Справа № 146/554/16-п
Провадження № 33/772/155/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Кривошея А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Кривошея А.І.

при секретарі Доценко М.І.

за участю прокурора Каменяр С.В.

правопорушника ОСОБА_2Г

адвоката ОСОБА_3

розглянувши апеляційні скарги прокурора та ОСОБА_2 на постанову Томашпілького районного суду від 31.05.2016 про закриття адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

постановою Томашпільського районного суду від 31.05.2016 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючою начальником відділу Держгеокадастру у Томашпільському районі, визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП в звязку з малозначністю, а провадження у справі закрито, обмежившись усним зауваженням.

Як встановив суд першої інстанції, 19 жовтня 2015 року в смт Томашпіль Вінницької області по вул. Ленінського Комсомолу, 6, ОСОБА_2 погодила викопіювання з чергового кадастрового плану Олександрівської сільської ради Томашпільського району щодо надання у власність своєму сину ОСОБА_4 земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (рілля) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, в умовах реального конфлікту інтересів.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Томашпілького районного суду від 31.05.2016 та визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти стягнення в межах санкції статті.

На його думку підстав для визнання даного правопорушення малозначним не було, а посилання суду на щире каяття та позитивні характеристики не є підставою для застосування ст.22 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України відносно неї за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в ході судового розгляду не визнавала себе винною про що свідчать письмові заперечення в матеріалах справи.

Крім того, положення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» не діяли, оскільки зазначений закон набув чинності 26.10.2014 та введений в дію з 26.04.2015, а час вчинення правопорушення 19 жовтня 2015 року.

Судом першої інстанції не було взято до уваги та, відповідно, не було враховано, що ОСОБА_2 в телефонному режимі попередила керівництво, а саме першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про надходження матеріалу від ОСОБА_5 із викопіюванням бажаної земельної ділянки, яку особа після прийнятого наказу Головного управління ДГК про надання дозволу можливо оформила б у власність, тобто вчинення таких дій жодним чином не свідчить про наявність суперечностей між власними майновими та немайновими інтересами, які зумовлені сімейними стосунками з її сином.

Крім того, суб'єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується виключно прямим умислом, а в матеріалах та досліджених судом письмових доказах не убачається в діях ОСОБА_2 умислу на вчинення корупційного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу та частково погодилась з апеляційною скаргою ОСОБА_2 в частині невірного посилання суду на норми старого законодавства; ОСОБА_2 та її захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу з мотивів наведених в ній та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність особи за ч.2 ст. 172-7 КУпАП настає у випадках, коли ця особа вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-7 КУпАП «реальний конфлікт інтересів» суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» дано визначення «приватний інтерес» - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Суд вважає доведеним фактом, що ОСОБА_2 працюючи начальником Відділу Держгеокадастру у Томашпільському районі, 19.10.2015 року вчинила дію завірила своїм підписом викопіювання з чергового кадастрового плану Олександрівської сільської ради для свого сина ОСОБА_4, що ніким не оспорюється, однак висновок суду першої інстанції, що ця дія вчинена в умовах реального конфлікту інтересів є безпідставним.

З даних, що містяться як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в рішенні суду першої інстанції, вбачається, що в провину ОСОБА_6 поставлені наявні родинні стосунки з ОСОБА_4, без зазначення у чому саме полягає суперечність між приватним інтересом ОСОБА_6 та її службовими повноваженнями і як ця суперечність вплинула на об'єктивність або неупередженість вчинення дії за заявою ОСОБА_4

Так «реальний конфлікт інтересів» згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» вимагає, щоб суперечність між приватним інтересом та службовими обовязками впливала на обєктивність або неупередженість вчинення чи невчинення дій, тобто факт перебування ОСОБА_2 в родинних стосунках з ОСОБА_4, особою, за заявою якої завірено викопіювання з чергового кадастрового плану Олександрівської сільської ради, має будь-яким чином впливати на обєктивність або неупередженість цієї дії надання витягу з кадастрового плану.

Згідно матеріалів справи викопіювання з чергового кадастрового плану Олександрівської сільської ради Томашпільського району» (а.с.38) є схематичне зображення земель сільради у відповідному масштабі з вказівкою про їх використання, завірене підписом ОСОБА_2

В звязку з цим суд вважає, що використання терміну «погодила викопіювання» в протоколі та рішенні суду є некоректним, оскільки під словом «погоджувати», згідно словника української мови, розуміється «одержувати чиє-небудь схвалення, згоду на щось». В даному випадку ОСОБА_2 засвідчила правильність викопіювання з кадастрового плану, а не давала згоду на виділення земельної ділянки.

Тому на вчинення ОСОБА_2 дії, а саме - засвідчення своїм підписом зазначеного вище «Викопіювання» жодним чином не міг вплинути будь-який конфлікт інтересів, оскільки це викопіювання є лише витягом з існуючого кадастрового плану, що аналогічно видачі посадовою особою своєму родичу копії існуючого наказу, розпорядження чи акту цивільного стану тощо, який він вправі отримати по закону.

Надання цього витягу жодним чином не може буди повязано з особою, яка його отримує, оскільки посадова особа лише засвідчує витяг з плану, що існував раніше, і жодним чином не вправі вплинути на відомості, що в ньому міститься,

Отже вчинена дія - завірення витягу кадастрового плану, є обєктивною та неупередженою, не зважаючи на родинні стосунки начальника та заявника.

За таких обставин, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувавши постанову, закрити провадження у справі, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Із зазначеними обставинами в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП України

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Постанову Томашпілького районного суду від 31.05.2016 щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП скасувати.

Адміністративне провадження щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-7 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно: ОСОБА_7