АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/419/16 Головуючий у першій інстанції: Грицаюк Н.М.
Категорія:ст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю ОСОБА_3, ОСОБА_4,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст. 130 КУпАПта закрито провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст. 130 КУпАП та закрито провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції було встановлено, що 23.02.2016 року близько 20 год. ОСОБА_3 у м. Дніпропетровську по вул. Малиновського в районі повороту на Усть-Самарський міст, керуючи автомобілем "ДеуЛанос" д/з НОМЕР_2 перед зміною напрямку руху не переконався , що це буде безпечно для інших учасників руху, через що здійснив виїзд на зустрічну смугу руху , де зіткнувся із автомобілем "Рено Логан" д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив п.10.1, 11.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, після чого покинув місце ДТП, чим порушив п.2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП. В ході проведення розшукових заходів, ОСОБА_3 був встановлений співробітниками патрульної поліції у м. Дніпропетровську та до проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп'яніння учасника ДТП, вжив алкогольний напій, чим порушив п.2.10є ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою його визнати не винним у скоєнні інкримінованих адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

При цьому апелянт зазначає, що свідчення свідків та потерпілого відносно того, що він після ДТП проїхав деяку відстань, не відповідає дійсності, оскільки пошкодження, які отримав його автомобіль не дали б цього зробити.

Також апелянт просить звернути увагу, що не відповідають фактичним подіям протокол огляду місця ДТП та план-схема до нього, оскільки складалися коли його автомобіль було завантажено на евакуатор.На думку апелянта суд також не оцінив покази свідка ОСОБА_5 та безпідставно відмовив у проведенні автотехнічної експертизи.

Крім того апелянт вказує, що висновок хіміко-токсикологічного аналізу на вміст алкоголю № 1891, від 23.02.2016 року, є незаконним та йому не було запропоновано пройти медичний огляд у відповідності до Інструкції від 09.09.2009 року № 400/666.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив, апеляційну скаргу задовольнити повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_4 вважав, що постанова суду є законною та обґрунтованою в зв'язку з чим просив її залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконано в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що постанова суду незаконна та необґрунтована є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_3.у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст. 130КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи та були досліджені в суді, в їх сукупності.

Судом першої інстанції було вислухано пояснення правопорушника ОСОБА_3 свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, потерпілого ОСОБА_4,свідків ОСОБА_10,ОСОБА_9, працівників патрульної поліції ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, переглянуто відеозапис, вирішено клопотання про призначення авто технічної експертизи, і лише після цього, суд прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав у повному обсязі, та зазначив що він в день подій рухався в напрямку ж/м Придніпровськ зі швидкістю близько 60км/год. В цей час йому назустріч вискочив автомобіль марки «Рено» та продряпав бік його автомобіля, він зупинився та побачив, що в його автомобілі пошкоджено колесо. Автомобіля, який зіткнувся з його автомобілем , поряд не було. Він зателефонував до служби евакуації та поїхав додому за грошима для оплати послуг автоевакуатора, в нього було пошкоджений ніс в результаті ДТП. О 23 год. автомобіль «швидкої» медичної допомоги доставив його до міськлікарні № 6, йому не пропонували проходити огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння. В лікарні він випив близько 150г. горілки.

