№755/6535/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надішли з Управління патрульної служби поліції МВС України в м.Києві, про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №471988 від 02 квітня 2016 року, ОСОБА_1 02 квітня 2016 року о 17 годині 10 хвилин по вул. Визволителів, 8-А в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, втративши пильність, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №471989 від 02 квітня 2016 року, ОСОБА_1 02 квітня 2016 року о 17 годині 10 хвилин по вул. Визволителів, 8-А в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з. НОМЕР_3,після чого зник з місця ДТП, чим порушив п. 2.10.а ПДР України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №471987 від 02 квітня 2016 року, ОСОБА_1 по вул. А.Навої, 57 в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Із згоди ОСОБА_1 проводився його огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», результат огляду - 2,86‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №471988 від 02 квітня 2016 року ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. В той же час в суті правопорушення працівниками поліції нічого не зазначено стосовно того, що ОСОБА_1 не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, суть вчиненого даного правопорушення викладена не належно, кваліфікація дій за ст. 124 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, адже позбавляє суд змоги встановити на виконання положень ст. 283 КУпАП самі обставини скоєння правопорушення, що призводить до ігнорування прав особи, яку притягають до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту (враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення імовірного діяння) гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Відповідно до п. 2.5 Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 за № 3/02-15, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами і обов'язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі. Відповідно до 2.6, особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати письмове пояснення та зауваження по суті вчиненого правопорушення. Пояснення та зауваження або включаються до протоколу, або додаються до протоколу окремо.

В той же час, всупереч зазначеним вимогам, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, окрім пояснень водія автомобіля НОМЕР_2, відсутні будь-які відомості про те, що автомобіль НОМЕР_1, здійснив наїзд на його автомобіль, не долучено пояснення свідків, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Згідно до Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 13 липня 2015 року за №830/27275, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються схема місця ДТП, що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником патрульної служби МВС.

В обов'язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об'єктів, зображених на схемі. Натомість, схема, яка міститься в матеріалах справи, не відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, на вказаній схемі місця ДТП відсутнє зображення місця зіткнення, в графі «Назви об'єктів, зображених на схемі» під №2 відображено автомобіль НОМЕР_1, однак на самій схемі ДТП він зображений взагалі, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено пояснення свідків дорожньо-транспортної пригоди, а отже обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, зазначені в протоколі про адміністративні правопорушення, базуються на власних догадках працівників патрульної служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час складання протоколів про адміністративні правопорушення та схеми дорожньо-транспортної пригоди працівники патрульної служби належним чином не дослідили та не встановили дійсні обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, необґрунтовано та неповно склали схему ДТП, з якої взагалі не вбачаються фактичні обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

З п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників є неприпустимим, у зв'язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколах про адміністративні правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, зокрема привести схему у відповідність положень Інструкції, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи те, що вищезазначені порушення та допущена неповнота при складанні адміністративного матеріалу унеможливлюють розгляд протоколу в судовому засіданні, суддя, на підставі наведеного, та керуючись ст.221, 245, 251, 268, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Адміністративний матеріал № 755/6535/16-п (3/755/2718/16) відносно ОСОБА_1 за ст.124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної служби МВС України в м.Києві для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: