ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/10/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Сизова Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Москви Російської Федерації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 465532, 04 лютого 2014 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ахматової, 35-А в м. Києві, не відреагувала на зміну дорожньої обстановки та при виявленні перешкоди не вжила заходів для зменшення швидкості руху, внаслідок чого, здійснила зіткнення з автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п. 2.3 б), 12.1, 12.3 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На підставі постанови Апеляційного суду м. Києва від 30.01.2015 року матеріали справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 були повернуті до ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві для проведення додаткової перевірки та доопрацювання.

За результатами додаткової перевірки, 08.10.2015 року відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким вона 04.02.2014 року о 10год.00хв. по вул. Ахматової, 35-а в м. Києві, керуючи автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена ПДР, не надала дорогу автомобілю «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який на перехресті рівнозначних доріг наближався з правого боку, внаслідок чого, сталося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п. 10.11, 16.12 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 пояснив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адмінправопорушення, просив справу відносно неї закрити на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки вона не порушувала ПДР, докази її вини відсутні. Натомість водій ОСОБА_3 порушив пункти 10.5, 11.3 ПДР, оскільки, при виїзді з перехрестя повинен був вибрати полосу для руху і рухатися ближче до правого краю проїзної частини і тоді зіткнення не відбулося б. Але водій ОСОБА_3 "зрізав" траєкторію свого руху і виїхав на зустрічну смугу, що і стало причиною ДТП.

ОСОБА_2 надала письмові заперечення від 25.06.2016 року, які приєднані до матеріалів справи та, з яких вбачається, що на її думку, водій ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 1.2, 2.3.б, 10.1, 11.1, 11.2, 11.3, 13.1, 13.3 ПДР України.

На місці події 04.02.2015 року ОСОБА_2 пояснила, що вона виїжджала з двору будинку 35-а по вул. Ахматової. Праворуч від неї був припаркований автомобіль "Кенго", який обмежував видимість дороги праворуч. Крім того, сонячним відблиском від вікон будинку навпроти її засліпило, тому вона не побачила автомобіль, що рухався справа ( том 1, а.с. 13).

Водій ОСОБА_3 пояснив, що він, керуючи автомобілем «Toyota», рухався дворовою територією вздовж будинку № 35-а по вул. А.Ахматової ближче до правого краю і мав намір рухатися прямо. Через те, по обидві сторони були припарковані транспортні засоби, швидкість руху його автомобіля була приблизно 2-3 км/год. Трохи виїхавши із-за припаркованих автомобілів, він помітив автомобіль «Mitsubishi», який рухався перпендикулярно його напрямку руху з лівої сторони на великій швидкості, приблизно 20 км/год. Продовжуючи свій рух прямо, він відчув удар, від якого втратив свідомість.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Муха Р.М. пояснив, що водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювали проїзд перехрестя, тому повинні були керуватися главою 16 ПДР "Проїзд перехресть", в якій в п. 16.12. зазначено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов"язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Тому, він вважає, що ОСОБА_2, виїжджаючи на перехрестя, повинна була надати дорогу водію ОСОБА_3О, який наближався праворуч.

Відповідно до висновку №ЕД-1-3-167/15 від 22.01.2015 року, виконаного експертом ОСОБА_7 на підставі заяви ОСОБА_3, в даній дорожньо-транспортній ситуації ОСОБА_2 з технічної точки зору повинна була діяти у відповідності до вимог пунктів 10.11, 10.1, 16.12. ПДР України і невідповідність дій останньої вимогам вказаних пунктів правил перебувають у причинному зв"язку з виникненням пригоди і є технічною причиною ДТП ( том 1, а.с. 100-116).

Відповідно до висновку експертного дослідження №37ат від 08.06.2015 року, виконаного старшим експертом сектору автотехнічної експертизи НДЕКЦ ОСОБА_5 на виконання вимог постанови Апеляційного суду м. Києва від 30.01.2015 року ( том 1, а.с. 144-154), в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.11, 16.12 ПДР України.

Як вбачається з дослідницької частини зазначених висновків, які необхідно прийняти до уваги, оскільки вони зроблені на підставі вихідних даних, що підтверджуються іншими доказами, а саме поясненнями водіїв на місці пригоди, схемою та протоколом огляду місця події, то беззаперечно встановлено, що ДТП трапилася при русі транспортних засобів в межах населеного пункту та представлена як рух через нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг.

Отже, водій ОСОБА_2 повинна була виконати вимоги п.п. 10.11, 16.12 ПДР, а саме надати дорогу водію ОСОБА_3, який на перехресті рівнозначних доріг наближався з правого боку. Невиконання вказаних вимог ПДР водієм ОСОБА_2 і призвело до зіткнення транспортних засобів.

В матеріалах справи також міститься висновок №77 від 23.09.2014 року ( том 1, а.с. 50-54), який виконаний судовим експертом-автотехніком ОСОБА_8 по заяві адвоката ОСОБА_4, згідно з яким в діях водія ОСОБА_3 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам пунктів 11.3 та 10.5 ПДР України, у відповідності до яких останній повинен був надати перевагу у русі зустрічному автомобілю під керуванням ОСОБА_2, а також виконувати поворот ліворуч таким чином, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху.

Оцінюючи вказаний висновок, вважаю, що він не може бути прийнятий до уваги, оскільки виконаний без урахування дійсних обставин справи, а саме: експертом невірно сприйнято траєкторії руху автомобілів, їх розташування один до одного, які рухалися не в зустрічному напрямку, а перпендикулярно один до одного, не враховані первинні пояснення ОСОБА_2, які були дані нею на місці ДТП.

Таким чином, вислухавши пояснення водія ОСОБА_3, його представника Мухи Р.М., представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в т.ч. пояснення водіїв на місці пригоди, з огляду на дані схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками ДТП без будь-яких зауважень, зокрема щодо розташування вказаних транспортних засобів після скоєння пригоди, їх місця зіткнення, характеру та локалізації пошкоджень автомобілів, суддя критично ставиться до пояснень про невизнання ОСОБА_2 своєї вини, розцінює їх як позицію захисту, та приходить до висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у порушенні вимог п.п. 10.11, 16.12 ПДР України та про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом забороняється.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з фактичними обставинами справи, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, правопорушення вчинено 04 лютого 2014 року.

Таким чином, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився трьохмісячний термін накладення адміністративного стягнення, тому правопорушника необхідно звільнити від накладення адміністративного стягнення за сплином строків, а провадження по справі закрити.

Крім того, враховуючи те, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, виходячи з норм ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнити її від накладення адміністративного стягнення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за сплином строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження по справі закрити.

Вилучене посвідчення водія - повернути власнику.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга або протест прокурора подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: