Справа № 494/513/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016 м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від СБДР Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешкає за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Роздол, вул.. Новоселів, 40, не працює, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2016 року до Березівського районного суду Одеської області від СБДР Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, у стані алкогольного спяніння не перебував. Підписував протокол про адміністративне правопорушення під тиском співробітника СБДР Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області.

Представник порушника також, зазначив що дії Інспектора СБДР є незаконними щодо складання адміністративного протоколу, вважав протокол таким ,що складений з порушенням посилаючись на обставини зазначені у поясненнях та просив закрити провадження по справі.

І нспектор СБДР Комінтернівського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що 17.04.2016 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення. Так, на усне звернення громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (мешканок с. Роздол), що чоловік, перебуваючи у нетверезому стані їздить на автомобілі Москвич синього кольору та просили відреагувати на це. Після чого, було замічено вказаний автомобіль та зупинено його. Вказаним автомобілем керував ОСОБА_1 без водійського посвідчення та у нетверезому стані. На нього було складено два адмінпротоколи. Водночас свідками вказаного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, Інспектор визначив, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Відеофіксація вказаного адміністративного правопорушення не збережена.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він підписував адміністративний протокол на прохання Інспектора СБДР, особисто вказаної ситуації він не бачив та взагалі не знає такого, як ОСОБА_1 Безпосередньо на місці скоєння адміністративного правопорушення його не було.

ОСОБА_5 у судові засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи, про що свідчать копії поштових повідомлень про вручення кореспонденції. Водночас, обовязок щодо доставляння свідка до суду Інспектор СБДР не виконав та повідомив, що свідок проживає в Одесі та не може зявитись до суду.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 повідомили, що 14.07.2016 року біля їхнього будинку їздив з ревом автомобіль Москвич синього кольору за кермом якого був ОСОБА_1 Він їхав невпевнено та сильно ревів мотор, передачі не переключались. Проїжджаючи біля будинку, він ледве не наїхав на дітей на скоїв ДТП, а тому вирішили звернутись до Інспектор СБДР для реагування. Особисто свідки до ОСОБА_1 не підходили та не знали у якому стані перебував ОСОБА_1, а лише бачили здалеку.

Водночас ОСОБА_1 зазначив, що дійсно проїжджав по вулиці, однак ніякого наїзду на дітей не вчиняв, більш того не створював аварійної ситуації. Щодо реву автомобіля, то пояснив, що у нього зламався автомобіль та він ремонтував коробку передач. Ніяких спиртних напоїв не вживав та був тверезий.

Вислухавши пояснення порушника, його представника, Інспектора та свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить до наступного висновку:

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 статті 130 КУпАП.

Однак, у судовому засіданні порушник з вказаним протоколом не погодився. Також, порушник зазначив, що підписував протокол під тиском та не міг оцінити свої дії, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню під час розгляду справи.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено: «Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з права людини /справа «Надточій проти України» ( заява №7460/03)/ Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки справа за своєю суттю є кримінальною, то адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з п.а ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50р. кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Водночас, судом встановлено, що під час розгляду адміністративного протоколу сплинув тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений частиною другою статті 38 КУпАП, оскільки вчинення адмінстративного правопорушення ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення відбулось 17.04.2016 року, про що складений протокол серії АП №152921 від 17.04.2016 року.

Відповідно до пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статями 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за статтею 130 КУпАП - закрити на підставі пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП,

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А. Римар