Справа № 359/5424/16-п
Провадження № 3/359/1552/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., за участю представника митниці ОСОБА_1, представника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2. , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил за ст. 471 МК України щодо громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Одеська обл., с. Бурлача Балка, який прописаний за адресою: Україна, м. Одеса, вул. АДРЕСА_1, тимчасово не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон 322764, виданий 12.12.2006 р„ орган що видав 5101

ВСТАНОВИВ

14.05.16 року о 08 год. 45 хв. до зали «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» поступив громадянин України ОСОБА_3, який прибув до України з Китаю, м. Пекін, літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» рейсом № PS288. Для проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_3 самостійно, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. - МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний коридор України товари (в тому числі і переміщувані в супроводжуваному багажі) не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення та вивезення з митної території України та своїми вищевказаними діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

Громадянин України ОСОБА_3 та його багаж через аеропорт «Бориспіль» слідував трансфером до м. Одеса, Україна (літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України», № PS057), по „Технології обслуговування пасажирів та багажу категорії INT-DOM (редакція І від 28.05.2013 № 32-20-31, введеній в дію наказом ДПМА «Бориспіль» від 31.05.2013 № 01-07- 398.

Відповідно до п.п. 3.1. Технології пасажири категорії INT-DOM, які у пункті відправлення зареєстрували багаж до кінцевого пункту призначення, слідують трансфером через аеропорт «Бориспіль» з проходженням необхідних формальностей, передбачених при переміщенні через державний та митний кордони (паспортний контроль, митний контроль та митне оформлення, контроль на безпеку), при цьому отримують свій багаж у кінцевому пункті призначення.

Згідно з п.п. 3.2. багаж пасажирів категорії INT-DOM набуває статусу внутрішнього після завершення митного контролю та доставки багажу цієї категорії до зони комплектування багажу внутрішніх рейсів термінала «D».

У відповідності до п.3,3 пасажири категорії INT-DOM набувають статусу внутрішніх пасажирів з моменту залишення зони митного контролю.

14.05.16 о 08 год. 50 хв. під час проведення митного контролю трансферного багажу у ватажному відділенні терміналу «D» ДП MA «Бориспіль» із застосуванням технічних засобів контролю співробітниками відділу митного оформлення № 1 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці ДФС за допомогою рентген-апарату, який знаходиться в тому ж багажному відділенні вищевказаного терміналу, у багажі громадянина України ОСОБА_3 було виявлено:

мобільні телефони нові «Lenovo» різних моделей - 84 шт., в індивідуальних картонних коробках "Lioro кольору з написом "Lenovo", у комплекті з зарядним кабелем, інструкцією, гарантійним листком, без акумуляторів.

барсетки чоловічі ТМ «Mont Blanc», виробник і країна виробництва невідомі, різних кольорів - 9

сумка жіноча білого кольору з ручкою-ланцюжком ТМ «Prada», виробник «Prada Milano», країна виробництва невідома - 1шт;

сумка жіноча білого кольору з ремінцем ТМ «Prada», виробник невідомий, країна виробництва Італія - 1шт;

сумка жіноча білого кольору з пояском ТМ «Christian Dior», виробник невідомий, країна виробництва Італія - 1шт;

сумка жіноча блакитного кольору без пояска ТМ «Christian Dior», виробник невідомий, країна виробництва Італія - 1 шт;

сумка жіноча червоного кольору ТМ «Christian Dior», виробник невідомий, країна виробництва Франція;

сумка-рюкзак жіноча ТМ «Louis Vitton», виробник невідомий, країна виробництва Франція - 1 шт;

сумка жіноча білого кольору ТМ «D&G», виробник невідомий, країна виробництва невідома - 2

сумка жіноча білого кольору з ремінцем-ланцюжком ТМ «Chloe», виробник невідомий, країна виробництва Італія - 1 шт;

сумка чоловіча чорного кольору з ремінцем ТМ «Louis Vitton», виробник невідомий, країна виробництва Франція - 1 шт;

сумка чоловіча чорного кольору з ремінцем ТМ «Salvatore Ferragamo», виробник невідомий, країна виробництва Франція - 1 шт;

сумка чоловіча чорного кольору з тисненням ТМ «Salvatore Ferragamo», виробник невідомий, країна виробництва Франція,

які знаходились у валізі чорного кольору (багажна бирка № PS 756688, виписана на ім'я (МауdanyukWolody) ;

мобільні телефони нові «Lenovo» різних моделей - 70 шт., в індивідуальних картонних коробках о кольору з написом "Lenovo", у комплекті з зарядним кабелем, інструкцією, гарантійним листком без акумуляторів.

кепки-бейсболки різних кольорів з написом «МСМ», склад: 80% поліестер, 20% бавовна - 450 шт, знаходились у валізі чорного кольору (багажна бирка № Р8 756685, виписана на ім'я (МауdanyukWolody) ;

мобільні телефони нові «Lenovo» різних моделей - 5 шт., в індивідуальних картонних коробках о кольору з написом "Lenovo", у комплекті з зарядним кабелем, інструкцією, гарантійним листом, без акумуляторів.

сумки-рюкзаки з затяжками різних кольорів, 40 шт; футболки жіночі блакитні ТМ «Columbia», 20 шт;

лосини чоловічі спортивні - 15 шт;

футболки чоловічі різних кольорів ТМ «X» - 110 шт; труси чоловічі спортивні чорного кольору ТМ «X» - 15 шт,

які знаходились у валізі чорного кольору (багажна бирка № PS 756702, виписана на ім'я (МауdanyukWolody) ;

мобільні телефони нові «Lenovo» різних моделей - 40 шт. в індивідуальних картонних коробках кольору з написом "Lenovo", у комплекті з зарядним кабелем, інструкцією, гарантійним листом, без акумуляторів,

мобільні телефони нові «Vertu» різних моделей - 2 шт.,

які знаходились у валізі чорного кольору (багажна бирка № PS 756685, виписана на ім'я (МауdanyukWolody) . На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та товарних чеків громадянин України ОСОБА_3 не мав, з приводу декларування переміщуваних товарів (предметів) до інспекторів митниці не звертався.

Товари (предмети), які ввіз громадянин України ОСОБА_3, відносяться до категорії товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України відповідно до Постанови КМУ від 21.05.2012 № 436 „Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України".

Відповідно до ст. 374 МК України товари, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 1 000 євро, але загальна фактурна вартість не перевищує еквівалент 10 000 підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1 000 євро.

Частиною 2 статті 366 МК України передбачено, що канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами і не підлягають письмовому декларуванню.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 417 МК України, про що й було складено протокол.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 просить тимчасово вилучені товари повернути ОСОБА_3 для проведення реекспорту з митної території України, або після сплати митних платежів для вільного обігу на території України.

Представник митниці ОСОБА_1 . у судовому засіданні просив застосувати штраф, з конфіскацією вилучених товарів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 травня 2016 року о 08 год. 45 хв. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прибули до України з Китаю, а саме з м. Пекін літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» рейсом № РЭ288. ОСОБА_3 проходив митний контроль через «зелений коридор», де і був затриманий працівниками митниці.

Працівники митниці повідомили ОСОБА_3 про те, що Він порушив вимоги ст. 471 Митного кодексу України, у зв'язку з тим, що вартість речей, які були у нього у валізах значно перевищували допустиму норму встановлену згідно чинного Митного кодексу України і підлягали декларуванню, що не було здійснено ОСОБА_3 і склали на нього відповідний протокол.

Вина ОСОБА_3 в порушенні митних правил підтверджується протоколом про порушення митних правил від 14.05.2016 р ( а.с.2-9), протоколом опитування ОСОБА_3 від 14.05.2016 р( а.с.11-14) службовими записками працівників митниці ( а.с.15-17), описом предметів ( а.с. 18-23), висновком товарознавчої експертизи ( а.с. 36-46), відповідно до якої загальна вартість вилучених предметів складає 429656,27 грн

Згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з Статтею 1 Протоколу N 1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В даному випадку майном громадянина ОСОБА_3 (та зокрема і його дружини ОСОБА_4,) є вилучений працівниками митниці товар.

За таких обставин конфіскація товару у будь якому разі є втручанням в його право на повагу власності (та право його дружини ОСОБА_4Л.) і, відповідно, має бути застосована ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з захисту прав людини.

Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу власності має бути законним. Також, державі Україна в результаті дій громадянина ОСОБА_3 не було заподіяно жодної шкоди, оскільки він не ухилявся від сплати мита чи інших зборів і не заподіяв іншої майнової шкоди державі. Українська влада лише не отримала письмову інформацію про те, що ці товари були ввезені в Україну. Таким чином конфіскація, в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою, оскільки державі не завдано ніяких збитків в результаті недекларування товарів.

За таких обставин, враховуючи практику ЄСПЛ, вважаю, що застосування конфіскації, в якості додаткового адміністративного стягнення, в даному випадку є порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не співрозмірним, оскільки покладає на громадянина ОСОБА_3 «індивідуальний надмірний тягар».

На підставі викладеного, вважаю недоцільним застосовувати до громадянина ОСОБА_3 додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації товарів - предметів порушення митних правил.

Вважаю, що вилучені у громадянина ОСОБА_3М товари підлягають поверненню йому для подальшого належного оформлення.

Це ж підтверджується і листом Апеляційного суду м. Києва від 01.09.2012 року „Узагальнення судової практики та вивчення правильності застосування Митного кодексу України, який набрав чинності з 01 червня 2012 року", в якому вказано, що приймаючи рішення про застосування чи незастосування конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил при розгляді справ про правопорушення, передбачені ст. 471 МК України, слід виходити з наступного. Конфіскація в даному випадку як додатковий вид стягнення є обов'язковою лише за умови, якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

У випадку з громадянином ОСОБА_3 предметом правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України не заборонено і не обмежено законодавством України, окрім мобільних телефонів.

А стосовно мобільних телефонів слід відмітити, що частиною 1ст. 197 МК України визначено, що у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та їх митне оформлення здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих з використанням засобів інформаційних технологій документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органам доходів і зборів передбачено законами України. Частиною 2 даної статті передбачено, що перелік таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджується Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, перелік товарів (предметів) щодо яких встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України визначено Постановою КМУ від 21.05.2012 р. № 436 "Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України".

Відповідно до Постанови КМУ від 21.05.2012 р. № 436 "Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України", мобільні телефони, відносяться до категорії товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а саме відповідно до даної постанови, ввезення даного товару можливе лише за наявності супровідної документації (інструкція з експлуатації електричного та електронного обладнання або лист від виробника про відповідність електричного та електронного обладнання вимогам Технічного регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні).

В той же час, з протоколу вбачається, що ОСОБА_3 ввозив до України мобільні телефони у заводських упаковках і в кожній упаковці була інструкція з експлуатації електричного та електронного обладнання (телефону).

Таким чином, дана продукція (мобільний телефон) при ввезенні в Україну повинна обов'язково мати документ, який підтверджує дотримання встановлених обмежень, а саме супровідну документацію, якою є інструкція з експлуатації електричного та електронного обладнання або лист від виробника про відповідність обладнання технічному регламенту, а тому, з урахуванням наявності в упаковках всіх мобільних телефонів інструкцій, робити висновок про те, що вилучені мобільні телефони входять до переліку товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України без проведення попередньої оцінки відповідності вимогам технічного регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні підстави відсутні, у зв;язку із чим підстави для конфіскації переміщуваних мобільних телефонів як таких, що входять до переліку товарів, переміщення яких заборонено чи обмежено відсутні й відповідний вилучений товар підлягає поверненню ОСОБА_3 для здійснення належного митного оформлення або для зворотного вивезення за межі України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 471 МК України передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України - також конфіскацією цих товарів.

Тому, додатково ще раз слід зауважити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 436 "Про затвердження переліку товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України" затверджено вичерпний перелік таких товарів, до яких всі інші речі, які були тимчасово вилучені у ОСОБА_3, окрім мобільних телефонів - не відносяться.

