Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/3213/16-п
пр. № 3/759/3545/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли після належного оформлення з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ст. Петровська Краснодарського Краю (Російська Федерація), громадянина України, який здобув вищу освіту, вдівець, пенсіонер, працює завідувачем кафедри в НПУ ім. Драгоманова, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 700012 від 17.11.2014, ОСОБА_2 13.11.2014 приблизно о 16 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Nissan Tiida», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності Колеснику С.І., та рухаючись по вул. Туполєва - вул. Салютна ум. Києві, перед початком руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкоди іншим учасникам руху, будучи неуважним, ввімкнув замість першої передачі задню, при цьому здійснив рух заднім ходом, наїхавши на автомобіль «Nissan Qushqai», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 10.9, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що 13.11.2014, приблизно о 16 год. 40 хв. він керував автомобілем «Nissan Tiida», державний номерний знак НОМЕР_1, та рухався по вул. Туполєва, з вул. Блюхера в сторону вул. Салютної, у м. Києві. Під'їжджаючи до перехрестя вул. Туполєва з вул. Салютна, він ввімкнув лівий поворот, та зупинився, оскільки загорівся червоний сигнал світлофору. Після того, як загорівся зелений сигнал світлофора він почав рух, і цей момент відчув удар у задню частину свого автомобіля. Він зупинився, вимкнув двигун та ввімкнув сигнал аварійної зупинки. Одразу до нього підбіг чоловік, як він потім дізнався це був ОСОБА_4, який здійснив зіткнення з його автомобілем, витягнув його з автомобіля та забрав з переднього пасажирського сидіння його сумку з документами та мобільним телефоном. При цьому, ОСОБА_4 лаявся, хапав його за верхній одяг, застосовуючи до нього фізичну силу (поштовхи, потряхування), викрикував погрози щодо його здоров'я, стверджуючи, що саме він здійснив наїзд на його (ОСОБА_4.) транспортний засіб, який знаходився позаду, вимагав негайної сплати коштів за заподіяну йому матеріальну шкоду. Через деякий час за приїхав його син - ОСОБА_5 В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо ситуації, що сталася та з'їхали з місця дорожньо-транспортної пригоди, звільнивши проїжджу частину для руху, та прослідували оглядати транспортний засіб «Nissan Qushqai» на СТО. Також пояснив, що він не мав змоги викликати працівників міліції (поліції) одразу, оскільки його мобільний телефон забрав ОСОБА_4 разом з документами. Крім того, у його автомобілі знаходилися внуки, яких він забирав з ліцею, і один з внуків передзвонив його доньці і повідомив про ДПТ. Після цього приїхав його син, який розмовляв з ОСОБА_4 Також пояснив, що автомобіль, яким він керував має автоматичну коробку передач. Під'їхавши до світлофору, на якому загорілося червоне світло, він натиснув на гальма та залишив автомобіль на ввімкненій передачі і після ввімкнення зеленого світла натиснув на газ.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що 13.11.2014 приблизно о 16 год. 40 хв. він керував автомобілем «Nissan Qushqai», державний номерний знак НОМЕР_2. Під'їхавши до перехрестя вул. Туполєва та вул. Салютна у м. Києві, він зупинився на червоний сигнал світлофора. Попереду нього також зупинився автомобіль «Nissan Tiida», державний номерний знак НОМЕР_1. Після того, як ввімкнувся зелений сигнал світлофору, водій вказаного автомобіля різко здав назад та в'їхав в передній бампер його автомобіля. Після того з автомобіля вийшов ОСОБА_2, пізніше виявилося, що у нього немає страховки, який зателефонував своєму сину - ОСОБА_5 Останній мав все вирішити, запропонувавши врегулювати все мирно, шляхом відшкодування матеріальної шкоди, нанесеної його автомобілю. Також пояснив, що в його автомобілі знаходилися пасажири ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Коли приїхав син ОСОБА_2 - ОСОБА_5, то він разом з ним та ОСОБА_7 поїхали на діагностику його автомобіля на офіційну СТО. Після діагностики ОСОБА_5 відмовився відшкодовувати завдану шкоду та звинуватив його в тому, що саме він в'їхав в автомобіль «Nissan Tiida», під керуванням водія ОСОБА_2 Працівників міліції (поліції) він не викликав, оскільки був у шоці.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 700012 від 17.11.2014, який складений стосовно ОСОБА_2, в якому містяться пояснення останнього про те, що він не згоден з даним протоколом; копії протоколу серії АП1 № 700013 від 17.11.2014 та постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 12602 від 17.11.2014, які складені стосовно ОСОБА_2; рапорт о/у ВКР Святошинського РУ капітана міліції О.П. Шияна від 13.11.2014; заяву ОСОБА_4 від 13.11.2014; рапорт інспектора ДПС відділу ДАІ ГУ МВС України в м. Києві з обслуговування Святошинського р-ну Гулаки О.В. від 13.11.2014; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.11.2014, до якої в учасників ДТП не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_2 від 13.11.2014; письмові пояснення ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 17.11.2014; розписку ОСОБА_5 про отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2014; копії перепусток на ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 13.11.2014; заперечення на протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 від 17.12.2014; постанову суду від 18.12.2014 про повернення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 для доопрацювання; письмові пояснення ОСОБА_4 від 31.03.2015; клопотання ОСОБА_4 про витребування доказів від 31.03.2015; клопотання ОСОБА_4 про приєднання письмових доказів до матеріалів справи від 31.03.2015; копію звіту про визначення вартості матеріального збитку за 2014 року; відповідь на запит суду з АЦ «Голосіївський» від 08.04.2015; диск; постанову суду від 14.04.2015; постанову Апеляційного суду м. Києві від 11.09.2015; довідку про результати додаткової перевірки адміністративної справи відносно ОСОБА_2, складену начальником відділу розшуку та дізнання УПП в м. Києві ДПП майором поліції Пересадовим А.В. від 05.02.2016; витяг щодо управління автоматичною коробкою передач; постанову суду від 04.03.2016 про повернення матеріалів справи стосовно ОСОБА_2 для належного оформлення та належного виконання постанови Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2015; довідку про результати додаткової перевірки адміністративної справи відносно ОСОБА_2, складену інспектором роти № 1 батальйону № 4 УПП в м. Києві лейтенантом поліції Білецьким Г.О.; копію схеми дорожньо-транспортної пригоди від 13.11.2014; письмові пояснення ОСОБА_4, приходжу до наступних висновків.

Жодних клопотань, зокрема, про допит свідків, у судовому засіданні а ні ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1, а ні ОСОБА_4 не заявляли.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провівши аналіз досліджених та ретельно перевірених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, а також приймаючи до уваги положення ст. 62 Конституції України,приходжу до переконання про недоведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.п. 10.1, 10.9, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки як встановлено у судовому засіданні останній зупинився на червоний сигнал світлофора, а після ввімкнення зеленого сигналу світлофора він почав рух, однак одразу ж відчув удар у задню частину свого автомобіля, що підтверджується, зокрема, поясненнями осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, характером та локалізацією пошкоджень, яких зазнали автомобілі.

Щодо твердження ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 здійснив рух заднім ходом, не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище наведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя: