АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/679/2016 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Хоменко О.Л.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Новокузнецьк Кемеровськоїобласті, проживаючої в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

та ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 ( триста сорок) грн.

Як зазначено у постанові, 05 січня 2016 року приблизно о 14-30 год. в м. Києві водій автомобіля «Хюндай 110», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_4, рухаючись по другорядній дорозі по пр-ту Голосіївському, 106 проявила неуважність до дорожньої обстановки, не надала дорогу транспортному засобу, водій якого рухався в зустрічному напрямку, маючи на своїй смузі руху перешкоди, а саме припарковані транспортні засоби, виїхала на зустрічну смугу руху, де допустила зіткнення з автомобілем «Мітсубісі-Лансер», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження транспортних засобів. В діях водія ОСОБА_4 вбачається порушення п. 2.3 б ПДР України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, що справа була розглянута судом першої інстанції з грубим порушенням основних засад судочинства, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що в своїх поясненнях вона зазначила, що рухалася зі швидкістю 30 км/год, швидкість руху контролювала за спідометром, детально слідкувала за автомобілями, які рухалися в зустрічному напрямку та які знаходилися в її смузі для руху. Коли вона побачила автомобіль НОМЕР_4, вжила заходів щодо зменшення швидкості, а також для уникнення зіткнення намагалася заїхати в «карман» між автомобілями, які були припарковані в її смузі для руху. Оскільки автомобіль НОМЕР_4, вона побачила, коли вже рухалася по своїй смузі руху, де з правого краю проїжджої частини були припарковані автомобілі, а за нею їхали автомобілі, тобто здати заднім ходом, щоб пропустити автомобіль НОМЕР_4, не мала можливості.

ОСОБА_4 вказує, що суд першої інстанції не дав оцінку тому, що рух її автомобіля НОМЕР_5, бачив не менш ніж за 150 метрів, що за умови відповідності його дій п. 12.3 ПДР абсолютно однозначно давало йому змогу уникнути наїзду на її авто. Водій «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_6, принципово не знижував швидкість та їхав на її автомобіль аж до зіткнення.

ОСОБА_4 також вказує, що грубо порушуючи норми законодавства не були відібрані пояснення у її пасажира ОСОБА_6.

Оскільки ДТП трапилась 05 січня 2016 року, а строк притягнення до адміністративної відповідальності становить 3 місяці, тобто до 05 квітня 2016 року, то суд першої інстанції повинен був закрити провадження по справі на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП. Проте всупереч вимогам закону справа не була закрита.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано фактичні обставини справи, досліджені зібрані по справі докази в їх сукупності, надано належну оцінку вказаним доказам, на підставі чого суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та доданою до нього схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненням учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Посилання ОСОБА_4 на порушення ПДР України іншим учасником ДТП є надуманими та спростовуються вказаними доказами та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, так як протокол про порушення ОСОБА_5 ПДР України не складався та відсутні будь-які докази вчинення ним вказаного правопорушення.

Вказаними доказами спростовуються і доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про незаконність та необхідність скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. А тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами, та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ДТП за участю ОСОБА_4 сталась 05 січня 2016 року, отже на момент розгляду справи в суді першої інстанції 22 квітня 2016 року сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Проте, в порушення вимог ст. 38 КУпАП судом першої інстанції провадження у справі не було закрито та на ОСОБА_4 було накладено адміністративне стягнення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню в частині накладення адміністративного стягнення, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП скасувати в частині накладення адміністративного стягнення, провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський