Справа № 445/609/16-п Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 33/783/466/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 10 червня 2016 року,

з участю правопорушника ОСОБА_2,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, інваліда ІІІ-ї групи, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком два роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови судді Смолин В.М., 13 березня 2016 року біля 23 год.20 хв. в м. Золочеві, по вул. С.Стрільців, Львівської області, повторно протягом року, керував автомобілем "Шевроле Нива", д.н. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан спяніння проводився алкотестером "Драгер".

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 зазначає, що з постановою суду не погоджується.

Наголошує, що повністю визнав себе винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та розкаявся у вчиненому.

Акцентує, що під час розгляду справи просив призначити йому стягнення у виді адміністративного арешту, так як стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом створить йому і його сімї значні життєві труднощі, а саме позбавить можливості заробляти на прожиття, оскільки займається підприємницькою діяльністю і це єдиний дохід його сімї.

Звертає увагу, що доглядає за хворою матірю та рідною сестрою, яка є інвалідом з дитинства, і йому часто доводиться возити їх у лікарню на власному автомобілі.

Покликається на те, що суддя помилково вказав, що він переніс два інфаркти і це, на його думку, стало причиною накладення неспіврозмірного стягнення. Зазначає, що є інвалідом ІІІ групи, але ця група є працююча і у нього немає протипоказань для відбування адміністративного арешту.

Просить змінити постанову судді та накласти стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 діб.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі та поясненнях в суді апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_2 не оспорює факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, а оскаржує лише вид стягнення.

Як вбачається з постанови судді районного суду, з врахуванням характеру правопорушення та особи порушника, на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Доводи правопорушника ОСОБА_2, якими він в апеляційній скарзі обґрунтовує застосування до нього стягнення у виді адміністративного арешту, апеляційний суд вважає безпідставними.

Окрім цього, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, якщо санкцією статті за якою правопорушника притягнуто до відповідальності, передбачено альтернативні види стягнень то за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не має права посилити таке.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції даної статті у виді позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 10 червня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП України та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком два роки без оплатного вилучення транспортного засобу без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_1

апеляційного суду

Львівської області