Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/484/16-п
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2016 року

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Нейло В.М. розглянувши матеріали, які надійшли від головного спеціаліста ВНА-послуг управління Укртрансбепеки у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Ружинського району Житомирської області, приватного підприємця

за ст.164 ч.1 КУпАП

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0004111 від 12.05.2016 року вбачається, що 12.05.2016 року, о 10 год. на вул..О.Бурди, 29 в смт Ружині Ружинського району Житомирської області ОСОБА_1 проводив господарську діяльність перевезення пасажирів на таксі автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 без державної реєстрації як субєкта господарювання та без ліцензії одержання ліцензії на провадження цього виду діяльності, чим порушив вимоги, передбачені ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» , а сааме, без ліцензійної картки на транспортний засіб, здійснення перевезень пасажирів автомобільним транспортом без державної реєстрації.

В суді ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся, та пояснив, що на момент виявлення вказаного правопорушення він людей не перевозив, до адміністративної відповідальності він притягується вперше, хворіє,є інвалідм другої групи, просив звільнити його від адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП України настає у випадку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди),

Види господарської діяльності які підлягають обовязковому ліцензуванню, передбачені ст. 7 Закону України „Про ліцензування видів господарської діяльності№222-VІІІ від 02 березня 2015 року.

Так, згідно з п.24 ст.7 Закону України „Про ліцензування видів господарської діяльності ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Поняття підприємницької (господарської) діяльності міститься у ст.1 Закону України Про підприємництво від 07 лютого 1991 року, згідно якої, підприємницькою (господарською) діяльністю є безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

В абз.2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльностівід 25 квітня 2003 р. № 3 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, повязана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обовязкові ознаки якої безпосередність, системність її здійснення з метою отримання прибутку.

Згідно з розясненнями, що містяться у п.4 згаданої постанови під здійсненням фізичною особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відомості про системність (три і більше разів протягом року) зайняття ОСОБА_1 зазначеним вище видом господарської діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обовязковим, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч.1ст.164 КУпАП є провадження особою такого виду діяльності три і більше разів протягом року. При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обовязок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності. Не встановлені такі відомості і судом під час розгляду справи.

З огляду на сукупність викладених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП, в звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 164, 283-284, 247 п.1, 287 КУпАП, -

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КУпАП провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях ознак даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. М. Нейло.