Номер провадження: 33/785/419/16
Номер справи місцевого суду: 523/2581/16
Головуючий у першій інстанції Деркачов
Доповідач Бойченко М. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області М.Є.Бойченко, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, з вищою

освітою, заміжня, маюча на утриманні неповнолітню ди-

тину, працевлаштовану, фактично проживаючої: Одеська

обл., смт. Овідіополь, вул. Свердлова, 19-А,

- постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.05.2016р. притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 п.6 ст.212-2 КУпАП з накладанням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510грн. в доход держави та судового збору у розмірі 275,60грн.

Згідно матеріалів справи, які надійшли до суду з Служби Безпеки України в Одеській області відносно ОСОБА_1, є посадовою особою, яка 15 квітня 2016р., будучи головним спеціалістом сектору з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області та відповідальною особою за забезпечення виконання вимог законодавства під час провадження у зазначеній державній адміністрації діяльності, повязаної з державною таємницею, в порушення вимог ст.ст. 21,28 Закону України «Про державну таємницю», а також п.п. 9,10 та 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМ України №939 від 18 грудня 2013р. (далі Порядку №939), не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, що мало вираз: в неналежній роботі експертної комісії; в несвоєчасному переоформленні спеціального дозволу на провадження діяльності, повязанної з державною таємницею; в порушенні порядку прийому передачі матеріальних носіїв секретної інформації (далі-МНСІ) у відсутність ОСОБА_1; в не веденні контролю примірнику Порядку №939); в не оформленні результатів перевірок знань працівниками законодавства з питань охорони державної таємниці; в не виведенні сигналу спрацювання охоронної сигналізації режимного приміщення на пульт чергового охоронця; в несправності пожежної сигналізації режимного приміщення; в не обладнанні режимного приміщення аварійним освітленням; засобами протидії випадковому зникненню документів через відчинене вікно; в не здачі робочих примірників ключів від режимного приміщення та сховищ в опечатаному пеналі черговому охоронцю під підпис у відповідному журналі; в не відповідності встановленим вимогам організації внутрішньо обєктового та пропускного режимів, а також плану заходів із забезпеченням режиму секретності у разі введення правового режиму воєнного або надзвичайного стану; в несвоєчасному направленні на погодження порядку дій посадових осіб в разі виникнення загрози захоплення МНСІ; в невідповідності встановленим вимогам форм письмових зобовязань працівників у звязку із допуском до державної таємниці; в порушенні порядку доступу працівників до державної таємниці та МНСІ; в порушенні порядку оформлення документів після скасування грифу секретності; в неналежному веденні журналів обліку режимно-секретного органу (далі-РСО), а також звітів про виконання програм прийому і роботи з іноземцями, а також про результати виконання планів забезпечення режиму секретності; в частковому не усуненні недоліків, зазначених в акті перевірки від 30 березня 2011р.

на яку покладається обовязок щодо забезпечення охорони державної таємниці в установі.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП порушення законодавства про державну таємницю, невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Як вбачається з апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, він просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. На його думку, постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому судом в неповному обсязі з`ясовані всі фактичні обставини справи та не надано належної оцінки доказам та обставинам, суд підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе покарання. Крім того, судом факт наявності або відсутності умислу взагалі не з`ясовувся.

Заслухавши представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, які надійшли до суду з Служби Безпеки України в Одеській області відносно ОСОБА_1, вона є посадовою особою та на неї покладаються обовязки щодо забезпечення охорони державної таємниці в установі.

Як вбачається з матеріалів справи щодо ОСОБА_1, судовий розгляд проведено з дотриманням положень 22 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддею повно й обєктивно перевірялись зазначені документи: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1-10); акт перевірки стану охорони державної таємниці (а.с.11-24); розпорядження про накладення на ОСОБА_1 обовязків по забезпеченню режиму секретності за №891 від 31.07.2012р. (а.с.24)) та інші матеріали справи. Зібраним у справі доказам дана належна оцінка.

Суд встановив, що ОСОБА_1, будучи державним службовцем, посадовою особою, була призначена на посаду головного спеціаліста сектору з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області розпорядженням голови Овідіопольської державної районної адміністрації Одеської області №1324 від 01.12.2011р., але не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Дії ОСОБА_1 суд правильно кваліфікував за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, як порушення особою законодавства про державну таємницю.

Висновки суду першої інстанції в цій частині є обґрунтованими.

Отже, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1О доводи про те, що це ніяк не підтверджує факт щодо порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці з боку ОСОБА_1, свого підтвердження не знайшли.

За таких обставин, вважаю, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачаю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18 травня 2016р. про визнання ОСОБА_1 виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1п.6 ст.212-2 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3

Копія вірна: суддя М.Є. Бойченко