Справа № 265/3688/16-п
Провадження № 3/265/638/16
П О С Т А Н О В А

15 липня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 А. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово непрацюючої, яка проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя знаходяться матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно з проколом про адміністративне правопорушення, під час перевірки Маріупольським ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було встановлено, що 08 червня 2016 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_2 в торгівельному кіоску по пр.Перемоги, який знаходиться на зупинці громадського транспорту біля парку «Веселка», здійснювала реалізацію слабоалкогольних напоїв, пива та безалкогольних напоїв не будучи субєктом підприємницької діяльності, здійснювала господарську діяльності без державної реєстрації, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності. Дане правопорушення в адміністративному протоколі №22/16 від 08.06.2016 року було кваліфіковано як адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Частина 2 ст.7 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ч.1 ст.164 КУпАП вбачається, що диспозиція вказаної статті передбачає вчинення правопорушення умисно.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З пояснень ОСОБА_2 поданих до суду вбачається, що вона свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не визнає. Зазначила, що була прийнята з іспитовим строком на два тижні на роботу в якості продавця до ОСОБА_3. Місцем її роботи був торгівельний кіоск по пр.Перемоги, який знаходиться біля парку «Веселка». Товар, який було вилучено 08.06.2016 року під час складання протоколу їй не належить. Про наявність документів на господарську діяльність у особи, яка приймала її на роботу вона не цікавилася.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Стаття 42 Господарського кодексу України передбачає, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_2 здійснювала господарську діяльність у торгівельному кіоску по пр.Перемоги, який знаходиться на зупинці громадського транспорту біля парку «Веселка»у м.Маріуполі, а не виконувала там роботу найманого працівника, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, зокрема відсутня умисна форма вини та не вжито заходів щодо встановлення дійсного володільця вилученого майна та торгівельного кіоску по пр.Перемоги, який знаходиться на зупинці громадського транспорту біля парку «Веселка»у м.Маріуполі.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд вважає, що вилучений товар не може бути конфіскований, так як має іншу правову природу у порівнянні з визначенням речей, які можуть бути конфісковані в розумінні санкції ч.1 ст.164 КУпАП, а саме: виготовлена продукція, знаряддя виробництва, сировина і гроші, отже він повинен бути повернений його власнику.

Згідно зі ст.282 КУпАП, орган (посадова особа), який розглядає справу, встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення, вносить у відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування, громадську організацію або посадовій особі пропозиції про вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження пропозиції повинно бути повідомлено орган (посадову особу), який вніс пропозицію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 247, 282, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити.

2. Запропонувати керівнику Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області вжити заходів щодо усунення недоліків допущених під час складання протоколу №22/16 про адміністративне правопорушення від 08 червня 2016 року.

3. Вилучене відповідно до акту опису від 08.06.2016 року майно - повернути власнику.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

5. Ця постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна