АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/1483/16п , Провадження №33/790/414/16 Головуючий 1 інстанції: Грінчук О.П.
Категорія: ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 липня 2016 року м.Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Остапчик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м.Харкова від 4 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо

ОСОБА_1, який народився 15 червня 1980 року у м.Харкові, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В С Т А Н О В И В :

4 травня 2016 року постановою судді Ленінського районного суду м.Харкова Зуба С.І. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову судді Ленінського районного суду м.Харкова, просив її скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю події адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що адміністративне правопорушення він не вчиняв, а судовий розгляд проведено без належного повідомлення за його відсутністю.

Дослідивши доводи апелянта, який був повідомлений про день, місце та час апеляційного розгляду, проте в судове засідання не зявився, перевіривши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п.2.5,2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2016 року поліцейським Артемівського ВП ГУНП e Донецькій області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення АП1№975660 відповідно до якого 19 лютого 2016 року близько 23 години 40 хвилин у м.Костянтинівка по вул.Білоусова біля кафе «Алекс» ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet lacetti» №АН6759АН з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з рота, млява мова). Від проходження алкотесту та медичного огляду на стан сп'яніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які підтвердили факти, викладені в протоколі.

Проаналізувавши перелічені обставини справи суддя Ленінського районного суду м.Харкова дійшов цілком обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та відомостей про особу правопорушника, наклав на нього адміністративне стягнення, що відповідає вимогам ст.ст.1,23 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Воно є справедливим і достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги зазначені висновки не спростовують. Матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції вжив необхідних заходів щодо виклику ОСОБА_1 за адресою, яку він вказав працівникам поліції під час складання протоколу. Отже підстав для скасування постанови судді Ленінського районного суду м.Харкова від 4 травня 2016 року не вбачається.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Харкова від 4 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень залишити без змін

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Остапчик С.В.