Справа № 163/1182/16-п Провадження №33/773/218/16 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія: ч.1 ст. 483 МК УкраїниДоповідач: Хомицький А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Хомицький А.М.,

з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - Таргонія П.В.,

розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Л.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 травня 2016 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Республіки Польща, що проживає АДРЕСА_1, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, закордонний паспорт серії НОМЕР_2, виданий 02.11.2015 року органом Воєвода Любельські /1/,

закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил за №0045/20500/2016 від 11.01.2016 року, автомобіль марки «Daimler-Benz», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4, залишено на зберіганні Волинської митниці ДФС в порядку п.7 ч.1 ст.238 МК України, а свідоцтво про реєстрацію автомобіля серії НОМЕР_5 - в матеріалах справи.

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2016 року головним державним інспектором Волинської митниці ДФС Хміляруком А.С. складено протокол про порушення митних правил №0045/20500/2016 про те, що ОСОБА_3 28.11.2015 року приблизно в 11 год. 40 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС по смузі руху «червоний коридор», в якості водія автомобіля марки «Daimler-Benz», р.н.з. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4, перемістив зазначений транспортний засіб на митну територію України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів доручення від 25.11.2015 року серії A №915/2014 на право керування даним автомобілем, посвідченого нотаріусом ОСОБА_11 Завадською нотаріальної контори ОСОБА_7, яка цього доручення не посвідчувала та станом на 25.11.2015 року нотаріусом не працювала, тобто ОСОБА_3 при переміщенні зазначеного транспортного засобу подав органу доходів і зборів підроблений документ - доручення на право керування цим автомобілем.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 відсутня суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а тому закрив провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС Негріч Л.М. просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил за ч.1 ст. 483 МК України, наклавши на нього стягнення в межах санкції даної норми Закону. Посилається на те, що ОСОБА_3 намагався перемістити через митний кордон України автомобіль марки «Daimler-Benz», номер кузова НОМЕР_4, з наданням для здійснення митного контролю та митного оформлення доручення від 25.11.2015 року серії A №915/2014 на право користування даним автомобілем, що вказує на те, що ОСОБА_3 свідомо подав вищевказаний документ отриманий незаконним шляхом, який підлягає перевірці посадовими особами митного органу.

У запереченні на апеляційну скаргу адвокат Таргоній П.В. просить дану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді щодо ОСОБА_3 - без змін. Посилається на те, що у справі немає будь-яких доказів, які б свідчили про обізнаність ОСОБА_3 про підробку доручення на право керування автомобілем, а тому висновок заступника начальника Волинської митниці ДФС про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, ґрунтується виключно на припущеннях.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - Таргонія П.В., який просив залишити постанову судді без зміни, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга заступника начальника Волинської митниці ДФС до задоволення не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Як убачається із матеріалів справи, під час складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 пояснював, що доручення від 25.11.2015 року серії А №915/2014 на право користування автомобілем марки «Daimler-Benz» йому надав власник автомобіля ОСОБА_10, тому обставин оформлення доручення не знає (а.с.11, 52).

За результатами проведеного досудового розслідування по зазначеному факту слідчим СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Світящуком В.Л. 04.05.2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000016 від 13.01.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (а.с.63-65).

Із зазначеної постанови слідчого вбачається, що допитаний під час досудового розслідування ОСОБА_3 пояснював, що він у громадянина Республіки Польща ОСОБА_10 купив автомобіль марки «Daimler-Benz». Маючи намір їхати на територію України, він звернувся до ОСОБА_10 з проханням надати йому доручення на право керування автомобілем та через декілька днів поштовим зв'язком отримав від нього дане доручення. 28.11.2015 року при проходженні митного контролю в Україні надавав інспектору митниці документи на автомобіль. Після огляду зазначених документів інспектори митниці повідомили його про те, що доручення є підробленим. З цього приводу митникам пояснював, що дане доручення надав йому попередній власник автомобіля, а також те, що він є на даний час власником автомоблія. Через деякий час від працівників митниці дізнався, що доручення, яке йому надав ОСОБА_10, нотаріусом не посвідчувалося та є підробленим, однак про даний факт він не знав, оскільки вважав доручення справжнім, бо в ньому були підписи власника автомобіля і печатки нотаріуса.

На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів слідчий дійшов висновку про те, що ОСОБА_3, використовуючи доручення на право керування автомобілем марки «Daimler-Benz», р.н.з. НОМЕР_3, про підробку доручення не знав та ніяких протиправних дій з цього приводу не вчиняв, а тому закрив провадження у кримінальному провадженні.

Частина 1 статті 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об'єктивною стороною даного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні зазначеного правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку.

Тому ОСОБА_3 мав би усвідомлювати, що автомобіль переміщує саме з приховуванням від митного контролю, а документи, які він надає органу доходів і зборів, як підставу для його переміщення, є підробленими, однак все-таки бажає саме у такий спосіб перемістити даний транспортний засіб через митний кордон України.

Разом з тим, в матеріалах відсутні дані про те, що ОСОБА_3 знав про підроблену довіреність на автомобіль та, не зважаючи на це, прагнув ввезти автомобіль на територію України з порушенням встановленого порядку.

На підставі наведеного, вважаю, що суддя першої інстанції дійшла обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі заступника начальника Волинської митниці ДФС, не вбачається.

Керуючись ст. 531 МК України, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Негріча Л.М. залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду від 26 травня 2016 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області А.М. Хомицький