Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/146/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М.
Категорія - 172-7 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2016 м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В.,

За участю сторін: прокурора Панченко Л.І., захисника ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської місцевої прокуратури М.Соломонова, на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2016 року, якою провадження стосовно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції від 29.06.2016 року, провадження в справі про притягнення ОСОБА_4, до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

04 липня 2016 року прокурор звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 29.06.2016 року, прийняти нову постанову про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ст.172-7 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Прокурора як суб'єкта оскарження було виключено із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 року (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), які набрали чинності 26.10.2014 року.

З позбавленням прокурора права на оскарження постанови судді одночасно виключено частину 2 ст. 295 КУпАП, яка до внесення змін встановлювала обов'язок повідомляти прокуророві про результати розгляду його апеляційної скарги, а на даний час такого обов'язку не визначає.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондуються з положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 року), згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Як вбачається з постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2016 року щодо ОСОБА_4, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки до ОСОБА_4 постановою суду не застосовано заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням його особистої свободи як громадянина України, тому в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Крім того апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою.

Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

А тому апеляційний суд вважає, що згідно статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права», необхідно застосувати вище зазначене джерело права по даній справі.

Тому, з огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що доки національне законодавство, яке існує на сьогоднішній час суперечить одне одному, та відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, порушує вимоги «Якості закону», передбачені Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів держави у права заявника, тому, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи, як це зазначено у Рішенні «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року.

З урахуванням вищевикладеного, вимога прокурора про розгляд його апеляційної скарги, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не ґрунтується на нормах вищезазначеного права.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду, а тому її слід повернути прокуророві.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської місцевої прокуратури М.Соломонова, на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2016 року, якою провадження стосовно ОСОБА_4, закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - повернути прокурору.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Р.В.Широкоряд