Справа № 405/8627/15-п
Провадження №3/405/236/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л. А., розглянувши матеріали, які надійшли з Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює керівником ТОВ «ДВ ОСОБА_2»

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 294236 від 15 грудня 2015 року, складеним головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_3 відносно керівника ТОВ «ДВ ОСОБА_2» ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ДВ ОСОБА_2» встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року внаслідок чого занижено податок на додану вартість за січень 2015 року в сумі 30 445 грн. та завищено відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за січень 2015 року в сумі 5608 грн., за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Порушення встановлено актом перевірки №22/11-23-22-01/38693401 від 15 грудня 2015 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не визнала, зазначивши, що Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ДВ ОІЛ ОСОБА_2» з питань правильності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинах з ТОВ «Тера» за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, за результатами якої складено ОСОБА_3 №22/11-23-22-01/38693401 від 15 грудня 2015 року. Крім того, на підставі зазначеного акту на адресу підприємства було направлено відповідні податкові повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 28.12.2015 року №№, НОМЕР_2. В свою чергу, право податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом. Підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки зазначені в наказі про проведення перевірки. В свою чергу, на запит податкової інспекції підприємство надало необхідні копії документів, а тому Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області перевірка була проведена за межами правового поля та з порушенням норм Податкового кодексу України, у звязку з чим висновки за результатами проведеної перевірки, є субєктивними припущеннями, які не ґрунтуються на фактичних доказах. Крім того, виходячи зі змісту п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту підлягає включенню частина податку, сплачена платником податку, що придбав товари та послуги, їх постачальникам. На момент здійснення перевірки ТОВ «ДВ ОСОБА_2» мало належним чином оформлені документи, які знайшли своє відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності. Таким чином, все було підтверджено документами у відповідності до вимог законодавства. На момент вчинення господарських операцій контрагент мав статус юридичної особи, були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства України та включені до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Товари (послуги), які були предметом договору, з цивільного обороту не виключені, та законодавством в обігу не обмежені. Відповідні господарські операції відображено в бухгалтерському обліку та підтверджено належним чином оформленими податковими накладними, що відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України є умовою віднесення сум податку до податкового кредиту. Крім того, жодним законодавчим актом не передбачено відповідальності однієї особи за дії (бездіяльність) іншої особи, крім того, нормами Господарського кодексу України визначено, що усі субєкти господарювання зобовязані самостійно здійснювати первинний та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати фінансову звітність. Також зазначила, Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області не дотримано вимог КУпАП при складанні протоколу серії АА № 294236 від 15.12.2015 року. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 163-1 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає, що адміністративна відповідальність за даною нормою настає у разі відсутності податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку; у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об'єктивною стороною правопорушень, передбачених ч.1 ст. 163-1 КУпАП, є: відсутність податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно з ст.256 КпАП України, в протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути вказана, серед іншого, суть правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 294236 від 15 грудня 2015 року, складеного головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_3 відносно керівника ТОВ «ДВ ОСОБА_2» вбачається, що ОСОБА_1 порушила п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року внаслідок чого занижено податок на додану вартість за січень 2015 року в сумі 30 445 грн. та завищено відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за січень 2015 року в сумі 5608 грн.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

В свою чергу, відзначається, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 294236 від 15 грудня 2015 року, який в силу положень ст.251 КУпАП, є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, містить лише перелік пунктів Податкового кодексу, які, на думку головного державного ревізора-інспектора, порушені, однак в ньому (протоколі), всупереч вимог ст.256 КУпАП, не відображено, які саме дії ОСОБА_1, як керівника ТОВ «ДВ ОСОБА_2», є правопорушеннями: чи це відсутність податкового обліку, чи порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, або неподання чи несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, якщо це порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, то яким законом передбачено ведення такого обліку та в яких конкретно діях особи є порушення.

Крім того, в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що порушення встановлено актом перевірки від 15 грудня 2015 року №22/11-23-22-01/38693401, який, на переконання суду, не має беззаперечну доказову силу та визнання його беззаперечною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, приймаючи до уваги і те, що на підставі зазначеного акту Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області видано підприємству ТОВ "ДВ ОІЛ ОСОБА_2" відповідні податкові рішення-повідомлення від 28 грудня 2015 року №№, НОМЕР_2, які на даний час оскаржуються підприємством.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.163-1 КУпАП, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення є лише протокол про адміністративне правопорушення серії АА №294236 від 15 грудня 2015 року, оцінка якому щодо його належності, допустимості, об'єктивності як доказу в справі про адміністративне правопорушення та встановлення ним (протоколом про адміністративне правопорушення) фактичних обставин, була надана вище, приймаючи також до уваги, що будь-яких інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, матеріали справи не містять, зокрема, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, що в порядку п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.163-1, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова