АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/393/16 Головуючий у І-й інстанції - Самсонова В.В.
Справа № 204/3601/16 -п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 травня 2016 року приблизно о 00-20 год. в м. Дніпропетровську, по вул. Потічна, 115, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння.. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер ARBH 0605» в присутності двох свідків. Результат огляду 1.92 %, чек № 971. Чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, але суд першої інстанції не врахував помякшуючі обставини та майновий стан винного. Зазначає, що щиро розкаюється у вчиненому, просив врахувати, що вперше скоїв адміністративне правопорушення за 26 років, той факт, що має на утриманні непрацюючу дружину, яка тяжко хворіє та неповнолітнього сина, та відсутність інших професій окрім водіння автомобілю.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, вину визнав в повному обсязі та щиро каявся. Вказує на те, що здійснив дане правопорушення у стані душевного хвилювання, оскільки взнав, що дружина має ще одне тяжке захворювання.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не врахував помякшуючи обставини та майновий стан винного є безпідставними і такими, які спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, та апелянтом не оспорюється.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 072541 від 09 травня 2016 року; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів а саме приладу «Драгер ARBH 0605» в присутності двох свідків. Результат огляду 1.92 %, чек № 971; поясненням свідка ОСОБА_3, згідно яких остання бачила, що водій автомобіля «Daewoo Lanos», сів та поїхав за кермом автомобіля з явними ознаками алкогольного спяніння і порушенням координації руху, та поведінкою, що не відповідає дійсності, та подзвонила у 102.

Дані покази свідка узгоджуються між собою з аналогічними показами іншого свідка ОСОБА_4 та рапортом інспектора УПП у м. Дніпропетровську 7 роти 1 батальйону рядового поліції ОСОБА_5

При накладенні стягнення на ОСОБА_2, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження ним вчинення нових правопорушень.

Враховано характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він сів за кермо у стані душевного хвилювання, у звязку з тим, що він дізнався що його дружина має хворобу, не виправдовують і не помякшують його вини в скоєному адміністративному правопорушенні та не є безумовною підставою для зміни йому адміністративного стягнення на більш мяке. А окрім того, дані обставини не підтвердженні оскільки надані документи до апеляційної скарги належним чином не завірені.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що застосовані до ОСОБА_2 судом першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для зміни накладеного на правопорушника адміністративного стягнення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1