Справа № 530/908/16-п
Номер провадження 3/530/158/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2016 року року суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючий директором ТОВ «Полтаваекопродукт -2» українець, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,-

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2016 року головним державним інспектором Управління держпраці у Полтавській області ОСОБА_2 проведено перевірку ТОВ «Полтаваекопродук-2 » під час якої встановлено порушення, а саме:

Як свідчать особові картки працівників, підписи про ознайомлення працівників із записами в трудових книжках про прийняття на роботу та переведення відсутні, що є порушенням вимог пункту 2.5 розділу 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 58 29.07.1993 року щодо зобовязання власника з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення ознайомити працівника під розписку в особовій картці (типова відомча форма П-2), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки. Так, наприклад, наказом від 03.09.2012 № 16-К прийнятий на посаду водія з 20.04.2016 ОСОБА_3. До трудової книжки та особової картки працівника внесені записи про прийняття на роботу, але підпис працівника про ознайомлення відсутній. Подібне порушення допущено відносно ОСОБА_4, прийнятого на роботу наказом від 29.02.2016 05-К з 01.03.2016 року. До трудової книжки ОСОБА_5, внесений запис про переведення на посаду охоронника 10.11.2010, проте, підпис працівниці про ознайомлення із даним записом відсутній.

Наказом від 14.04.2016 № 20 К П-1 звільнений з посади водія автобуса ОСОБА_6, 14.04.2016 року. Заробітна плата, належна при звільненні працівникові виплачена разом з виплатою заробітної плати працівникові товариства за 1 половину квітня 2016 року 22.04.2016 року, про що свідчить банківська виписка рахунків від 22.04.2016 року. Даними діями порушено вимоги ст.116 КЗпП України щодо обовязковості виплати всіх сум, які належать працівникові від підприємства, установи, організації в день звільення. Подібні порушення допущені відносно ще двох працівників, звільнених у 2016 році охоронника ОСОБА_7,(наказ на звільнення від 12.02.2016 № 03- К звільнений 12.02 .2016 року) та охоронника ОСОБА_8 (наказ на звільнення від 08.02.2016 № 02 К звільнено 08.02.2016). Заробітну плату, належну працівникам до виплати при звільненні перераховано на картки 22.02.2016 року (виписка по рахунку банку «Восток «22.02.2016).

До розрахунку середньої заробітної плати звільненого водія автобуса ОСОБА_6, який працював на підприємстві менше двох календарних місяців (з 14.03.2016 по 14.04.2016) для нарахування компенсації за невикористані ним дні щорічної основної відпустки, включені виплати лише за відпрацьований період працівником з 14 по 31 березня 2016 року - 1462,59 грн., виплати за квітень 2016 року в сумі 1720,95 грн., до розрахунку не включені, чим порушено вимоги п.2 р.2. Порядку обчислення середньої заробітної плати,затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року щодо періоду, за яким обчислюється заробітна плата саме працівникові, який пропрацював на підприємстві менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи.

В судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину визнав повністю, щиро розкаюється.

Крім визнання вини правопорушником його вина в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 16-11-211/451 від 24.06.2016 року відносно ОСОБА_1, (а.с.1-2); копією витягу акту перевірки № 16-11-211/497 від 24.06.2016 року (а.с.3-6), копіями особових карток працівників (а.с.7-9), копіями наказів (а.с.10-13), копіями банківських виписок ( а.с.14-16), розрахунком відпускних ОСОБА_6 ( а.с.17-18).

Обираючи вид стягнення, суддя визнає обставиною, що помякшує відповідальність визнання вини, щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1, суддя не вбачає.

Вивчивши матеріали справи, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень у подальшому.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним в скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в сумі 510 (п"ятсот десять) грн. на користь держави.

Стягти з ОСОБА_1 275 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_9