В той же час, відповідно до вимог ст. 85 МК України встановлено, що реекспорт це митний режим, відповідно до якого товари, що були раніше ввезені на митну територію України або на територію вільної митної зони та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Стаття 86 МК України передбачає, що митний режим реекспорту може бути застосований до товарів , які при ввезенні на митну територію України , мали статус іноземних та були поміщені у митний режим митного складу, та вивозяться за межі митної території України у тому самому стані в якому вони були ввезені на митну територію України. Відповідно до вимог ст. 71 МК України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари , з дотриманням умов такого режиму та у порядку що визначені МК України

Відповідно до вимог ст. 511 МК України товари , які є безпосереднім порушенням митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися.

Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучені у ОСОБА_3 товари та речі відповідно до вимог ч. 4 спи 72 МК України на даний час мають статус таких, що не пропущені для вільного обігу на митну територію України, вони в залежності від обраного митного режиму підлягають поверненню ОСОБА_3 для реекспорту або після сплати митних платежів для вільного обігу на території України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також слід зауважити, що ОСОБА_3 прибув до України не сам, а зі своєю дружиною ОСОБА_4, яка першою пройшла митний контроль і на момент проходження його ОСОБА_3 вже знаходилась за зоною його проходження. Сам же ОСОБА_3 неодноразово пояснював працівникам митниці про те, що Він прибув до України з Пекіну зі своєю дружиною ОСОБА_4, і всі наявні у них речі (товари) ввозяться з розрахунку на двох осіб і сума речей у кожного з подружжя не допускає перевищення обмежень встановлених Митним кодексом України.

Однак працівники митниці жодним чином не відреагували на дані показання та на те, що ОСОБА_4 дійсно пройшла митний контроль перед ОСОБА_3 і взагалі не відобразили даний факт у протоколі про порушення митних правил від 14 травня 2016 року № 0366/125000016/16, вказавши у ньому, що ОСОБА_3 самостійно ввозив до України весь перелік тимчасово вилучених у нього товарів.

Факт перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у сімейних відносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб, а факт перельоту подружжя одним літаком і одним рейсом - посадочними талонами.

При цьому здійснюючи посадку на літак у місті Пекін вони просто віддали свої валізи до багажного відсіку без уточнення, яка з валіз кому з подружжя належить, і працівники аеропорту у місті Пекін самостійно закріпили багажні квитанції на валізи подружжя ОСОБА_4, у зв'язку з чим і вийшло так, що за ОСОБА_3 був закріплений багаж з товарами які були вилучені, що перевищує загальну фактурну вартість товарів які ввозяться з розрахунку на одну особу. Але факт сумісного перельоту подружжя засвідчує те, що товари які перебували у них у багажі ввозилися ними спільно і загальна фактурна вартість товарів які ввозяться з розрахунку на двох осіб (ОСОБА_3 та ОСОБА_4) не перевищує допустиму, яка встановлена ч. 4 ст. 374 Митного кодексу України.

В той же час, з урахуванням того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, поспішали на літак при вильоті з міста Пекін від своїх друзів, вони забули в Пекіні товарні чеки на ті товари які їм були подаровані та частину з яких вони купили для передачі до дитячого будинку.

Відсутність товарних чеків (інвойсів) ОСОБА_3 помітив лише в ДПМА «Бориспіль» коли їх у нього попросили працівники митниці.

У подальшому копії чеків на товар ОСОБА_3 отримав від своїх друзів, засобами електронного зв'язку та наразі чекає доки йому нададуть їх оригінали.

Згідно даних чеків покупцями всіх товарів є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно, а отже це є ще одним підтвердження того, що товари ввозилися ними спільно до України.

З урахуванням необхідності застосування у даній справі практики ЄСПЛ слід також наголосити і на тому, що питання про застосування статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції при вирішенні справ про порушення митних правил постає тільки тоді, коли санкція статті передбачає стягнення у вигляді конфіскації безпосередніх предметів чи знарядь правопорушення, слід також зазначити, що відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Оскільки конфіскація застосовується тільки у випадках, передбачених санкціями статей Митного кодексу України, то таке втручання у право власності є таким, що здійснюється на умовах, передбачених законом.

Однак щоразу при вирішенні питання про застосування санкції у вигляді конфіскації безпосередніх предметів чи знарядь правопорушення на вирішення суду залишається питання про баланс суспільних та приватних інтересів.