Також аналогічні покази надав свідок ОСОБА_6, пояснивши, що за кермом автомобіля ДЕУ Ланос на прохання свого знайомого знаходився саме він, свідок, ОСОБА_3. сидів поруч. Після ДТП, винним у скоєнні якого був водій іншого автомобіля - «Рено» , другого автомобіля на місці ДТП не було. Вони з ОСОБА_3 посварились, і він, свідок, уїхав з місця ДТП, залишивши останнього самого , що відбувалось з ОСОБА_3. - не знає, а пізніше разом з ОСОБА_3. вони знову приїхали на місце ДТП.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 23.02.2016 року він їхав по вул. Маршала Малиновського разом із пасажиркою ОСОБА_10 Він керував транспортним засобом Рено Логандерж.№ НОМЕР_1, що належить його знайомому. Йому на зустріч вискочив автомобіль ДеоЛанос, він намагався уникнути ДТП та різко вивернув кермо праворуч, але ДТП уникнути не вдалось. Підійшовши до автомобіля ДеоЛанос, він там не бачив водія. Автомобілі свого розташування на момент приїзду працівників поліції не змінювали. ОСОБА_10. стало зле, і її доставили автомобілем « швидкої» меддопомоги до лікарні. Працівниками поліції було надано йому направлення на освідування з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. Водій ОСОБА_3 відмовився підписувати протокол. Співробітниками поліції було викликано евакуатор, так як автомобіль ОСОБА_3. залишався без господаря, а він, ОСОБА_4, викликав евакуатор для свого автомобіля, про що свідчить роздруківка деталізації викликів з його мобільного телефону, надана ним суду.При цьому ОСОБА_4 пояснив, що в присутності свідка ОСОБА_9- очевидця ДТП, він включив габаритні фари на автомобілі ДЕУ Ланос, так як ключі в замку запалення були залишені водієм і автомобіль був не замкнений.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_7 суду підтвердив, що бачив як водій "ДЕУ Ланос" різко змінив напрямок руху ліворуч та вдарив автомобіль "Рено" після чого різко вивернув праворуч та проїхав ще десь метрів 100. При цьому свідок підтвердив, що салон автомобіля ДЕУ залишив його водій, він запропонував допомогу водієві автомобіля «Рено», і так як автомобіль «ДЕУ» не був замкнений, вони увімкнули з ОСОБА_4 габаритні фари на цьому автомобілі.

Свідок ОСОБА_8 надав суду аналогічні покази. При цьому вказав, що після зіткнення на зустрічній смузі автомобіль «ДЕУ Ланос» змінив напрямок руху і знову виїхав на свою смугу руху, тобто змінив траєкторію свого руху.

Свідок ОСОБА_9 вказав, що самого моменту ДТП він не бачив, але вказав, що коли він почав здійснювати затяжний поворот, і рухався дуже повільно, то побачив, що автомобіль ДЕУ Ланос різко змінив напрямок руху- на зустрічну смугу, а потім - знову на свою смугу руху.

З письмових пояснень вищезазначених осіб вбачається, що вони є аналогічними тим, які вони надали в суд першої інстанції. (а.с.23-29)

Працівник поліції ОСОБА_11 вказав, що складав протоколи відносно «ОСОБА_3», так як така інформація надійшла до нього з бази даних на реєстрацію автомобілів. Сам правопорушник з місця ДТП зник, приїхав вже пізніше, коли його вже розшукали працівники поліції і виїжджали до нього додому. Останній був в цей момент в стані алкогольного сп'яніння. Встановити точні анкетні дані на правопорушника він не зміг, так як жодних документів той не представив, до нього на виклики не з'являвся, а мати і співмешканка правопорушника , які відвідали його, вказали, що не знають місце знаходження останнього. При цьому свідок зазначив, що він був у складі групи, яка виїжджала на місце ДТП. Підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі до протоколу про адміністративне правопорушення, яку складав слідчий Неборачко.

Працівник поліції ОСОБА_12 суду показав, що він 23.02.2016 року був на службі в патрульному екіпажі №101, до них надійшов виклик щодо ДТП. Виїхавши на місце ДТП- вул. М. Малиновського вони виявили, що учасниками ДТП було 2 легкових автомобіля , в одному з яких був відсутній водій , а в іншому - пасажирка скаржилась на погіршення стану здоров'я. При опитуванні очевидців було встановлено, що водій одного з автомобілів - учасників ДТП зник з місця ДТП. Коли водій ОСОБА_3. прибув на місце ДТП, він вів себе дуже агресивно, в нього були явні ознаки алкогольного сп'яніння.

