Справа № 363/1346/16-п Головуючий у І інстанції Чірков Г.Є.
Провадження № 33/780/371/16 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 138 11.07.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2016 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., проживаючого АДРЕСА_1,

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 05 квітня 2016 року близько 14 години 00 хвилин на автодорозі Київ - Вишгород - Десна - Чернігів в с. Лебедівка, Вишгородського району Київської області, керуючи автомобілем «РEUGEOT» д.н.з. НОМЕР_1, порушив п.п. 12.1, 12.3, 14.2, 10.1 ПДР України, оскільки не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 26.04.2016 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою судді, водій ОСОБА_2 просить прийняти його апеляційну скаргу до розгляду, поновити строк на апеляційне оскарження постанови; скасувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року, якою провадження відносно ОСОБА_1 було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення в межах передбаченої КУпАП санкції. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що справа була розглянута з грубим порушенням основних засад судочинства, а постанова винесена з порушенням норм матеріального, процесуального права та принципів судочинства, закріплених у Конституції України. Апелянт зазначає, що справу було розглянуто без його присутності, необ'єктивно та упереджено, що призвело до прийняття помилкового рішення і висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені доказами. Зокрема, висновки суду першої інстанції ґрунтуються виключно на припущеннях, що ДТП сталася та розвивалася за таких дорожніх умов та обстановки, які були викладені в поясненнях ОСОБА_1, при цьому, поза увагою лишилося те, що в справі відсутні будь-які докази цього, і пояснення ОСОБА_1 суперечать схемі ДТП, отриманим автомобілями пошкодженням та складеному працівниками поліції протоколу. Також апелянт вказує, що під час розгляду справи, суд першої інстанції вийшов за межі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, інкримінувавши апелянту порушення п. 10.1 ПДР України. Також, на думку апелянта, є незрозумілим, на підставі яких доказів суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; водія ОСОБА_1, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки розгляд справи в суді першої інстанції відбувався без його присутності. Вивчивши матеріали справи приходжу до висновку, що дане клопотання має бути задоволене, оскільки ОСОБА_2 до суду не викликали, копію постанови не направляли, а лише 20 травня 2016 року останній ознайомився з матеріалами справи та йому стало відомо про існування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган / посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог закону дотримано не в повній мірі.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 05 квітня 2016 року близько 14 години 00 хвилин на автодорозі Київ - Вишгород - Десна - Чернігів в с. Лебедівка, Вишгородського району Київської області, керуючи автомобілем «РEUGEOT» д.н.з. НОМЕР_1, порушив п.п. 12.1, 12.3, 14.2, 10.1 ПДР України, оскільки не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, допустив зіткнення з автомобілем « CHEYROLET» д.н.з. НОМЕР_2, який здійснював маневр повороту, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Водій ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 05 квітня 2016 року близько 14 години на автодорозі Київ - Вишгород - Десна - Чернігів за межами села Лебедівка, керуючи автомобілем «РEUGEOT» д.н.з. НОМЕР_1, рухався в напрямку с. Вища Дубечня. Наблизившись до автомобіля « CHEYROLET» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався зі швидкістю 30 км/год. в попутному напрямку та, переконавшись, що позаду відсутні транспортні засоби, смуга зустрічного руху вільна, не створюючи нікому перешкод, включив лівий сигнал повороту, виїхав на зустрічну смугу руху, почав здійснювати маневр обгону. Раптово, без ввімкнення сигналу повороту, не уступивши дорогу його автомобілю, водій ОСОБА_2 безпосередньо перед його автомобілем метрів за 10 - 12 почав зміщуватися вліво. Застосувавши екстрене гальмування, уникаючи зіткнення, вживши заходів до зменшення швидкості руху, подаючи звукові та світлові сигнали водію, зробив все можливе для уникнення зіткнення. Ще метрів 50 вони з ОСОБА_2 рухалися паралельно вліво, при цьому він гальмував. Зіткнення відбулося поза межами проїзної частини в «кармані». На його думку, саме дії водія ОСОБА_2, який грубо порушив п.п.14.3, 12.3, 10.3, 9.2, 1.3 ПДР України призвели до виникнення ДТП.

