Справа № 750/3822/16-п Головуючий у 1 інстанції Григор'єв Р. Г.
Провадження № 33/795/148/2016
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді судової палати в кримінальних справах ОСОБА_1,

за участі: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, представника потерпілого адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Деснянського району м. Чернігова від 06 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, студент 3 курсу ЧНТУ, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. та стягнуто на користь держави 275 грн 60 коп. судового збору.

Як встановив суд першої інстанції, 06 квітня 2016 року близько 19 години 15 хвилин, ОСОБА_2 керував автомобілем „Lexus LS 430, державний номерний знак НОМЕР_1, при виконанні маневру обгону на перехресті вул. Кільцевої та вул. Михалевича скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати. Вважає, що винесена судом постанова суперечить фактичним обставинам справи, оскільки причиною ДТП стало те, що водій „Hyundai Tucson порушив п. 9.2 (б), 9.4 та 10.1 ПДР України, а саме завчасно не подав сигнал покажчиком повороту, перед початком повороту не переконався, що це буде безпечно, що в свою чергу призвело до ДТП. Наголошує на тому, що судом не було враховано схеми ДТП, на якій зафіксовані автомобілі саме в тому положенні, в якому і стався удар. Вбачає в своїх діях порушення п. 14.6 (а) ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, розгляд яких підвідомчий органам національної поліції та в звязку із закінченням строків притягнення до відповідальності, вважає, що провадження має бути закрито.

Заслухавши особу яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який в засіданні апеляційного суду підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з указаних в ній підстав та пояснив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає частково, оскільки здійснив обгін іншого транспортного засобу на перехресті і зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини іншого учасника, тобто водія ОСОБА_4, зазначивши, що останній не переконався про безпечність повороту, що є в прямому причинному звязку з ДТП, оскільки свою вину визнає лише в порушенні правил обгону; заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, який підтримав думку свого підзахисного, а також вислухавши думки потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, які не погодилися із доводами апеляційної скарги, просили відмовити в її задоволенні та залишити постанову суду першої інстанції без змін; дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства всебічно, повно і обєктивно, тому твердження ОСОБА_2 про порушення судом норм законодавства, що регулює розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не може бути взятий до уваги.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні останнім вимог п. 14.6 (а) ПДР, який забороняє обгін транспортних засобів на перехресті, проте останній дане застереження проігнорував і саме його першочергові дії з порушенням правил дорожнього руху є в причинно-наслідковому звязку із дорожньо-транспортною пригодою, оскільки, як цілком обґрунтовано судом першої інстанції в своїй постанові посилається на п. 1.4 ПДР, яка вказує, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. А тому доводи апеляційної скарги про причинно-наслідковий звязок дій іншого водія з ДТП є нікчемними.

А твердження ОСОБА_2 щодо ненадання судом першої інстанції належної оцінки його показанням та безпідставним відхиленням показань свідків по справі не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки суд оцінив докази по справі в сукупності та обґрунтовано дійшов висновку про те, що пояснення даних свідків правопорушення не спростовують вини ОСОБА_2 Окрім того, з огляду на обставини справи, зокрема на протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 2), схему місця ДТП (а.с. 3), з яких вбачаться, що характер розташування автомобілів та характер отриманих ушкоджень після ДТП свідчить про явне порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 Дана схема була підписана обома учасниками ДТП та зауважень з приводу складеної схеми не надходило.

З показань потерпілого ОСОБА_4, даних ним в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції вбачається, що він рухався в своїй смузі руху, завчасно зайняв ліве положення для повороту ліворуч, увімкнув покажчик повороту та почав здійснювати поворот, проте в цей час відчув удар в свій автомобіль.

З матеріалів адміністративного провадження (а.с.7), пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що вона є матірю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. На час дорожньо-транспортної пригоди вона перебувала в якості пасажира в салоні автомобіля, яким керував її син. Під час обгону автомобіля ВАЗ 2112 вона бачила, що попереду рухався автомобіль „Хюндай, на якому був ввімкнений покажчик лівого повороту. Однак її син намагався обігнати вказаний автомобіль і в цей час відбулося зіткнення автомобілів.

Згідно статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Дані вимоги закону місцевим судом було дотримано, внаслідок чого обґрунтовано обрано вид стягнення, передбачений альтернативною санкцією ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1