Справа № 146/897/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2016 р. Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Ставнійчук В.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянку України, вдову, робітницю ТОВ «АК «Зелена долина» смт. Томашпіль, жительку с. Велика Русава, вул. Кірова, 4 Томашпільського району Вінницької області, маючу адміністративне стягнення, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП за те, що вона, будучи протягом року притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 09.07.2016 року біля 16:00 год. дня за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 знову вчинила дії насильства в сім»ї, які виразилися в тому, що ОСОБА_1 погрожувала своїй дочці фізичною розправою, висловлювалася в її адресу нецензурною лайкою, тобто вчинила умисні дії психологічного характеру.

При розгляді справи ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, по суті пояснила, що вона із сім»єю своєї дочки ОСОБА_2 проживають в одному домогосподарстві за вищевказаною адресою і між нею та дочкою виник конфлікт з приводу успадкування цього будинку після смерті чоловіка правопорушниці (батька потерпілої, ОСОБА_3, який помер у січні 2008 року. причиною конфлікту стало те, що дочка хотіла, щоб будинок в порядку успадкування повністю перейшов у власність дочки, а інші спадкоємці, якими крім правопорушниці та потерпілої, є ще троє інших дітей спадкодавця, заперечували в цьому і тому за рішенням суду в порядку поділу спадщини за потерпілою було визнано право власності на ? частину будинку, а на ? частини право власності було визнано за сином ОСОБА_4 Тому з цього приводу дочка безпідставно пише скарги в різні інстанції, звертається до правоохоронних органів і такі дії потерпілої призвели до того що вона (ОСОБА_1І.) була вимушена залишити будинок і перейти проживати у літню кухню. На початку липня цього року дочка вкотре звернулася до правоохоронних органів із заявою, що нібито ОСОБА_1 під час того як кропила виноград, отрутохімікатами покропила і її (потерпілої) дітей. З приводу цієї заяви 09.07.2016 року у їх домогосподарство приїхали працівники Томашпільського відділення поліції і дійсно у їх присутності ОСОБА_1 стала дорікати дочці до яких пір вона буду писати різні наклепи і при цьому, можливо й висловлювалася у її адресу нецензурними словами та погрози, однак будь-якого умислу на їх реалізацію не мала й, окрім того, на місці події були працівники поліції.

Свідок ОСОБА_4 суду підтвердив факт тривалого сімейного конфлікту між сторонами ОСОБА_1 і ОСОБА_2, а також і самим свідком з приводу розподілу спадщини після смерті у січні 2008 року ОСОБА_3 (чоловік ОСОБА_1, батько свідка та потерпілої). Оскільки за свідком визнано право власності на ? частини будинку то сестра, потерпіла у даній справі, неодноразово безпідставно зі скаргами, заявами звертається в різні інстанції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_5 є матір»ю і дочкою і проживають в одному домогосподарстві по вул. Кірова, 4 в с. Велика Русава Томашпільського району. Між ними на грунті поділу спадщини після смерті 31.01.2008 року в с. Велика Русава спадкодавця ОСОБА_3 (чоловік ОСОБА_1, батько ОСОБА_2В.) виникають побутові конфлікти з приводу чого ОСОБА_2 неодноразово зверталася із заявами в правоохоронні органи. Черговий раз із такою заявою ОСОБА_5 звернулася в Томашпільське ВП ГУНП у Вінницькій області 08.07.2016 року. Під час перевірки цієї заяви працівниками Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області 09.07.2016 року за місцем проживання сторін по вул. Кірова, 4 в с. Велика Русава, ОСОБА_1 у їх (працівників поліції) присутності обізвала потерпілу психічнохворою, погрожувала фізичною розправою, а після зробленого працівниками поліції зауваження, покинула місце події. Це підтверджено поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_2, рапортом інспектора СПП Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6, заявою ОСОБА_2 від 08.07.2016 року на ім»я Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області, рішенням Томашпільського районного суду від 13.04.2016 року та іншими матеріалами справи.

За місцем проживання, роботи ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони.

Аналіз сукупності всіх доказів у адміністративній справі, у тому числі показань ОСОБА_1. ОСОБА_2, тих даних, які містяться у рапорті інспектора СПП Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6, протоколі про адміністративне правопорушення, дають суду підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення насильства в сім»ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру ( застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров»ю потерпілого.

Тобто, суб»єктивна сторона правопорушення полягає в прямому умислі правопорушника подавити можливість потерпілої особи захищати себе та спричинити шкоду її психічному здоров»ю .

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, інспектор СПП поліції, складаючи цей протокол зазначив в ньому, що ОСОБА_1 вчинила насильство в сім»ї психологічного характеру стосовно своєї дочки, а саме ображала її, погрожувала фізичною розправою, на численні прохання заспокоїтися, не реагувала.

Ці дані протоколу про адміністративне правопорушення суперечать даним, які містяться у рапорті цього же інспектора на ім»я начальника Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області від 09.07.2016 року і ці дані рапорту об»єктивно узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1, підставам не вірити яким у суду не має.

Беручи до уваги, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які приходяться одна одній матір»ю і дочкою, виникла обопільна сварка побутового характеру, яка проходила в присутності працівників поліції, умисел ОСОБА_1 саме на спричинення здоров»ю потерпілій фізичної чи психічної шкоди не доведений, а тому провадження в справі підлягає закриттю в зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закритттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33-36, 173-2 ч.2, 247, 221, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ

Провадження в адміністративній справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП закрити в зв»язку в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_7