Справа № 266/2490/16-п
Провадження № 3/266/665/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2016 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Сараєв І.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ІПН НОМЕР_1 , громадянина України,
працюючого начальником відділу організаційно-мобілізаційної
роботи штабу військової частини НОМЕР_2 , який мешкає за адресою:
за ст. 212-2 ч.1 п. 6 КпАП України,
ВСТАНОВИВ:
23.05.2016 року об 11 годині, під час проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у військовій частині НОМЕР_2 виявлено факти порушення вимог ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» (далі. - Закон) та п.п.116, 158, 257 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМ України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі - Порядок). Так, ОСОБА_2 для виконання секретних записів з найвищим грифом секретності «Таємно» обліковано в режимно-секретному органі військової частині 1472 робочий зошит №3-т від 18.04.2016 року. Згідно картки обліку видачі робочого зошиту №3-т від 18.04.2016 року ОСОБА_1 було отримано вказаний зошит 10 та 11 травня 2016 року. Згідно картки обліку видачі документа «Наказ АДПСУ від 25.12.2007 року № 39-цт «Про затвердження Положення про порядок оповіщення органів ДПСУ на приведення їх у готовність до виконання завдань за призначенням за ситуаціями застосування», інв. №87-цт, який має гриф секретності «Цілком таємно». 10 та 11 травня 2016 року ОСОБА_1 було отримано вказаний наказ. Однак, в порушення вимог статті 28 Закону та п.п.116, 158, 257 Порядку ОСОБА_1 в робочому зошиті (№3-т від 18.04.2016 року), який призначено для виконання лише записів з найвищим грифом секретності «Таємно», виконано витяг з вищевказаного наказу №39-цт від 25.12.2007 року в той час як відомості, що в ньому містяться мають вищій ступень секретності ніж «Таємно», а саме «Цілком таємно». Тобто гриф секретності «Таємно» робочого зошиту (№3-т від 18.04.2016 року) не відповідає ступеню секретності відомостей, які в ньому містяться (відомості з грифом «Цілком таємно»), чим з боку ОСОБА_1 не виконані вимоги режиму секретності, порушено встановлений законодавством порядок засекречування матеріальних носіїв секретної інформації, а також порядок виготовлення витягів з секретних документів. Тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі та зобов`язався усунути недоліки та порушення вимог законодавства в найкоротший термін та не допускати їх в подальшій роботі.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КпАП України, а його вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення за № 12 від 14 червня 2016 року; зобов`язанням громадянина України ОСОБА_1 , у зв`язку з допуском до державної таємниці; довідкою про допуск до державної таємниці ОСОБА_1 ; посадовою інструкцією начальника відділу організаційно-мобілізаційної роботи штабу; витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, у військовій частині НОМЕР_2 від 23.05.2016 року.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника за адміністративне правопорушення враховую те, що він у вчиненому щиро розкаявся.
Обставини, що обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлені.
Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику враховую: характер скоєного правопорушення; дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, розкаявся у вчиненому, майновий стан правопорушника; обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Санкція ст. 212-2 ч. 1 КУпАП України, передбачає стягнення у вигляді штрафу.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до положень ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, суддя прийшов до переконання, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, на правопорушника слід накласти стягнення у вигляді штрафу.
Керуючись ст. ст. 283, 284, 212-2 ч.1 п. 6 КУпАП, суд
Постанова може бути оскаржена або опротестована прокурором протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя.
Суддя Сараєв І.А.