АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/279/2016 Суддя у першій інстанції: Родіонов С.О.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва ФричТ.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності -ОСОБА_3, його представника - адвоката Гуйван Н.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Новодністровськ, Сокирянського р-ну, Чернівецької області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в Києво-Святошинському районі, АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді 1 року позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно постанови, ОСОБА_3 13.02.2016 о 01-00 годині, в м.Києві на проспекті Воз»єднання, 3 керував автомобілем Хюндай Елантра, НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п.2.9 ( А) Правил дорожнього руху України. перевірка на стан сп»яніння проводилась із застосуванням приладу Alcotest 6810 ARCD-0467, тест №854.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, зі змінами, в якій просить постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою змінити ОСОБА_3 стягнення на штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постанова суду є незаконною, необгрунтованою і підлягає скасуванню з підстав неповного з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленим, невідповідністю висновків суду обставинам справи і порушенням норм процесуального права.

Зокрема оскаржувана постанова всупереч вимогам ч.1 ст.283 КУпАП не містить дати розгляду справи, що не дає можливості встановити день винесення постанови та строк її виконання, що прямо впливає на строк застосування адміністративного стягнення та строк протягом якого ОСОБА_3 буде позбавлений права керування транспортним засобом. Крім того суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_3, який належним чином не був повідомлений про такий розгляд, а тому позбавив його права дати пояснення в судовому засіданні з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності та ознайомлення з матеріалами справи. У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 336083 від 13 лютого 2016 року не зазначено за якою саме частиною статті 130 КУпАП складено протокол.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його представника- адвоката Гуйван Н.І., які підтримали подану апеляційну скаргу зі змінами та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено в п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 №336083 від 13 лютого 2016 року, ОСОБА_3 13.02.2016 о 01-00 годині, в м.Києві на проспекті Воз»єднання, 3 керував автомобілем Хюндай Елантра, НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (А) Правил дорожнього руху України. Перевірка на стан сп»яніння проводилась із застосуванням приладу Alcotest 6810 ARCD-0467, тест №854, чим порушив п.2.9(А) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі ж обставини викладені і в постанові суду першої інстанції, тобто суддя визнав їх встановленими, а вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеним.

В апеляційному суді ОСОБА_6 повністю визнав свою провину в інкримінованому правопорушенні та просив змінити вид стягнення на штраф.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, обґрунтованим, підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив та дав належну оцінку у їх сукупності, і доводи апеляції цього не спростовують.

Доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова всупереч вимогам ч.1 ст.283 КУпАП не містить дати розгляду справи, що не дає можливості встановити день винесення постанови та строк її виконання, що прямо впливає на строк застосування адміністративного стягнення та строк протягом якого ОСОБА_3 буде позбавлений права керування транспортним засобом, вважаю необгрунтованими, оскільки суддя усунув зазначений недолік шляхом винесення постанови від 30 травня 2016 року про виправлення описки.( а.с.28)

Крім того, суд першої інстанції дійсно розглянув справу у відсутність ОСОБА_3, однак останній належним чином повідомлявся про розгляд справи судом, про що свідчить його клопотання про відкладення розгляду справи для залучення адвоката (а.с.7, 9-15) Адвокат Гуйван Н.І. належним чином ознайомилась з матеріалами справи (а.с.17), заявляла клопотання ( а.с.19-22), була присутня при розгляді справи по суті, тобто скористалась всіма правами захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначеними ст.268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 336083 від 13 лютого 2016 року не зазначено за якою саме частиною статті 130 КУпАП складено протокол є безпідставними, оскільки в протоколі зазначено ч.1 ст.130 КУпАП.

Обираючи вид стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, кількісний показник стану алкогольного сп»яніння, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та відсутність як пом»якшуючих, так і обтяжуючих обставин, з чим погоджується і суд Апеляційної інстанції.

Таким чином, Апеляційний суд перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 дійшов висновку, що вони є необгрунтованими та не заслуговують на увагу. Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2016 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді 1 року позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич