АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/354/16 Головуючий у першій інстанції:Калініченко Г.П.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю: ОСОБА_3, його апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює на посаді менеджера в ТОВ «Компанія «Максімет», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Судом першої інстанції було встановлено, що 23.04.2016 року о 02:00 годин водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Київській в м. Дніпропетровську з явними ознаками алкогольного сп'яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло), і на вимогу інспектора УПП від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати в частині накладення адміністративного стягнення та змінити застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт не оспорюючи своєї вини вважає, що вид адміністративного стягнення було накладено з порушенням, оскільки не відповідає характеру вчиненого правопорушення та його ступеня вини.

Крім того зазначає, що він не був належним чином повідомленим про розгляд справи, який відбувся в зв'язку з чим був позбавлений можливості надати документи, які б характеризували його особу.

Також зазначає, що судом не було взято до уваги пом'якшуючі обставини, а саме: щире каяття, що він не притягувався до будь-якої відповідальності, працює менеджером із збуту, з 2007 року перебуває в шлюбі та має на утриманні малолітнього сина та дружину.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд лише зробив посилання на передбачені ст. 33 КУпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, при цьому зі змісту постанови неможливо встановити, які саме обставини, як вказано в постанові, що пом'якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_3, були враховані судом при накладенні на останнього адміністративного стягнення.

Як встановлено апеляційним переглядом, місцевий суд взагалі не мотивував своє рішення щодо накладення на апелянта адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували б відповідальність ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про те, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

До апеляційної скарги ОСОБА_3 було додано документи, які характеризують його як особу, та судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 не притягувався до будь-якої відповідальності, працює менеджером із збуту, з 2007 року перебуває в шлюбі та має на утриманні малолітнього сина та дружину. (а.с.20-22)

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення накладеного ОСОБА_3 адміністративного стягнення до 1 ріку 6 місяців позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року відносно ОСОБА_3 змінити в частині накладення адміністративного стягнення, пом'якшивши стягнення до 1 року 6 місяців позбавлення права керування транспортними засобами.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун