АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/831/2016 Постанова винесена суддею Валігура Д.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката КрутороговоїС.І., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Донецьк, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 13 квітня 2016 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, по

вул. Жилянська, 96 в м. Києві, при перестроюванні не переконався, що це буде безпечно, чим допустив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак

НОМЕР_3, який здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто порушив

п. 10.1 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи зазначену постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята через неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права і з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повернути для дооформлення до Головного управління патрульної поліції м. Києва.

На обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, бо не містить вказівки на наявність свідка події ОСОБА_4, про якого було повідомлено співробітнику патрульної поліції ще на місці ДТП, а судом не були виконані вимоги ст. 278 КУпАП, а відтак порушені положення ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оскільки висновок суду про виключно його винуватість у ДТП ґрунтується лише на даних протоколу, всі ж інші докази, подані ним, у тому числі пояснення щодо обставин ДТП і висновок спеціаліста ОСОБА_5 незалежної експертної групи ФОП «ОСОБА_6.» від 10 травня 2016 року, відповідно до якого дії водія автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України, що з технічної точки зору також знаходяться в причинному зв'язку з даною ДТП, тобто ОСОБА_7 є також особою винною у ДТП, залишені поза увагою суду, який до того ж безпідставно відмовив йому у допиті свідка ОСОБА_4

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а співробітники патрульної поліції не виконали вимоги закону щодо об'єктивного та повного з'ясування всіх обставин події ДТП і встановлення осіб, винуватих у порушенні ПДР, судове рішення, як постановлене внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, апелянт вважає незаконним.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При розгляді справи по суті суддя місцевого суду, виконуючи вимогу, передбачену ст. 245 КУпАП, про вирішення справи про адміністративне правопорушення в точній відповідності з законом, не може вийти за межі суті правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно змінити фактичні обставини події, встановити інші порушення пунктів ПДР України, які не були указані у протоколі, дати оцінку відповідності дій вимогам ПДР іншого водія - учасника ДТП, а також повернути протокол про адміністративне правопорушення до управління поліції виключно з підстав наявності в діях іншої особи чи осіб ознак порушення ПДР з метою притягнення такої особи чи осіб до адміністративної відповідальності.

Судові органи розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, і відповідно до вимог ст. 280 КУпАП в числі інших, визначених законом обставин, зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Водночас, з'ясувавши, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки порушення пункту ПДР, який був зазначений у протоколі, і таке порушення перебуває в прямому причинному зв'язку з ДТП та її наслідками, суддя місцевого суду повинен вирішити питання про накладення на таку особу адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_2 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду були дотримані, оскільки висновки щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджуються наявними у справі доказами, отже суддя місцевого суду згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Зокрема, висновок судді місцевого суду в постанові про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 10.1 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх механічного пошкодження, за обставин, викладених у постанові, ґрунтується на:

- даних протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 925810 від 13 квітня 2016 року, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с. 1);

- даних схеми ДТП, в якій зафіксовані місця зіткнень транспортних засобів та їх положення після зіткнення, пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2);

- поясненнях другого учасника ДТП - водія ОСОБА_7, з яких убачається, що він, керуючи автомобілем «Тойота», рухався по вул. Жилянська в напрямку

вул. Горького в м. Києві, в лівій смузі руху зі швидкістю 50 км/год, побачив як раптово та неочікувано водій транспортного засобу марки «Фольксваген» почав перестроюватись з правої смуги руху в ліву, по якій він рухався, внаслідок чого відбулося зіткнення і його автомобіль відкинуло на тротуар на припаркований транспортний засіб марки «Форд» (а.с. 5).

Зазначені висновки також узгоджуються з висновком спеціаліста ОСОБА_5 незалежної експертної групи ФОП «ОСОБА_6.» від 10 травня 2016 року, відповідно до якого в дорожній обстановці, що сталася 13 квітня 2016 року о 15 год. 40 хв., дії водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв'язку з даною ДТП (а.с. 15-19). А пояснення ОСОБА_2 в суді, за якими він не заперечував свою винуватість у порушенні п. 10.1 ПДР України, але наполягав на тому, що дана ДПТ сталася в тому числі в результаті винних дій водія автомобіля марки «Тойота» ОСОБА_7, яким було порушено п. 12.3 ПДР України, що підтверджується висновком спеціаліста, також доводять обґрунтованість висновку судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зі змісту судового рішення слідує, що, всупереч тверджень апелянта, суддя місцевого суду в постанові дав належну оцінку всім доказам у справі, в тому числі й висновку спеціаліста від 10.05.2016, проаналізувавши їх в сукупності та взаємозв'язку між собою, правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, бо не містить відомостей про свідка, а суть адміністративного правопорушення викладена без посилань на порушення ПДР іншим учасником ДТП і з цих підстав протокол необхідно повернути до управління поліції, є безпідставними з огляду на таке.

Так, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені дата і місце його складення, дані про особу, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та до протоколу приєднані схема місця ДТП та пояснення водіїв - учасників ДТП.

Відсутність в протоколі відомостей про свідків ДТП не може бути в даному випадку підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення до управління поліції, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості порушити перед судом питання про допит свідка - очевидця ДТП.

Крім того, не може бути підставою для скасування постанови судді і доводи ОСОБА_2 про порушення суддею місцевого суду його прав через відмову у задоволенні клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_4, який на момент ДТП знаходився в керованому ним транспортному засобі, оскільки ці права ОСОБА_2 було поновлено при перегляді справи в апеляційній інстанції. При цьому, допитаний в суді свідок ОСОБА_4, хоч і вважав, що водій автомобіля марки «Тойота» також порушив ПДР України, але й не заперечував винуватості ОСОБА_2 у цій ДТП, тобто його показання також не спростовують висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про порушення ПДР водієм ОСОБА_7, а також тверджень ОСОБА_2 та його захисника в суді апеляційної інстанції про необхідність повернення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 до управління поліції у зв'язку з необхідністю складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_7, то вони, як вже зазначалося, не ґрунтуються на законі, оскільки вирішення питання наявності порушень ПДР в діях іншого водія не може бути предметом судового розгляду в межах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 і повноваженнями приймати рішення про повернення справи для вирішення питання притягнення іншого водія до адміністративної відповідальності як суддя місцевого суду, так і суддя суду апеляційної інстанції, не наділені.

З огляду на викладене, вважаю, що обставини справи суддею місцевого суду з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю, адміністративне стягнення до нього застосовано суддею місцевого суду з дотриманням вимог закону, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову судді від

19 травня 2016 року, як законну та обґрунтовану, - без зміни.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П. Павленко