Водій ОСОБА_2 суду пояснив, що 05.04.2016 року близько 14 години він, керуючи автомобілем « CHEYROLET» д.н.з. НОМЕР_2, рухався в сторону с. В. Дубечня. Попереду зліва побачив «карман», в який вирішив заїхати. Рухався він з невеликою швидкістю, оскільки мав намір здійснити маневр повороту. Спереду нього автомобілів не було, а позаду за метрів 80 - 100 в його смузі руху він бачив, що рухався автомобіль. Ввімкнувши лівий покажчик повороту став повертати вліво, і коли вже його автомобіль знаходився метрів 3 в «кармані», відчув удар в ліву сторону свого автомобіля, а саме в заднє ліве колесо, який відкинуло на метрів 5. Вважає винним в ДТП водія ОСОБА_1, який рухався з великою швидкістю, а тому не зміг контролювати рух свого автомобіля.

Відповідно до вимог п 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

В ході судового розгляду було досліджено докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, до яких належать: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 288521 від 05.04.2016 року / а.с.1/; схема ДТП від 05.04.2016 року / а.с.2 /; письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 / а.с.3/, ОСОБА_2 / а.с.4/. З огляду транспортних засобів вбачається, що автомобіль «РEUGEOT» отримав механічні ушкодження переднього лобового скла, переднього бампера, передньої панелі, капоту, обох передніх крил, двох передніх блок фар; автомобіль «CHEYROLET» отримав механічні ушкодження переднього бамперу з лівого боку, лівого крила, передньої і задньої дверки з лівого боку, лівого порогу, заднього лівого колеса, заднього крила з лівого боку, заднього бампера з лівого та правого боку, передніх і задніх дверей з правого боку / а.с.2 зворот/.

Водієм ОСОБА_2 був наданий суду висновок експертного автотехнічного дослідження № 67-06/16 від 20.06.2016 року, відповідно до якого з технічної точки зору швидкість руху автомобіля «РEUGEOT» в даній дорожній обстановці перед початком застосування екстреного гальмування його водієм складала не менше 79, 5 … 83, 0 км/год. З технічної точки зору водій автомобіля «РEUGEOT» ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «CHEYROLET» шляхом застосування екстреного гальмування. Водій ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці мав діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.1, 12.3 та 14.2 ПДР України.

З технічної точки зору, водій автомобіля «CHEYROLET» ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці мав діяти відповідно до вимог п.10.4 ПДР України. В діях водія ОСОБА_2 невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР України не вбачається. З технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 12.1 та 12.3 ПДР України і така невідповідність перебуває у причинно - наслідковому зв'язку із виникненням даної ДТП. З технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України, що перебували б у причинно - наслідковому зв'язку із виникненням даної ДТП не вбачається.

В мотивувальній частині свого висновку судовий експерт також зазначив, що при зіткненні автомобілів частина кінетичної енергії, яку мав автомобіль «РEUGEOT» була витрачена на деформацію кузовних елементів транспортних засобів та на їх переміщення після зіткнення, а відтак швидкість руху автомобіля «РEUGEOT» в даній дорожній обстановці перед початком застосування екстреного гальмування його водієм буда на деяку величину більша за розраховані 79,5… 83,5 км/ год. Також експерт зазначає, що своєчасно застосоване гальмування водієм ОСОБА_4 давало можливість уникнути зіткнення без маневрування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні даний висновок експертного автотехнічного дослідження не спростував, не заявляв клопотання про призначення судом автотехнічної експертизи та не надав суду інших доказів на підтвердження його невинуватості у вчиненні даної ДТП.

При оцінці всіх доказів по справі в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП внаслідок порушення вищенаведених пунктів Правил дорожнього руху, однак, провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Заслуговують також на увагу посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що суддя без наявності щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у постанові зазначив про наявність в його діях порушення п.10.1 ПДР України.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді відповідно до ст.294 КУпАП підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст.38, п.7 ч.1 ст.247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Капічон