Прикладом правильного вирішення цього питання, безумовно, є рішення Європейського суду у справі «Ісмаїлов проти Росії». Так, у цій справі Європейський суд встановив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, для досягнення балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи необхідно:

визначити розмір шкоди, який заподіяно правопорушенням;

визначити вартість тих речей, які підлягають конфіскації;

встановити фінансовий стан власника цих речей;

на підставі отриманих даних визначити, наскільки сильно конфіскація може вплинути на майновий стан особи;

визначити, чи такий вплив на фінансовий стан особи є пропорційним Із тяжкістю правопорушення і його наслідками та чи існує реальна суспільна необхідність у застосуванні санкції у вигляді конфіскації.

У випадку, якщо суд дійде висновку, що стягнення у вигляді конфіскації безпосередніх предметів правопорушення не забезпечить балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, то він має право не накладати таке стягнення навіть у випадку коли воно передбачене положеннями Митного кодексу України як обов'язкове.

У такому випадку національний суд може послатися на те, що застосування такої санкції не відповідає вимогам Конвенції, а тому відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 р. № 1906-ІУ підлягають застосуванню саме положення Конвенції, а не Митного кодексу України.

Таким чином, на підставі всього викладеного та вимог ст. 471 Митного кодексу України, яким передбачено можливість конфіскації товарів лише у разі, якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, на ряду з тим що всі товари які ввозилися до України ОСОБА_3 та ОСОБА_4, окрім телефонів не є забороненими або такими ввезення яких обмежено законодавством України, а телефони мають інструкції з використання, робити висновок про те, що вилучені мобільні телефони входять до переліку товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України без проведення попередньої оцінки відповідності вимогам технічного регламенту обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні підстави у відповідності до вимог Постанови КМУ від 21.05.2012 р. № 436 "Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України " - відсутні, у звязку із чим підстави для конфіскації переміщуваних мобільних телефонів як таких, що входять до переліку товарів, переміщення яких заборонено чи обмежено відсутні.

Відповідно до вимог ст. 85 МК України встановлено, що реекспорт це митний режим, відповідно до якого товари, що були раніше ввезені на митну територію України або на територію вільної митної зони та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Стаття 86 МК України передбачає, що митний режим реекспорту може бути застосований до товарів , які при ввезенні на митну територію України , мали статус іноземних та були поміщені у митний режим митного складу, та вивозяться за межі митної території України у тому самому стані в якому вони були ввезені на митну територію України. Відповідно до вимог ст. 71 МК України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари , з дотриманням умов такого режиму та у порядку що визначені МК України

Відповідно до вимог ст. 511 МК України товари , які є безпосереднім порушенням митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися.

Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучені речі за протоколом не підлягають конфіскації , та підлягають поверненню, при цьому відповідно до вимог ч.4 ст. 72 МК України зазначений товар на даний час має статус такого, що не пропущений для вільного обігу на митну територію України та в залежності від обраного митного режиму підлягають поверненню ОСОБА_3 для реекспорту або після сплати митних платежів для вільного обігу на території України.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», ст.ст. 197, 471, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Одеська обл., с. Бурлача Балка, який прописаний за адресою: Україна, м. Одеса, вул. АДРЕСА_1, тимчасово не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон 322764, виданий 12.12.2006 р„ орган що видав 5101 визнати винним у порушенні митних правил, передбаченого ст. 471 МК України і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (р/р № 5004, , код банку 821018, одержувач Державний бюджет України, банк одержувач: ГУ ДКСУ у Київській області, код КДБ 21081100, код виду надходжень до бюджету 050).

Стягнути з громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Одеська обл., с. Бурлача Балка, який прописаний за адресою: Україна, м. Одеса, вул. АДРЕСА_1, тимчасово не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон 322764, виданий 12.12.2006 р„ орган що видав 5101 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн 60 коп (отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, код отримувача (МФО): 821018, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: судовий збір, Бориспільськогоміськрайонногосуду). Тимчасово вилучені товари за протоколом №0366/125000016/16 від 14 травня 2016 року повернути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення реекспорту з митної території України, або після сплати митних платежів для вільного обігу на території України

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення, і підлягає виконанню протягом 3-х місяців з дня набрання нею чинності.

Постанова набрала законної сили ____________________________

Суддя О.М.Гончаров