Справа № 372/1723/16-п
провадження № 3-550/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 липня 2016 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Мора О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Головного управління Держпраці у Київській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3., м. Українка, вул БудівельниківАДРЕСА_1, в.о. директора Трипільської ТЕС, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

по ч.2 ст. 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу адміністративне правопорушення № 26-99/332 від 20.04.2016 року встановлено, що ОСОБА_1, працюючи на посаді в.о. директора Трипільської ТЕС, під час виконання посадових обов'язків, визначених положенням про Трипільску ТЕС, допустив невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, що встановлено ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ, відповідальність за що передбачена ч.2 статті 188-1 КУпАП.

На розгляд справи в суді ОСОБА_1 не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення , передбачений ч.2 ст. 188-1 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням ( проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ч.2 ст.188-1 КУпАП передбачено , що невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів, тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Крім того, стаття 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» зазначає, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Виходячи із змісту диспозиції норми, яка передбачає відповідальність за ч.2 ст.188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, така відповідальність може наступити за умови умисного ухилення посадової особи від створення нормативу для працевлаштування інвалідів, відсутність такого умислу передбачає відсутність суб'єктивної сторони правопорушення.

В адміністративних матеріалах доданих до протоколу відсутні будь - які фактичні дані, які підтверджували б наявність умислу в діях правопорушника ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП.

Крім того, на підприємстві та на ОСОБА_1, як в.о. директора Трипільської ТЕС лежить лише обов'язок щодо подачі інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів, а не обов'язкового їх самостійного відшукування та працевлаштування а в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за вину ставиться відсутність відповідної кількості працюючих інвалідів на даному підприємстві , що суперечить вимогам ст. 188-1 ч.2 КУпАП.

Таким чином приходжу до висновку , що в діях ОСОБА_1, відсутній склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст.188-1 КУпАП.

На підставі викладеного , керуючись ч.2 ст.188-1, п. 1 ст. 247, ст. 283- 285, ст.287, ст. 290, 294 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.188-1 КУпАП ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М.Мора