Справа № 461/938/16-п Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/783/496/16 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2016 року у справі №461/938/16-п про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України,

встановив:

даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 471 МК України та накладено стягнення - 1700,00 грн. штрафу в дохід держави. Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил, а саме холодильник торгової марки «BOSH KGN 39 X 142», вагою 85 кг., загальною вартістю 19810, 31 грн. - конфісковано в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС 646, 43 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 275, 60 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 25.01.2016 року близько 11.30 год. прямуючи з Республіки Польща в Україну автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1, обравши смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», перемістив через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС, товар, а саме: холодильник торгової марки BOSCH KGN39X142 вагою 85 кг., загальною вартістю 19810,31 грн., який відповідно до ст.197 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України №436 від 21.05.2012 року є обмеженим до переміщення через митний кордон України та підлягає обов'язковому декларуванню та оподаткуванню.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та поновити його. Постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2016 року у справі №461/938/16-п скасувати в частині стягнення з нього на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару в розмірі 646,43 грн. та в частині конфіскації в дохід держави холодильника торгової марки BOSCH KGN39X142 вагою 85 кг., загальною вартістю 19810,31 грн.

Мотивуючи свої вимоги, зазначає, що вину у скоєнні порушення митних правил визнає та щиро розкаюється. Вважає, що у зв'язку з неповерненням йому товару, стягнення щодо відшкодування витрат на зберігання товару на складі митниці є незаконним і підлягає скасуванню. Вказує на те, що холодильник, який було конфісковано у нього, не заборонено і не обмежено у ввозі на митну територію України, відтак вважає рішення про конфіскацію такого незаконним.

Що стосується мотивів щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, посилається на неможливість прибуття у 10-ти денний термін з моменту винесення оскаржуваної постанови до Галицького районного суду м. Львова та отримати текст рішення у зв'язку з відсутністю коштів на проїзд з м. Новояворівська.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційної скарги, вважаю, що апелянту необхідно відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно ст.289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи №461/938/16-п, постанова суду першої інстанції винесена 16 лютого 2016 року, під час проголошення якої ОСОБА_1 був присутній. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 07 липня 2016 року. Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції, у випадку присутності правопорушника під час розгляду справи та винесення постанови, може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови, а не з моменту отримання її копії, на підставі ст. 294 КпАП України, строк на апеляційне оскарження є пропущеним. У зв'язку з вищенаведеним, доводи апелянта стосовно поважності причин пропущення десятиденного строку не беруться до уваги.

Отже, враховуючи викладене, приходжу до переконання, що у поновленні строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а матеріали апеляційної скарги повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КпАП України, -

постановив:

відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 16 липня 2016 року у справі №461/938/16-п про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Романюк М.Ф.