Справа № 308/6458/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2016 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, мешканцем с. Ірлява, вул. Шкільна, 2, Ужгородського району Закарпатської області, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 05.06.2016 р., о 13.30 год., за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, вчинив сварку, під час якої ображав нецензурною лайкою та погрожував своїм малолітнім онукам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і виганяв їх з будинку.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину визнав.

Розглянувши дану справу, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоровю потерпілого.

Вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗА № 008489 від 15.06.2016 р., письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 05.06.2016 р., його власними поясненнями.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Частиною 3 ст. 30-1 КУпАП передбачено, що громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачені альтернативні стягнення у виді громадських робіт та адміністративного арешту.

У ст. 22 КУпАП зазначається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

З врахуванням конкретних обставин справи, особи ОСОБА_1, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, є чоловіком, старше 60 років (на момент вчинення даного правопорушення йому виповнилося 65 років), а тому до нього не може бути застосовано стягнення у виді громадських робіт, а застосування адміністративного стягнення у виді арешту не є співмірним з характером вчиненого правопорушення та його наслідками, відсутності тяжких наслідків від вчинення правопорушення, приходжу до висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення слід визнати малозначним і обмежитись щодо правопорушника усним зауваженням.

Вважаю, що застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 30-1, 33, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п. 3 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6