Справа № 439/531/16-п Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 33/783/503/16 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф. в приміщенні Апеляційного суду Львівської області в м. Львові, розглянувши апеляційну скаргу першого заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури Головки Л. В. на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 28 квітня 2016 року, -

встановив:

даною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та накладено стягнення у вигляді 30 (тридцяти) годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 275, 60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням, вважаючи таке незаконним та таким, що винесене з істотним порушенням вимог КпАП України, перший заступник керівника Радехівської місцевої прокуратури Головка Л. В. подав апеляційну скаргу, в якій, порушуючи питання поновлення строку на апеляційне оскарження, просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження по ній, постанову Бродівського районного суду Львівської області від 28 квітня 2016 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, згідно якої на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді 30 годин громадських робіт - скасувати.

Проаналізувавши матеріали апеляційної скарги прокурора, приходжу до переконання, що апелянту необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги та повернути матеріали апеляційної скарги виходячи з таких підстав.

Відповідно 2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Законом України № 1697-VII «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), який набрав чинності 26.10.2014 року:

1. прокурора, як суб'єкта оскарження було виключено із переліку осіб, які можуть оскаржувати постанови судді у справі про адміністративне правопорушення шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КпАП України;

2. змінено ч. 1 ст. 287 КпАП України, відповідно до якої постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 7 КпАП України, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондуються з положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 року), згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КпАП України у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КпАП України встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей може бути вирішене лише у законодавчому порядку. Таким чином, до вказаного моменту, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення «Щокін проти України»).

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 28 квітня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та накладено стягнення у вигляді 30 (тридцяти) годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 275, 60 грн. судового збору.

Як вбачається з рішення суду, до ОСОБА_2 не застосовано заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, тому право на її оскарження за чинним законодавством у прокурора відсутнє.

Керуючись ст. 294 КпАП України-

постановив:

відмовити першому заступнику керівника Радехівської місцевої прокуратури Головки Л. В. у прийнятті апеляційної скарги на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 28 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Матеріали апеляційної скарги з додатками повернути апелянту.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Романюк М. Ф.