АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/386/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю ОСОБА_3,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм у «КП» Автопідприємство санітарного транспорту», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП та провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 рокуКорса О.О. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП та провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції було встановлено, що 31.08.2015 року, близько о 06 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Дніпропетровську, на врегульованому світлофором перехресті вул. Радгоспної та пр. Слобожанського, виконуючи проїзд перехрестя з увімкненими маячками та звуковою сигналізацією на увімкнений в його напрямку червоний сигнал світлофора, не забезпечив безпеку дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з мікроавтобусом «Mercedes», н/з НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який від удару виїхав на тротуар,скоїв наїзд на світлофор і перекинувся. В результаті ДТП автомобілям та світлофору спричинені механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, пасажиру ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що своїми діями водійКорса О.О. порушив п. 3.1, 8.7.3 «е» ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суд першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

При цьому апелянт вважає, що він дотримався вимог Правил дорожнього руху України, а саме п. 3.1., в свою чергу зазначає, що водій ОСОБА_3 на великій швидкості виїхав на перехрестя та випередив автомобілі, які зупинилися на перехресті, для того щоб пропустити його автомобіль швидкої допомоги.

Також апелянт зазначає, що з висновком експерта, який був призначений судом за клопотанням ОСОБА_3 він категорично не згоден.

Крім того вказує, що ним було заявлено клопотання про призначення комплексної судової автотехнічної експертизи в іншому експертному закладі, але суд безпідставно відмовив чим допустив неповноту судового розгляду.

До початку судового засідання адвокатом ОСОБА_6, яка зазначила, що діє в інтересах ОСОБА_3, подала клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату у звязку з хворобою.

Водій ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції просив постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказав, що договір особисто з адвокатом ОСОБА_6, він не укладав, вона має договір з ОСОБА_7 власником автомобілю, яким він керував в день подій.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про перенесення справи, вважає за необхідним в задоволенні клопотання відмовити, оскільки адвокат ОСОБА_6 не надала повноважень для захисту інтересів ОСОБА_3

Так дійсно у відповідності до ст. 270 КУпАП представники мають право заявляти клопотання, однак як вбачається з поданого клопотання про перенесення судового засідання до нього не було додано повноваження адвоката ОСОБА_6, у матеріалах справи також відсутні повноваження представника, а саме договір укладений з ОСОБА_3, який би надавав їй повноваження діяти в його інтересах.

У судовому засіданні ОСОБА_3 також повідомив, що договору не укладав з адвокатом ОСОБА_6, тому він в матеріалах справи відсутній.

Отже з урахуванням приведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про відкладення судового засідання адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, в звязку з чим вважає за можливе апеляційну скаргу розглянути по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задовольню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи та були досліджені в суді, в їх сукупності.

Судом першої інстанції було вислухано думку правопорушника ОСОБА_4О, його адвоката ОСОБА_8 та думку представника ОСОБА_7 ОСОБА_6, пояснення водія ОСОБА_3, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, були досліджені матеріали справи, враховані висновки судову авто-технічної експертизи, проведеної за клопотанням сторін в судовому засіданні, і лише після цього судом було прийнято правильне рішення по справі.

ОСОБА_4О та його захисник-адвокат ОСОБА_8 заперечували проти наявності у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та просили закрити провадження по справі.

Представник ОСОБА_6 просила визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вважала, що саме він порушив Правила дорожнього руху України.

Як слідує з протоколу судового засідання, водій ОСОБА_3 також стверджував, що у скоєнні даної ДТП винен саме ОСОБА_4, який порушив вимоги п.3.1, 8.7.3 «е» ПДР.

Судом першої інстанції було вислухано думку учасників процесу та надано належну оцінку.

Так винна ОСОБА_4 підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи в їх сукупності, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 264736 від 09 вересня 2015 року, який був складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, яким було встановлено, що ОСОБА_4 порушив п.п. 3.1 та 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України;(а.с.1)

-висновком за результатами розгляду матеріалів ДТП, зареєстрованих до ЄО ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 65433 від 31.08.2015 року з якого також вбачається, що ОСОБА_4 порушив п.п. 3.1 та 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України;(а.с.2)

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.08.2015 року, фото таблицею та схемою доданою до нього на якій зображено рух транспортних засобів та їх розташування після їх зіткнення, також було встановлено місце зіткнення з якого вбачається, що зіткнення сталося у напрямку руху автомобіля «Мерседес», яким керував водій ОСОБА_3;(а.с.3-8)

-поясненнями самого ОСОБА_4 де ним було зазначено, що коли він виїхав на перехрестя на червоне світло світлофору, то в той час пересікав перехрестя автомобіль «Мерседес» та сталося зіткнення, де він також зазначив пошкодження, а саме в його автомобілі була пошкоджена передня частина, а в автомобіля «Мерседес» права задня сторона;(а.с.4)

-поясненнями потерпілого ОСОБА_3 який також зазначив, що він виїхав на перехрестя на зелене світло та після чого в його автомобіль, а саме задню праву бокову частину вїхав автомобіль швидкої допомоги;(а.с.13,14)

-Відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди з якого також вбачається, що автомобіль «Мерседес» під керуванням водія ОСОБА_3 рухався на зелене світло світлофору та виїхавши на перехрестя та майже його переїхавши в його задню праву бокову частину врізався автомобіль «Рено» під керуванням водія ОСОБА_4О.(а.с.38)

-висновком судової автотехнічної експертизи №44 від 28 квітня 2016 року, яким було встановлено, що дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 3.1, 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з настанням ДТП.(а.с.123-126)

Отже, дослідивши всі вищезазначені докази по справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що він дотримався вимог ПДР України є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Що стосується доводів про те, що висновок авто технічної експертизи №44 від 28 квітня 2016 року на думку апелянта є неналежним доказом, то вони не заслуговують на увагу, оскільки обставин, які б ставили під сумнів висновок Харківського Науково-Дослідного інституту судових експертиз, ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції, не встановлено. В суді першої інстанції, суд обґрунтовано відмовив в призначенні комісійної автотехнічної експертизи, оскільки доказів отриманих в суді достатньо було для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_4 правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхіднимапеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргуКорси ОСОБА_12 - залишити без задоволення, а постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП та провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2