рішення про оплату праці вона приймала не самостійно всупереч інтересам служби та закону, а брала участь у його розгляді повноважного органу, однак утрималася від голосування за вказане рішення. В той же час, в її діях відсутній реальний конфлікт інтересів, так як в даному випадку було реалізовано право заступника голови районної ради на встановлені законами та Конституцією України гарантії щодо оплати праці, та право на голосування нею особисто, а відтак суперечностей в даному випадку у її особистих та службових інтересах не вбачається.

При цьому суд зазначає що чинним законодавством інший порядок розгляду питання щодо оплати праці, встановлення рангу посадових осіб районної ради не встановлений.

Відповідно ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження по справі слід закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_4