АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/9117/16-п Суддя 1-ї інстанції: Наумова С.М.
Провадження № 33/790/474/16
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.06.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Суддею було встановлено, що ОСОБА_1 19.05.2016 року о 03.10 годині в м. Харкові керувала автомобілем ВАЗ 21103, державний номер НОМЕР_1, по вул. Клочківській 186-б в стані алкогольного сп'яніння, чим порушила вимоги п 2.9-а Правил дорожнього руху України. В присутності свідків ОСОБА_1 продула алкотест «Драгер» 6810, який показав результат - 1, 81 %. Суддя, вважаючи відсутніми пом'якшуючі та обтяжуючі обставини, прийшов до висновку про необхідність застосувати такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами. Не погоджуючись з прийнятим суддею рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.06.2016 року скасувати та застосувати до неї більш м'яке стягнення. Вважає, що суддею не обґрунтовано зроблено висновок про відсутність пом'якшуючих обставин, та не надано оцінку її поясненням у судовому засіданні, відповідно до яких вона свою провину визнала та щиро розкаялася у вчиненому, а відповідно до вимог п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 34 КУпАП ця обставина пом'якшує її відповідальність. Крім того, вказує на те, що раніше до адміністративної відповідальності вона не притягалась, має неповнолітню дитину, якій ще не виповнилося 8 років, та батьків пенсійного віку, потребуючих догляду та уваги, і відсутність у неї права керувати автомобілем ускладнить можливість вирішувати побутові проблеми, пов'язані з доглядом за дитиною, надання допомоги батькам.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обставини справи та вина у вчиненні адміністративного правопорушення апелянтом не оспорюються.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердила, що перебувала за кермом автомобіля у стані алкогольного сп'яніння через сімейні негаразди, але щиро розкаюється у вчиненому та обґрунтувала необхідність у праві керування транспортним засобом, оскільки має неповнолітню доньку та батьків пенсійного віку. Таким чином, суддею суду першої інстанції при визначенні виду покарання не враховано обставину, що пом'якшує відповідальність, а саме щире розкаяння винної особи. Такі її твердження доведені матеріалами справи, а саме відсутністю заперечень з її боку зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції, відповідно до яких вона вину визнала повністю. Посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 не висловила жалю з приводу нею вчиненого, та намагалась виправдати себе, не підтверджується матеріалами справи, оскільки її пояснення щодо обставин вживання алкоголю перед керуванням автомобілем не можна розцінювати як намагання виправдатись, а є реалізацією права особи дати пояснення суду що до обставин правопорушення, які не спростовані належними доказами. Відомості ж про те, що ОСОБА_1 не висловила жалю матеріалами справи не підтверджені.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним внести зміни в речення 7 мотивувальної частини постанови від 14.06.2016 року, зазначивши обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_1 її щире розкаяння.

Приймаючи до уваги відсутність даних про те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності притягалась, її щире розкаяння, що є пом'якшуючою обставиною відповідно до положень ст. 34 КУпАП, вважаю можливим також змінити резолютивну частину постанови суду першої інстанції в частині застосування виду призначеного адміністративного стягнення, призначивши ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що становить 3400 гривень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.06.2016 року у відношенні ОСОБА_1 - змінити.

Речення 7 мотивувальної частини постанови від 14.06.2016 року викласти в такій редакції - «Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_1 суд вважає її щире розкаяння, обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено».

В реченні 1 резолютивної частини постанови від 14.06.2016 року після слова «стягнення» зазначити - «у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.».

В іншій частині постанову від 14.06.2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик