Справа № 713/1147/16-п
Провадження №3/713/418/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вижницького відділення поліції Головного управління поліції України у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с.Лекече Долішношепітської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, громадянки України, одруженої, пенсіонерки, -

у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.173,185 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №278083 від 10.07.2016 року ОСОБА_1 10 липня 2016 року біля 17.30 год., перебувала в громадському місці по вулиці в с.Лекече безпричинно висловлювалась нецензурними словами в адресу прохожих людей, образливо чіплялась до них, поводила себе зухвало, чим порушила громадський порядок та вчинила дрібне хуліганство, правопорушення передбачене ст.173 КУпАП.

Крім того згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №278084 від 10.07.2016 року ОСОБА_1 10 липня 2016 року о 19.30 год., перебувала в с.Лекече по вулиці поблизу приватної бази відпочинку, образливо чіплялась до громадян та працівника поліції ОСОБА_2, шарпала його за верхній одяг, на зауваження припинити чинити хуліганські дії не реагувала, а продовжувала виражатися в його адресу нецензурними словами та шарпала за формений одяг, чим вчинила злісну непокору законній вимозі працівника поліції, правопорушення передбачене ст.185 КУпАП.

В суді ОСОБА_1, вини не визнала та пояснила, що правопорушень не вчиняла, підтвердила, що конфлікт виник між працівниками поліції в її господарстві, а в подальшому з сином в житловому будинку, які застосували засоби фізичного впливу та відвезли їх в м.Вижниця. Стосовно конфлікту між сином та громадянкою ОСОБА_3 нічого не відомо.

В суді допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що увечері зателефонував брат ОСОБА_5 та повідомив, що працівники поліції проникли в житловий будинок та застосувавши заходи фізичного впливу відвезли в м.Вижницю не повідомивши про звинувачення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1, відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.173,185 КУпАП з таких підстав.

Статтею 9 КУпАП установлено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст.173 КУпАП дрібне хуліганство - дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП встановлено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як вбачається з даних характеристики виданої Виконкомом Долішньошепітської сільської ради №64 від 13.07.2016 року, ОСОБА_1 по місцю свого проживання характеризується позитивно, скарг від громадян села не надходило, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З даних заяви громадянки ОСОБА_3 від 10.07.2016 року вбачається, що остання звернулась до поліції для прийняття мір до громадянки ОСОБА_1, яка 10.07.2016 року о 17.30 год. на території приватного будинку та на вулиці ображала її нецензурними словами.

З даних пояснення громадянки ОСОБА_3 вбачається, що 10.07.2016 року біля 12.30 год. громадянка ОСОБА_1 перебуваючи в пяному вигляді безпричинно з власних непорозумінь вчинила словесну суперечку, ображала нецензурними словами.

За вказаних обставин доводи викладені в протоколі інспектором поліції ОСОБА_6, про вчинення адміністративних правопорушень громадянкою ОСОБА_1, ґрунтуються на припущеннях, іншими доказами не підтверджені.

Зокрема матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують наявність фактичних даних щодо здійснення ОСОБА_1, дрібного хуліганства. В протоколі не зазначено в чому саме виражалось вчинене, чи порушено громадський порядок, не додано заяви про притягнення до адміністративної відповідальності, не розкрито обєктивну сторону правопорушення.

За змістом ст.256 КУпАП та відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року N 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за N1496/27941, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, зокрема, у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Згідно ст. 185 КУпАП об'єктивна сторона даного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

Як розяснив Пленум Верховного суду України у Постанові №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (п.7).

Однак, у протоколі відносно ОСОБА_1 зазначено, зокрема, що вона на зауваження не реагувала, а продовжувала виражатись нецензурними словами.

Тобто, наведене формулювання суті правопорушення, в протоколі не містить вказівки на наявність вимоги чи розпорядження працівника поліції та зухвалу відмову їх виконувати.

Таким чином, зазначені у протоколі відомості, а саме категорична відмова виконувати прохання працівників поліції, не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, що вказує на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону в частині викладення суті адміністративного правопорушення.

Крім того, за змістом ст.185 КУпАП, об'єктивна сторона даного правопорушення полягає у злісній непокорі саме законному розпорядженню або вимозі працівника поліції, у звязку з чим питання їх законності є предметом обов'язкового з'ясування під час розгляду справи про вказане адміністративне правопорушення.

Аналіз протоколу про адміністративне правопорушення свідчить, що в ньому відсутні посилання на норми закону, на підставі якого працівники поліції зайшли на територію приватного господарства та житловий будинок де застосовували заходи фізичного впливу.

Відповідно до ст.260 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, допускається у випадках, прямо передбачених законами України, коли вичерпано інші заходи впливу, з метою припинення адміністративних правопорушень та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, дії особи під час її затримання необхідно оцінювати в тому числі з точки зору наявності законних підстав для такого затримання, а в даному випадку наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень для припинення яких вона була затримана. В даному випадку затримання особи здійснювалось незаконно, оскільки правопорушення яке буцімто відбувалось закінчилось о 17.10 год., а працівники поліції приїхали на виклик через дві години, що зобовязувало останніх скласти протокол на місці.

Зі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу вбачається, що вона поряд з будинком, в якому проживає, перебувала у пяному вигляді і виражалась нецензурними словами, на зауваження не реагувала.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 не було складено протоколів про вчинення жодного з адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, визначених главою 14 КУпАП (статті173-174), що в сукупності з недоліками протоколу за ст.185 ставить під сумнів обґрунтованість та законність застосування відносно неї заходів по охороні громадського порядку працівниками поліції, опір яким ставиться у провину останній.

Так, з протоколу про адміністративне затримання від 10 липня 2016 року серії ЧВ №000216 (а.с.4) вбачається, що затримання ОСОБА_1 не було зумовлене порушенням громадського порядку, оскільки в ньому зазначено, що було затримано лише у звязку з вчиненням правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Про вчинення ОСОБА_1 будь-яких інших адміністративних правопорушень, для припинення яких вона була затримана, не вказано.

З доданих до матеріалів справи копій рапортів поліцейських ОСОБА_2Е, ОСОБА_6, не вбачається даних про те, що ОСОБА_1 порушувала громадський порядок до того, як приїхали працівниками поліції.

Суд самостійно не може встановлювати склад адміністративного правопорушення та обставини його вчинення, та розглядає справу в межах складу та обставин адміністративного правопорушення, який зазначений в протоколі.

Крім того під час складання протоколу про адміністративне затримання посадовою особою, що його здійснює, не було розяснено особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1, які зазначені в протоколах та не доведені письмовими доказами, не знайшли свого підтвердження подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173,185 КУпАП, тому провадження підлягають закриттю.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони та ін. Подвір`я біля приватного будинку не може бути віднесено до громадського місця.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Згідно із пунктом 1 статті 247 того ж Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто аналіз та правова оцінка фактичних обставин справи, встановлених в суді, дають підстави вважати, що у проступках, поставлених ОСОБА_1 за провину, відсутні ознаки складу адміністративних правопорушень.

Таким чином аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що вини ОСОБА_1, у вчиненні правопорушень передбачених ст.ст.173,185 КУпАП не встановлено, за таких обставин необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.221, 283-285, 287-289КУпАП, Суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 КУпАП провадженням закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. В. Пилип'юк