ПО С Т А Н О В А

Іменем України

19 липня 2016 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В.,

за участю

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1.,

прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2. Красноярський край, РФ, громадянку України, яка має вищу освіту, має на утриманні неповнолітню дитину, є секретарем Білозерської міської ради Добропільського району Донецької області VІІ скликання, раніше до адміністративної відповідальності не притягалась,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2016 року до суду на розгляд надійшли протоколи № 39,40 від 30.06.2016 року, які складені старшим оперуповноваженим в ОВС УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ НПУ ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1.

З протоколу № 39 вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст..28 ЗУ «Про запобігання корупції», будучи депутатом Білозерської міської ради VІІ скликання та суб»єктом відповідальності за правопорушення, пов»язані з корупцією, що передбачено п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», 19.11.2015 року приблизно о 10.00 годині на першій сесії Білозерської міської ради VІІ скликання, перебуваючи в приміщенні вказаної міської ради за адресою Донецька область, Добропільський район, м.Білозерське вул..Гірнича,4, публічно не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, в якому працює, тобто сесію міської ради при обранні секретаря цієї ради де вона була кандидатом на цю посаду.

З протоколу № 40 вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст..28 ЗУ «Про запобігання корупції», будучи депутатом Білозерської міської ради VІІ скликання та суб»єктом відповідальності за правопорушення, пов»язані з корупцією, що передбачено п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», 19.11.2015 року приблизно о 10.00 годині на першій сесії Білозерської міської ради VІІ скликання, перебуваючи в приміщенні вказаної міської ради за адресою Донецька область, Добропільський район, м.Білозерське вул..Гірнича,4, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів прийняла участь у голосуванні, а саме отримала бюлетень та проголосувала при обранні секретаря цієї ради, де була кандидатом на посаду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП не визнала і суду пояснила, що ніяких порушень вимог ЗУ «Про запобігання корупції» вона не вчиняла, так як діяла відповідно до вимог ст..19 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» та ст..49 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Зазначила, що реального конфлікту інтересів у неї не було, оскільки вона, як депутат, голосуючи на виборах секретаря міської ради реалізувала своє право обирати і бути обраним до органів місцевого самоврядування.

Прокурор Красюк І.В. в судовому засіданні підтримала протоколи і зазначила, що ОСОБА_1 вчинила, вказані в протоколах дії при наявності у неї реального конфлікту інтересів, за що передбачена відповідальність за 1,2 ст.172-7 КУпАП. Вважає, що, приймаючи участь у голосуванні за свою кандидатуру на посаду секретаря Білозерської міської ради, ОСОБА_1 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів між її приватним інтересом, що виявився у можливості зайняття посади, яка передбачає виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і отримання заробітної плати, та її представницькими повноваженнями як депутата міської ради.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши надані матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов»язаний повно, всебічно та об»єктивно з»ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належні правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Диспозицією ч.1 ст.172-7 КУпАП України передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а диспозицією ч.2 цієї статті Кодексу, - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб»єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема, до цього переліку віднесені Законом і депутати місцевих рад, а отже ОСОБА_1 підпадає під дію цього Закону.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.п.1,2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов»язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосередньо керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності в неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 обрано депутатом Білозерської міської ради VII скликання, що підтверджується рішенням Білозерської міської ради № 7/1-1 від 19.11.2015 року.

Саме кандидатуру депутата ОСОБА_1 на першій сесії сьомого скликання Білозерської міської ради відповідно до протоколу засідання лічильної комісії Білозерської міської ради № 2 від 19 листопада 2015 року та рішення Білозерської міської ради № 7/1-4 від 19.11.2015 року обрано секретарем Білозерської міської ради VII скликання.

Як вбачається із матеріалів справи (письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5.), та пояснень ОСОБА_1, які вона надала в судовому засіданні, остання під час таємного голосування з виборів секретаря міської ради VII скликання 19 листопада 2015 року, отримала бюлетень для голосування і голосувала як депутат Білозерської міської ради VII скликання по питанню обрання секретаря міської ради, тобто за обрання себе секретарем міської ради.

Приписами п.2 Примітки до ст..172-7 КУпАП визначено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Системний аналіз законодавства про боротьбу з корупцією свідчить про те, що для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має бути встановлено наявність такої сукупності юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення; наявність повноважень на прийняття рішення.

Без наявності хоча би одного з фактів з цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає.

Приписами ст.38 Конституції України встановлене право громадян вільно обирати і бути обраними до органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Приписами ч.2 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачене право депутата обирати і бути обраним до органів відповідної ради.

Тобто, голосування депутата за обрання секретаря міської ради є його правом та обов'язком, а участь в такому голосуванні є здійсненням депутатом представницьких повноважень.

З огляду на наведені норми Закону, право ОСОБА_1 бути обраною секретарем ради є реалізацією її представницьких повноважень, як депутата ради, а не здійсненням її приватного інтересу. Оскільки, з обранням особи депутатом органу місцевого самоврядування, такій особі одночасно, разом з іншим комплексом прав та повноважень, делегується і представницьке право бути обраним до складу виконавчих органів такої ради.

Більше того, в судовому засіданні було встановлено, що під час обрання ОСОБА_1 секретарем Білозерської міської ради VII скликання, на голосування не було виставлено альтернативних кандидатур, тобто була відсутня ситуація вибору між кількома можливими варіантами голосування, внаслідок чого відсутній реальний вплив приватного інтересу на об'єктивність прийняття такого рішення, і, відповідно, відсутній реальний конфлікт інтересів.

При цьому вибір депутатом варіанту голосування «за» в даному випадку не створює реальний конфлікт інтересів, оскільки вибір варіанту голосування відноситься повністю до розсуду відповідного депутата і законодавством не регламентується.

Крім того, само по собі голосування ОСОБА_1, як депутата міської ради, яка виконує свої повноваження у складі цього колегіального органу за призначення себе на посаду секретаря ради з огляду на те, що вона не приймала такого рішення одноособово, а рішення приймалося колегіальним органом, із дотриманням передбаченої законом процедури, свідчить про відсутність прямого і безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між її голосуванням та прийняттям рішення, відтак таке її голосування не здійснювалося в умовах реального конфлікту інтересів.

В матеріалах справи будь-які дані щодо вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на спонукання депутатів міської ради до голосування за вказане рішення відсутні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність реального конфлікту інтересів в діях ОСОБА_1 під час обрання її на посаду секретаря Білозерської міської ради VII скликання, тобто про відсутність в діях останньої події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КпАП України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, справу провадженням необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця