Справа № 344/5717/16-п
Провадження № 33/779/143/2016
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., ознайомившись з справою про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 (одна тисяча сто девяносто) грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп..

З постанови судді вбачається, що 29.04.2016 року начальник ІТВ Івано-Франківського ОВК ОСОБА_2 перебував на службі в нетверезому стані.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, заперечуючи свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення, вважає постанову судді незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, оскільки копію постанови суду від 22.06.2016 року йому вручено 12.07.2016 року, що підтверджується відповідним талоном на отримання судового рішення. Просить поновити строк на оскарження постанови суду. Скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2016року та закрити провадження в справі в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито ,що гарантує особі , яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з постанови суду ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні 22 червня 2016 року, дав пояснення, і йому було достовірно відомо про винесення суддею постанови та строки її оскарження, а отже він мав реальну можливість подати апеляційну скаргу у встановлені строки.

ОСОБА_2 достеменно знав і не міг не знати про наявність оскаржуваної постанови суду в звязку з чим, беручи до уваги ці конкретні обставини справи, необхідно вважати, що початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді є день винесення постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 направив до суду поштовим зв'язком 16.07.2016 року, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на поштовому конверті, тобто зі значним пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду. Посилання апелянта на несвоєчасне отримання копії постанови судді, як на підставу для задоволення його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Оскільки поважних причин для поновлення строку не встановлено, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду, підлягає поверненню апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги, не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2016 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1