Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1652/16-п Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія ч.1ст.130КУпУП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1,

з участю апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

на постанову Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 червня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275,60 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_2 04.06.2016 року о 22 год. 30 хв. на перехресті вул. ОСОБА_1 - Коростенська в м. Новоград-Волинський Житомирської області, керував автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер 17АР9971, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатом тесту № 681, проведеного 04.06.2016 року о 23 год., приладом алкотестер Drager Аlkotest 6810, і з якого слідує, що в крові ОСОБА_2 було виявлено 1,04 % проміле алкоголю при допустимій нормі 0,2 % проміле.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову, провадження у справі закрити на підставі п.4 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що правопорушення вчинив в стані крайньої необхідності, оскільки йому потрібно було доставити дружину до лікарні, а можливості викликати швидку допомогу чи таксі не було. Дані обставини були залишені поза увагою судді під час розгляду даної справи.

Зазначив, що суд, позбавивши його права керування транспортними засобами, поставив його родину в скрутне становище, оскільки він має двох малолітніх дітей, яких потрібно доставляти до дитячого садочка відстань до якого становить приблизно 2,5 км, а дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Заслухавши пояснення апелянта на підтримку вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною та підтверджується наявними у справі доказами у їх сукупності.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 930965 від 04.06.2016 року, ОСОБА_2 04.06.2016 року, о 22 год. 30 хв., на перехресті вул. ОСОБА_1 - Коростенська в м. Новоград-Волинський Житомирської області, керував автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер 17АР9971, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатом тесту № 681, проведеного 04.06.2016 року о 23 год., приладом алкотестер Drager Аlkotest 6810, і з якого слідує, що в крові ОСОБА_2 було виявлено 1,04 % проміле алкоголю при допустимій нормі 0,2 % проміле.

Зазначені обставини визнані ОСОБА_2, що ним було підтверджено під час розгляду справи, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Також, апеляційний суд враховує приписи ст. 251 КУпАП та звертає увагу на те, що з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення документів, зокрема, з пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони були свідками проходження ОСОБА_2 тесту приладом алкотестер Drager Аlkotest 6810, який виявив в останнього 1,04 % проміле алкоголю.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції, накладаючи стягнення, у відповідності до ст. 33 КУпАП не в повній мірі врахував обставини справи, ступінь вини та інші обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та не навів мотиви накладення стягнення є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так, як вбачається з постанови, суд першої інстанції при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_2, взяв до уваги характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, особу ОСОБА_2, всі обставини справи в їх сукупності, та дійшов до обґрунтованого висновку, що покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень, застосувавши до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, з чим погоджується й апеляційний суд.

Доводи апелянта щодо закриття провадження на підставі п.4 ст.247 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 доказів на підтвердження того, що адміністративне правопорушення вчинено ним в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, не надано. Не було надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою та підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_1