АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 29.02.2016 року о 20 год. 26 хв., керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вул. Боженка та вул. І. Федорова в м. Києві здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора, не надав дорогу автомобілю «Порше» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що матеріали про адміністративне правопорушення, на підставі яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, складенні на місці ДТП працівниками поліції з порушеннями.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення свідка ОСОБА_3, працівників поліції ОСОБА_4, ОСОБА_5, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, поясненнях водія автомобіля «Порше» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_3 (а.с. 4-5), згідно з якими зіткнення автомобілів сталось внаслідок виїзду автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 на перехрестя вул. Боженка та вул. І. Федорова в м. Києві на забороняючий сигнал світлофора.

В судовому засіданні апеляційного суду працівники поліції ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що 29.02.2016 року о 20 год. 26 хв., вони здійснювали документальне оформлення ДТП на перехресті вул. Боженка та вул. І. Федорова в м. Києві за участю автомобілів «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 та «Порше» д.н.з. НОМЕР_2. На місці події було встановлено, що автомобіль «Порше»д.н.з. НОМЕР_2 рухався на зелений сигнал світлофора по вул. Боженка, тоді як автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора. Огляд на стан сп'яніння на місці ДТП не проводили, оскільки візуальних ознак перебування учасників ДТП у такому стані виявлено не було, а самі учасники на цьому не наполягали. Пояснення громадянин Туреччини ОСОБА_6 надав через особу, яка володіла турецькою мовою та перебувала разом з ним. Будь-яких клопотань з приводу проведення додаткових дій чи встановлення додаткових обставин від ОСОБА_2 на місці ДТП не надходило.

Наведені докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що в діях водія автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачається порушення вимог п. 8.7.3 ПДР України, а саме здійснення руху на забороняючий сигнал світлофора.

Будучи допитаним за клопотанням ОСОБА_2 у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що не пам'ятає хто на який сигнал світлофора здійснював рух.

Однак, апеляційний суд вважає такі пояснення недостовірними, оскільки вони суперечать поясненням, наданим ОСОБА_3 на місці ДТП, та іншим зібраним по справі доказам.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не надав.

Будь-яких клопотань щодо витребування та дослідження додаткових доказів, дослідження обставин, які потребують спеціальних знань від ОСОБА_2 не надходило.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн., - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя