Справа № 188/668/16-п
Провадження № 3/188/227/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Місюра К.В., розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов від Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 29.09.1961р.н., громадянина України, який мешкає по вул. Кірова, 51, в с. Богдано-Вербки Петропавлівського району Дніпропетровської області, не працюючого, паспорт серії АН 234509 виданий 10.03.2004р. в м. Тернівка,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

04.06.2016 року о 20 годині 25 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Червона в с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області керував скутером ОСОБА_2 б/н з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, не стійка хода). На вимогу працівників поліції пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що не розуміє, чому його взігілі зупинили працівники поліції, спиртних напоїв він не вживав та не вживає взагалі, оскільки хворіє, жодних пояснень у протоколі він не писав та не підписував його, хто і чому це зробив замість нього не розуміє. Свідки дійсно були присутні при його зупинці, але вони не можуть підтверджувати, що він був у стані алкогольного спяніння, оскільки це неправда. Крім того, правопорушник повідомив, що дійсно йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, але від відмовився, причину відмови повідомити не може.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які дали в судовому засіданні наступні пояснення.

Так, свідок ОСОБА_3 повідомив, що ним, як старшим інспектором СПП Павлоградського відділення поліції, 04.06.2016 року о 20 годині 25 хвилин було зупинено водія ОСОБА_1, який, як зясувалось при зупинці, перебував у стані алкогольного спяніння, керуючи при цьому транспортним засобом. Було запрошено свідків, у присутності яких складався протокол про відповідне правопорушення, при цьому ОСОБА_1 не заперечував своєї вини, каявся у скоєному, крім того йому було запропоновано звернутися до лікарні на підтвердження або спростування стану алкогольного спяніння, але він відмовився та зазначив, що оскільки він не спростовує цей факт, то у зверненні до лікарні немає потреби, при цьому він мав спокійний вигляд та не хвилювався.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що правопорушника він знає дуже добре, той дуже часто вживає алкогольні напої. Так, 04.06.2016 року ввечері він був присутній при зупинці та складанні працівниками поліції протоколу у відношенні ОСОБА_1 про керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. При цьому свідок підтвердив, що правопорушник перебував у стані алкогольного спяніння, але вину свою визнавав, надав пояснення у протоколі та підписував його у його особистій присутності. Свідок навіть сказав порушнику, що за свої вчинки треба відповідати та кидати пити.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні також пояснив, що 04.06.2016 року ввечері був присутній зі своїм сином при складанні у відношенні ОСОБА_1 протоколу за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Зазначив, що знаходився у безпосередній близькості до порушника і чув від нього різкий запах алкоголю, чув невиразну мову, в його присутності порушник писав пояснення у протоколі та підписував його, казав, що дійсно вживав алкогольні напої та каявся, у лікарню їхати не хотів, оскільки не заперечував факт свого спяніння.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, заслухавши в судовому засіданні порушника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується поясненнями свідків зазначених вище подій ОСОБА_3, ОСОБА_4 в.Г. та ОСОБА_5, рапортом працівника поліції від 04.06.2016р., а також безпосередньо протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 272696 від 04.06.2016р., в якому міститься підпис правопорушника та його особисті свідчення, в яких він підтвердив факт скоєння ним правопорушення та відмовився їхати до лікарні.

Крім того, слід зазначити, що від проведення почеркознавчої експертизи з метою встановлення особи, яка підписала протокол та надала письмові пояснення стосовно обставин справи замість нього, правопорушник відмовився.

Невизнання правопорушником своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення покарання.

Отже, наявні матеріали справи є достатнім доказом для визнання вини правопорушника та призначення йому відповідного стягнення.

З урахуванням обставин правопорушення, особи правопорушника, який не працює, отже штраф (у разі призначення останнього) сплати невзмозі, посвідчення на керування транспортними засобами немає, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1Г адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту, оскільки призначення будь-якого іншого стягнення є недоречним з викладених вище причин.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Виконання даної постанови доручити начальнику Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Про виконання даної постанови повідомити суд.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя К. В. Місюра