Справа № 159/1970/16-п Провадження №33/773/234/16 Суддя в 1 інстанції: Агеєва Є. О.
Категорія: ст. 173 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П. з участю особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду його апеляційну скаргу на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2016 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він, 25 квітня 2016 року, о 10.00 годині, перебуваючи в будинку № 59 по вул. Незалежності у м. Ковелі з хуліганських спонукань в ході образливих дій демонстрував непристойні і нецензурні фігури руками в обєктив камери відео нагляду вхідних дверей ОСОБА_2, яка проживає в квартирі № 4 цього будинку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що в нього склались неприязні стосунки з ОСОБА_2, а тому його дії не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Просить постанову судді від 13 червня 2016 року скасувати, а провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити. Посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує на те, що судом необґрунтовано накладено на нього стягнення у виді громадських робіт, оскільки судом розглянуто справу поверхнево, без дослідження обставин справи та наявних у ній доказів, на які посилається у оскаржуваній постанові.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваної постанови та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1Л, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, скасувавши оскаржувану постанову, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка у громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обєктивна сторона даного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Формою цього правопорушення з поміж інших є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв'язній манері.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тобто дрібного хуліганства, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими доказами у їх сукупності.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства обєктивно стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН №008160 від 23.04.2016 (а.с.1), поясненнями самого ОСОБА_1 від 29.04.2016 року, в яких він підтвердив факт демонстрування непристойних і нецензурних фігур руками в обєктив камери відео нагляду вхідних дверей ОСОБА_2 (а.с.5), рапортом від 26.04.2016 (а.с.2), також поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 26.04.2016 року та в суді першої інстанції.

Посилання ОСОБА_1 у своїй апеляції на те, що громадського порядку він не порушував, а лише хрестився перед дверми потерпілої ніякими доказами не підтверджується та повністю спростовується наведеними вище доказами.

Твердження апелянта про те, що суд необґрунтовано наклав на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт не заслуговує на увагу, оскільки як вбачається з оскаржуваного рішення, місцевий суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт у мінімальному розмірі, врахував характер вчиненого правопорушення, його особу, майновий стан, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність та те, що він є працездатною особою.

Також вважаю, що застосоване судом ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст.173 КУпАП, є необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами, а тому підстав для зміни постанови в частині застосування стягнення на більш мяке суд не вбачає.

За вказаних обставин приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2016 року щодо нього без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_3