Працівник поліції ОСОБА_13 суду показав, що він у складі патрульної служби виїжджав на місце ДТП 23.02.2016 року. Водій одного з автомобілів- учасників ДТП знаходився на місці, а водій іншого відсутній. Пізніше вони встановили належність даного автомобіля ОСОБА_3, при цьому, коли виїхали за його адресою, той поводився зухвало, виїхати з ним на місце ДТП відмовився, неодноразово змінював свої пояснення, спочатку заперечував, що він керував транспортним засобом в момент ДТП, потім підтверджував, при цьому знаходився з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що і було зафіксовано на відеореєстратор.

З рапорту ОСОБА_13 також вбачається, що він прибувши на місце ДТП, встановив, що водій автомобіля «ДеуЛанос» д/н НОМЕР_2 зник з місця ДТП, через чергову частину було встановлено місце реєстрації власника, прибувши за адресою АДРЕСА_1, було виявлено гр. ОСОБА_3 1974 р.н., який під запис бодікамери підтвердив, що він був учасником ДТП, також вищевказана особа була в стані алкогольного сп'яніння.(а.с.21)

Судом першої інстанції було вислухано пояснення вищевказаних осіб та їхнім поясненням було надано належну правову оцінку.

Також винна ОСОБА_3 підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 255318 від 17 березня 2016 року, яким було встановлено, що водій ОСОБА_3 порушивп.п. 10.1 та 11.4 ПДР України;(а.с.1)

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 255319 від 17 березня 2016 року, яким було встановлено, ОСОБА_3 будучи учасником ДТП залишив місце пригоди чим порушив п. 2.10 ПДР України;(а.с.2)

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 255320 від 17 березня 2016 року, яким також було встановлено, що ОСОБА_3 будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди до проведення огляду вжив алкоголь, чим порушив п. 2.10 «є» ПДР України;(а.с.3)

-рапортом слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Неборачко О.В., яким підтверджується, що тілесні ушкодження, які були отриманні ОСОБА_3 та ОСОБА_10 не відносяться до тілесних ушкоджень середнього та тяжкого ступеня тяжкості, в зв'язку з чим не вбачається складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

-протоколом місця огляду дорожньо-транспортної пригоди, план схемою до нього та доданою фототаблицею. З яких вбачається рух транспортних засобів, місце їх зіткнення та пошкодження транспортних засобів.(а.с.6-16)

-хіміко-токсикологічного аналізу на вміст алкоголю № 1891 від 23 лютого 2016 року, яким було встановлено у ОСОБА_3 0,68 % алкоголю. (а.с.18)

Отже, дослідивши всі вищезазначені докази по справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст.124, 122-4, ч.4 ст. 130КУпАП.

Крім того в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції було переглянуто відеозапис працівника поліції з якого вбачається, що ОСОБА_3 зізнався в тому він керував автомобілем «ДеуЛанос» н/з НОМЕР_2, та був учасником дорожньо-транспортної пригоди. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_3 був у стані алкогольного сп'яніння.(а.с.22)

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вірно оцінив пояснення свідка ОСОБА_6 та необґрунтовано відмовив в призначенні авто технічної експертизи є такими, що не заслуговують на увагу. Покази вказаного свідка протирічять доказам отриманим в суді, тому суд обґрунтовано оцінив їх критично та не прийняв до уваги. Крім того, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди не потрібно було, якихось спеціальних знань, та відмовив в призначенні експертизи, так як доказів отриманих в судовому засіданні, достатньо було для прийняття законного рішення по справі.

Щодо доводів апеля ційної скарги відносно протоколу огляду ДТП та результату хіміко-токсикологічного аналізу № 1891 від 23.02.2016 року, то вони також не заслуговують на увагу, оскільки також були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_3 правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхіднимапеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постановуСамарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст. 130 КУпАП та закрито провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун