АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/5524/16п Провадження №33/790/415/16, Головуючий 1 інстанції: Зінченко Ю.Є.
Категорія: ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 року м.Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Остапчик С.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, з секретарем Рогожинським П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 24 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м.Харкові, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

24 травня 2016 року постановою судді Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_1. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

ОСОБА_1 оскаржив зазначену постанову судді. У своїй апеляційній скарзі з доповненнями він просив постанову судді Московського районного суду м.Харкова скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що суддя розглянув справу без його участі з порушення процедури, неповно дослідив обставини справи, не допитав свідків і не врахував, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, а лише перебував в ньому.

Вислухавши доводи апелянта ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п.2.5,2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами у стані алкогольного и іншого сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння тягне за собою накладення на водіїв штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від 7 до 10 діб.

З матеріалів справи вбачається, що 21 квітня 2016 року інспектором 7 роти 3 батальйону УПП у м.Харкові ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення АП2№403662, в якому зазначено, що 21 квітня 2016 року близько 21 години водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Daewoo Lanos" НОМЕР_1 по вул.Плиточній у м.Харкові з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження перевірки з застосуванням приладу «Драгер» відмовився у присутності двох свідків.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Охоронець Харківського опитного цементного заводу ОСОБА_4 дав пояснення працівнику поліції, відповідно до яких 21 квітня 2016 року близько 19 години, перебуваючи на робочому місті, він побачив, як на територію заводу заїхав автомобіль "Daewoo Lanos" НОМЕР_1 білого кольору. Після чого він виїхав з території і попрямував в бік залізничної колії виїзду з цементного заводу. ОСОБА_4 вийшов на вулицю і почув гучний звук двигуна. Біля залізничного виїзду з заводу він побачив автомобіль, що стояв на колії. Охоронець ОСОБА_5 вирішив подивитися що з водієм. З його слів водій спав за кермом у стані алкогольного сп'яніння.

Охоронець Харківського опитного цементного заводу ОСОБА_5 пояснив поліцейському, що 21 квітня 2016 року близько 19 години він перебував на робочому місці за адресою: м.Харків, вул.Плиткова,1-А, коли на прилеглу територію заводу заїхав автомобіль "Daewoo Lanos" НОМЕР_1. Зробивши круг, він виїхав на вулицю Плиткову. Через 10 хвилин свідок почув звук працюючого двигуна біля залізничного виїзду з заводу. Підійшовши ближче, свідок побачив цей же автомобіль, який гучно газував на залізничній колії. В автомобілі перебував чоловік, який декілька хвилин назад заїжджав на прилеглу територію заводу. Він лежав не кермі у неадекватному стані з явними ознаками сп'яніння. Після чого ОСОБА_5 викликав поліцію.

Залучені до складання протоколу про адміністративне правопорушення як поняті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 письмово підтвердили, що водій у їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти медичну перевірку на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», а також в умовах наркологічного центру.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що після сварки з дружиною він заїхав вул.Плиткову, де наїхав на залізничну колію і застряв. Після чого в автомобілі він вжив спиртні напої та зателефонував родичам, щоб вони його забрали. У стані алкогольного сп'яніння він автомобілем не керував. Факт перебування у стані алкогольного сп'яніння та відмови від проходження медичного огляду ОСОБА_1 не спростовував.

Допитаний за вимогою захисника свідок ОСОБА_5 підтвердив свої пояснення, які він дав працівникові поліцію, проте зауважив, що після того як автомобіль "Daewoo Lanos" заїжджав на територію заводу і він побачив автомобіль в кущах біля залізничної колії минуло приблизно 1,5-2 години.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що суддя Московського районного суду м.Харкова дійшов цілком обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та відомостей про особу правопорушника, наклав на нього адміністративне стягнення, що відповідає вимогам ст.ст.1,23 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Воно є справедливим і достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Доводи апеляційної скарги зазначені висновки не спростовують. достовірність відомостей, що містять протокол про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і суду апеляційної інстанції сумнівів не викликають. Викладені в цих документах обставини справи, а також свідчення ОСОБА_5 про поведінку водія ОСОБА_1 за кермом, який заїхав на територію заводу, зробив круг, а а потім застряв в кущах на залізничній колії, де взагалі відсутній автомобільний шлях, свідчать про те, що водій ОСОБА_1 21 квітня 2016 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та відмовився на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Твердження ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції процедури судового розгляду спростовується наявною в матеріалах справи розписки, датованої 24 травня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_1, ознайомившись з пам'яткою про права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, власноруч зробив запис «Свою вину признаю в полном объеме. Прошу рассмотреть в мое отсутствие».

За таких обставин підстав для скасування або зміни постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 24 травня 2016 року не вбачається.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 24 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Остапчик С.В.