Справа № 125/574/16-п
Провадження № 33/772/152/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І.,за участю адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 06 травня 2016 року, -

В с т а н о в и в :

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 06 травня 2016 року визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_309 лютого 2016 року о 03:00 год.по вулиці Петровського в м.Жмеринці Вінницької області керував транспортним засобом марки "ВАЗ-211540", державний номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного спяніння.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.5, пп.а п.2.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України,а саме:керування транспортними засобами особами в стані наркотичного спяніння, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Барського районного суду Вінницької області від 06 травня 2016 року, оскільки він пропустив строк на подачу апеоляційної скарги не зі своєї вини, а тому що тільки 27.05.2016 року отримав копію постанови на руки.А також просить скасувати дану постанову суду першої інстанції,в звязку з відсутністю ознак правопорушення.Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 піждтримала апеляційну скаргу ОСОБА_3, просила її задовольнити.

Вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_3, та матеріали справи суд приходить до висновку , що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

До таких висновків апеляційний суд дійшов з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,що скаржник був присутній у судовому засіданні, проте отримав копію постанови суду лише 27.05.2016 року, оскільки судом постанова скаржнику була направлена лише 23.05.2016 року, що вбачається з конверту та довідки листоноші Маньковецького відділення зв"язку ОСОБА_4 (а.с. №№46-49).

Враховуючи викладене,суд вважає за можливе поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи, судом безспірно встановлено, що 09 лютого 2016 року о 03:00 год. ОСОБА_3 по вулиці Петровського в м.Жмеринці Вінницької області керував транспортним засобом марки «ВАЗ-211540», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного спяніння.

Дані обставини підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 №907905 від 09 лютого 2016 року (а.с.№3); власноручними письмовими поясненнями ОСОБА_3 на окремому аркуші, де він зазначив про розяснення йому прав та обовязків, про передачу керування автомобілем водієві ОСОБА_5, про складення протоколу серії АП1 №907905, за ст.130 КпАП України, через його відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, про те, що будь-яких претензій до начальника сектору безпеки руху ОСОБА_6 він не має (а.с№№.4,5); письмовими поясненнями ОСОБА_5, де останній зазначив, що він зобов'язується доставити автомобіль за місцем його зберігання, оскільки власник автомобіля ОСОБА_3 відмовляється пройти огляд на стан сп'яніння (а.с.№6);а також, відеозаписом події з місця пригоди, прижднаний до матеріалів справи.

Доводи в апеляції скаржника про відсутність складу адміністративного правопорушення є безпідставними, нічим не мотивовані.У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №907905 від 09.02.2016 року та поясненнях ОСОБА_3 наявні підписи скаржника, жодного заперечення скаржника на складений відносно нього протокол не зазначено.Крім того,у своїх письмових поясненнях він вказував, що керуючи автомобілем 211540",державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Жмеринка, він був зупинений працівником поліції, який в подальшому склав відносно нього протокол про адміністративне правопоруешення за відмову від проходження освідування.

Вказані обставини у справі та винуватості ОСОБА_3 переконливо довів та підтвердив допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисника-адвоката ОСОБА_7- майор поліції ОСОБА_6,який зокрема суду пояснив,що спочатку працівники поліції спробували провести освідування ОСОБА_3 безпосередньо на місці зупинки.Однак цього не вдалось зробити оскільки ОСОБА_3 не бажав добровільно пройти процедуру освідування на місці. Після чого йому було запропоновано проїхати до медичного закладу.

Апеляційний суд переконаний ,що районний суд вірно визнав невизнання своєї вини ОСОБА_3як позицію захисту власних інтересів.

З огляду на наведене вище ,апеляційний суд вважає,що районний суд всебічно, повно та обєктивно дослідив всі обставини справи та дав їм належну оцінку, обґрунтовано визнавши ОСОБА_3 винуватим в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та призначивши йому відповідне адміністративне стягнення, яке відповідає особі правопорушника та обставинам скоєного.

Зважаючи на те, що вина ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, доведена матеріалами справи, однак з моменту вчинення правопорушення пройшло більше 3-х місяців, провадження по справі відносно ОСОБА_3 слід закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На суд покладається обовязок відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обовязок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає,що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування постанови районного суду - не має.

Керуючись ст..55 Конституції України ,ст. ст. 38, 247 ч.1 п.7, 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Барського районного суду Вінницької області від 06 травня 2016 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 06 травня 2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_3 залишити без змін.

Провадження у справі № 125/574/16-п закрити у звязку з закіненням строків, встановлених ст.38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: