Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/714/2016
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 червня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрите у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено в постанові судді, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 15 лютого 2016 року приблизно о 09 год. 34 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по Севастопольській площі в м. Києві, під час перестроювання з середнього (лівого) ряду в правий, не впевнився в безпеці маневру, не пропустив автомобіль НОМЕР_2, який рухався в суміжній смузі, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 13.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Своє рішення про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, суддя обґрунтував тим, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження та були спростовані доказами та поясненнями дослідженими суддею.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, інший учасник ДТП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що постанова суду винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням матеріальних норм, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом всіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки. При цьому, суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, внаслідок чого необґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_2 подав заяву в якій просить поновити йому строк на оскарження постанови судді щодо ОСОБА_3, оскільки він не повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, а копію відповідної постанови отримав лише 21 квітня 2016 року.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримку поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи те, що ОСОБА_2 не повідомлявся належним чином про місце і час розгляду справи щодо ОСОБА_3, не приймав участі у її розгляді, а копію оскаржуваної постанови судді отримав лише 21 квітня 2016 року, слід визнати, що, з урахуванням обставин, наведених у заяві, строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, був пропущений скаржником з поважних причин, а тому його клопотання про поновлення цього строку підлягає задоволенню.

По-друге, приймаючи рішення про закриття адміністративної справи щодо ОСОБА_3, суддя, пославшись на пояснення особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, схему місця ДТП, пояснення іншого учасника ДТА ОСОБА_2 та довідку КП «Київдорсервіс», дійшов висновку про те, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження та були спростовані доказами та поясненнями, наданими та дослідженими суддею, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак з таким висновком не можна погодитися, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_3, 15 лютого 2016 року приблизно о 09 год. 34 хв. останній, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по Севастопольській площі в м. Києві, під час перестроювання з середнього (лівого) ряду в правий, не впевнився в безпеці маневру, не пропустив автомобіль НОМЕР_2, який рухався в суміжній смузі, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 13.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Обставини, наведені в зазначеному протоколі, так само як і відомості відображені на схемі дорожньо-транспортної пригоди та пояснення іншого учасника ДТП, не давали суду жодних підстав для висновку, що вина ОСОБА_3 не знайшла свого підтвердження та була спростована доказами та поясненнями, наданими та дослідженими суддею.

Зокрема, прийнявши до уваги пояснення ОСОБА_3, який не визнавав своєї вини у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та зазначив про те, що рухаючись по кругу на Севастопольській площі у своїй другій смузі в бік Чоколівського бульвару відчув удар в задню частину автомобіля, а після зупинки побачив, що його вдарив автомобіль марки «Субару», суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав будь-якої правової оцінки поясненням іншого учасника ДТП ОСОБА_2, в яких останній вказував на інші обставини, які призвели до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Більш того, додані до апеляційної скарги фотознімки з місця ДТП свідчать про те, що механічні пошкодження, спричинені автомобілю НОМЕР_3, за своїм характером та локалізацією, не могли утворитися за обставин, про які повідомив у суді першої інстанції ОСОБА_3

З огляду на це, приймаючи до уваги сукупність усіх наявних у справі доказів, у тому числі тих, які були досліджені судом апеляційної інстанції, висновок судді про відсутність в діях водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не може бути визнаний законним та обґрунтованим, а тому постанова судді від 18 квітня 2016 року щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, відповідно до якої, суд апеляційної інстанції, надавши відповідним доказам свою оцінку, вважає необхідним визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, даючи оцінку поясненням ОСОБА_3, які він надавав під час оформлення ДТП, а також під час розгляду справи в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції визнає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам пригоди та не узгоджуються з іншими доказами по справі, а тому не можуть служити підтвердженням відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також враховуючи наявність обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених п. 7 ст. 247 КУпАП, а саме закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 повинна бути задоволена лише частково, оскільки постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про визнання останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі щодо нього, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, а не у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Що ж стосується вимог скарги про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, то з наведених вище причин вона не може бути задоволена, оскільки для цього не має передбачених законом підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року щодо ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року щодо ОСОБА_3 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі щодо нього закрити, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Криворот О.О.