Спарва№ 01072016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бедьо В.І. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, священнослужителя, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст.130 ч. 1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

04.04.2016 о 03 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки « Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою технічного засобу «Драгер».

Вказані дії ОСОБА_1А працівники поліції кваліфікують за ст.130 ч. 1 КУпАП України, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

В судове засідання, призначене на 01.07.2016 рік ОСОБА_1 не зявився, хоч повідомлявся про дату та час судового засідання, причина неявки суду невідома.

Однак такий був присутнім у судовому засіданні 31.05.2016 року, під час якого вину у вчиненому адміністративному правопорушенні повністю заперечив, показавши, що жодних доказів вини працівниками поліції не надано, не заперечив факт перебування в стані алкогольного спяніння, однак вказав на те, що не перебував за кермом транспортного засобу. Просив витребувати відеозапис зазначених у протоколі подій.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Положеннями статті 130 КУПАП України визначено, що порушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення адміністративного стягненні, передбаченого статтею.

Зі змісту протоколу серії АП2 № 092865 від 04.04.2016 року вбачається, що дії ОСОБА_1А працівники поліції кваліфікують за ст.130 ч. 1 КУпАП України, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

З наданих в судовому засіданні пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності судом встановлено, що ОСОБА_1 не заперечив факт перебування в стані алкогольного спяніння, однак вказав на те, що не перебував за кермом транспортного засобу.

З метою зясування фактичних обставин справи суд постановою від 31.05.2015 року повернув матеріали адміністративної справи на дооформлення, зокрема для приєднання відеозапису події.

З доданих до матеріалів справи пояснень працівників поліції встановлено, що отримати вказаний відеозапис неможливо, оскільки відеозаписи з боді камер зберігаються протягом місяця з моменту здійснення відео зйомки.

Вивчивши наявні в матеріалах справи покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом встановлено, що фактично ними засвідчувалось освідчення ОСОБА_1 на стан спяніння. Що ж стосується тієї обставини, чи перебував останній за кермом транспортного засобу, таких відомостей їх пояснення не містять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, надаючи оцінку показам особи, що притягається до адміністративної відповідальності та наявним письмовим доказам у справі, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи судом не отримано достатніх доказів для підтвердження вини правопорушника, тобто в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1А складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора через місцевий суд до відповідного апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4