Провадження № 33/772/159/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Слободян К. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б. за участі правопорушника ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адмінправопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вінницького міського суду від 16 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 18.12.2015 року близько 17 год 40 хв. в м. Вінниця, вул. Стрілецька, він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_4, не зупинив транспортний засіб та не надав дорогу пішоходу, через що відбувся наїзд. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль та пішохід отримав тілесні ушкодження.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його, зазначивши в апеляційній скарзі, що визнає свою вину та розкаюється у вчиненому, відшкодував завдану потерпілому шкоду, має батьків, які потребують догляду, а тому вважає накладене на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами надто суворим, а тому просить змінити постанову, обравши адміністративне стягнення, не пов'язане з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив змінити постанову суду, призначивши адміністративне стягнення, не пов'язане з позбавленням прав керування траснпортними засобами, перевіривши матеріали справи про адмінправопорушення та доводи апеляційної скарги, підстав для її задоволення не вбачаю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених у протоколі від 08.06.2016 року, є правильним і достатньо вмотивованим .

Доведеність вини та фактичні обставини, за яких було вчинено правопорушення, в апеляційній скарзі не оскаржуються.

З матеріалів справи убачається, що постановою слідчого Мельничука А.С. від 18 травня 2016 року, кримінальне провадження, відкрите щодо ОСОБА_2 за фактом ДТП, в якому 18.12.2015 р постраждав пішохід ОСОБА_4, закрито /а.с. 4-5/

Обираючи вид і розмір адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, суддя першої інстанції прийняв до уваги ті обставини, на які посилається ОСОБА_2 у апеляційній скарзі, проте, враховуючи, що в результаті його дій інший учасник дорожнього руху (пішохід) отримав тілесні ушкодження, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вважав, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами траспортних засобів, оскільки застосування більш м'якого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Вважаю, що такий вид адміністративного стягнення, накладений суддею на ОСОБА_2, і строк, на який його позбавлено прав водіння, є необхідним і достатнім для ретельного вивчення правопорушником Правил дорожнього руху України та недопущення вчинення ним у майбутньому нових порушень.

Тому підстав для пом'якшення накладеного стягнення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Вінницького міського суду від 16 червня 2016 року щодо нього - без змін.

Суддя К.Б. Слободян

Згідно з оригіналом: