Справа № 450/1068/16-п Провадження № 3/450/467/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р. суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої сільським головою Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області,

за ч.2 ст.212-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

06.05.2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.212-3 КУпАП відносно голови Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2016 року, складеного головним спеціалістом Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини ОСОБА_2, надійшла скарга ОСОБА_3, щодо порушення головою Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 Закону України «Про доступ до публічної інформації». За результатами перевірки скарги було встановлено наступне. ОСОБА_3, як депутат Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, керуючись Законом України «Про доступ до публічної інформації» 04.02.2016 р. звернулась до сільської ради з проханням надати інформацію, зокрема протоколи та рішення ради з додатками пленарних засідань Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, які відбулися у серпні та жовтні 2015 року, рішення з додатками II сесії Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області VII скликання від 23.12.2015 року, протоколи та рішення засідань постійних комісій, які відбулись протягом 2015 року, протоколи та рішення виконавчого комітету Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за період із серпня 2015 року по даний час включно.

Депутатське звернення зареєстроване у Скнилівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області за №43 від 04.02.2016 року.

У відповіді, наданій листом від 11.02.2016 року за № 32, за підписом ОСОБА_1, заявнику неправомірно відмовлено у наданні копій затребуваних документів з посиланням на те, що в даних рішеннях міститься інформація про розпоряджання земельними ділянками на користь фізичних та юридичних осіб, така інформація є конфіденційною.

В судове засідання ОСОБА_1 зявилась, вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, вказала, що доступ до отримання запитуваної інформації нею було надано, зокрема шляхом ознайомлення та отримання фотокопій документів.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, а саме порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» -необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Метою Закону є забезпечення прозорості та відкритості субєктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до судової практики положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» поширюються також на відносини з приводу доступу до інформації, що виникли в результаті направлення депутатського звернення. Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2014 року № К/800/53664/13 Вищий адміністративний суд України вказав, що запит направлений у вигляді депутатського звернення, ніяким чином не позбавляє розпорядника запитуваної інформації обовязку розглянути його у відповідності із вимогами Закону України «Про доступ до публічної інформації, так як першочергове значення має те, відповідно до якого нормативного акту направлений запит, а не його формальна назва.

Відповідно до пункту 17 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до п. 10 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування» висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчий комітет сільської ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету є однією з форм актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обовязковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У Законі України «Про захист персональних даних» зазначено, що обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, зокрема, таких як використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача). Аналіз положень статті 11 Закону свідчить, що обробка персональних даних може здійснюватися відповідно до закону або за згодою особи.

З метою забезпечення балансу між правом особи у обмеженні доступу до інформації про себе та правом суспільства знати суспільнонеобхідну інформацію, низкою законів передбачено випадки, коли поширення персональних даних особи може здійснюватись без згоди особи.

Відповідно до положення статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», не належать до інформації з обмеженим доступом персональні дані, зокрема, про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Так, відповідно до частини пятої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по-батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

В контексті важливості необмеженого доступу до інформації про розпорядження комунальним майном вартує зазначити, що у Законі України «Про засади державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційна стратегія) на 2014-2017 роки» вказується про те, що ефективний доступ до інформації, якою володіють органи публічної влади, інші субєкти, є важливою передумовою для запобігання корупції, виявлення та припинення корупційних діянь. Особливе значення має інформація, яка становить суспільний інтерес, а саме - відомості про використання бюджетних коштів, розпорядження державним або комунальним майном.

Відповідно, інформація про всі дії субєктів владних повноважень стосовно розпорядження коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном не може бути обмежена в доступі, за винятком, коли, як зазначалось вище, таке обмеження здійснюється в інтересах національної безпеки, оборони, розслідування чи запобігання злочину.

ОСОБА_3, яка діє як депутат Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, представляючи інтереси відповідної територіальної громади у раді, у зверненні № Б093/16 від 04.03.2016 року до Уповноваженого ВР України з прав людини зазначає, що запитувана інформація є необхідна мешканцям, оскільки, на даний час в селі існує гостра проблема отримання жителями земельних ділянок під індивідуальне будівництво та ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається з матеріалів скарги, жителі села неодноразово намагались отримати інформацію про виділення земельних ділянок у с. Скнилів Пустомитівського району Львівської області, ознайомитись з відповідними протоколами і рішеннями ради та її виконавчих органів, але сільський голова ОСОБА_1 систематично відмовляє у наданні інформації з посиланням на те, що запитувана інформація є з обмеженим доступом.

У поясненнях, наданих керівнику регіонального представництва Уповноваженого з прав людини у Львівській області, ОСОБА_1 повідомила, що при відмові потерпілому в наданні запитуваної інформації керувалась Рішенням Конституційного суду України від 20.01.2012 року по справі №1-9/2012, у якому передбачено перелік відомостей, які відносяться до конфіденційної інформації, Законом України від 09.04.2015 року № 319-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо доступу до публічної інформації у формі відкритих даних», який регулює порядок оприлюднення та надання на запит інформації у формі відкритих даних, (лист № 98 від 19.04.2016 року)

У звязку з цим вартує зазначити, що у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено мотивовану підставу відмови.

Виключний перелік підстав для відмови в задоволенні інформаційного запиту передбачений у ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

При цьому, розпорядник інформації не може обмежувати доступ до публічної інформації у разі, якщо норми Закону прямо забороняють обмежувати доступ до такої інформації, зокрема до копій документів про розпоряджання комунальним майном. (ч.5 ст.6 Закону).

У разі віднесення інформації до категорії обмеженого доступу всупереч вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інших Законів, ч. 2 ст. 212-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Особою, відповідальною за вчинення даного адміністративного правопорушення є посадова особа, яка надала відповідь №32 від 11.02.2016 року - ОСОБА_1

Враховуючи наведені обставини, в діях сільського голови Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1, наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, а саме необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

Вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.05.2016 року; заявою ОСОБА_3 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини вх.№Б093/16 від 04.03.2016 року; депутатським зверненням ОСОБА_3 до Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 04.02.2016 року; відповіддю №32 від 11.02.2016 року Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на депутатське звернення ОСОБА_3; листом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області №273/2016 від 05.04.2016 року голові Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; листом Скнилівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області керівнику Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №98 від 19.04.2016 року.

Вимогами ст.38 КупАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частини третій цієї статті. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю після закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1, як голова сільської ради, порушила вимоги ч. 2 ст. 212-3 КУпАП 11.02.2016 року надавши відповідь №32, якою обмежила доступ до публічної інформації, а справу розглянуто 23.06.2016 року, приходжу до переконання, що ОСОБА_1О слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, проте провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 246, 247-249, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, та закрити провадження в адміністративній справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_4