АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 червня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, а проживає за адресою: АДРЕСА_2,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння і на вимогу поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка ним була уточнена в ході апеляційного розгляду і в якій просить скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно нього, за відсутністю складу даного правопорушення.
Провадження № 33/774/335/16 Головуючий у першій інстанції: Грицаюк Н.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.
В обґрунтування уточненої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки в зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення день та час він не керував автомобілем і взагалі не міг знаходитись за кермом автомобіля у зв'язку з фізичними вадами, а тому і не повинен був проходити будь-яке освідчення на стан алкогольного сп'яніння.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі уточнену апеляційну скаргу і просив її задовольнити.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи уточненої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах уточненої апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що в задоволенні уточненої апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Апеляційним переглядом встановлено, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції є безпідставними.
Висновок районного суду про наявність в діянні водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності і які підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України.
З оскаржуваної постанови вбачається, що районним судом надано правильний та детальний аналіз вимог Правил дорожнього руху України в співвідношенні з діями ОСОБА_1
В судових засіданнях районного суду та суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував того, що в зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення день та час він перебував в стані алкогольного сп'яніння і дійсно відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу поліцейського, пояснюючи це тим, що взагалі не керував автомобілем.
Однак, така версія події була предметом повного, всебічного та об'єктивного дослідження суду першої інстанції, з детальним аналізом пояснень свідків по справі, в співвідношенні з іншими доказами, які свідчать про її неспроможність.
В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 не було наведено жодного обґрунтованого доводу, з посиланням на будь-які належні та допустимі докази, які б давали підстави для сумнівів в правильності та об'єктивності висновків місцевого суду. Не встановлено таких підстав і апеляційним переглядом.
Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, районний суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач