Номер провадження: 33/785/463/16
Номер справи місцевого суду: 495/6848/15-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Балабана В.Ф., розглянувши клопотання про поновлення строку на оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2015 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-нин України, що працює директором ПП «Інтертранс К», мешкає за адресою: м.Білгород-Дністровський Одеської області, вул.Сонячна 5 «в», кв.12,

була визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн.

Згідно з постановлю суду, ОСОБА_2, працюючий на посаді директора ПП «Інтертранс К» і будучи посадовою особою, допустив порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме:

- ст.30 ч.2 Закону України «Про оплату праці», що виразилось в незабезпеченні достовірного обліку роботи, відповідно до Наказу міністерства транспорту та звязку України № 340 від 07.06.2010 року, яка виконувалась водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме у відсутності графіку змінності водіїв колісних транспортних засобів, відомості обліку робочого часу та відпочинку водія. Індивідуальної контрольної книжки водія;

- ст. 64 КЗпП України, що виразилось в проведенні надурочних робіт без дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (представника трудового колективу) пыдприэмства;

- ст. 116 КЗпП України, що виразилось в не проведенні виплати в день звільнення водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 всіх сум (в т.ч. грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки), що їм належали.

Таким чином своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 41 ч.1 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови, ОСОБА_2 стверджує, що вказаний строк був їм пропущений по поважній причині, а саме йому не було повідомлено про час та місце розгляду справи, тому він не зміг взяти в ньому участі, а також йому не була направлена копія постанови, а про існування постанови суду йому стало відомо 08.06.2016 року під час судового розгляду по інший справі, яка розглядається в порядку цивільного провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що порушень вимог законодавства про працю та про охорону праці він не вчиняв, тому просить скасувати постанову та закрити провадження по справі щодо нього в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_2 ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду необхідно поновити, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду не підлягає скасуванню або зміненню з таких підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що вони не містять у собі відомостей про те, що ОСОБА_6 звертався до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Також, з матеріалів справи вбачається, що адміністративна справа була розглянута судом за відсутністю ОСОБА_6, при цьому з поштового повідомлення вбачається, що судова повістка ОСОБА_6 вручена не була (а.с.23-25).

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_6 був позбавлений можливості надати суду пояснення, що свідчить про порушення судом вимог адміністративно-процесуального законодавства щодо забезпечення особи права на захист, в звязку з чим строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктиному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд повно та обєктивно розглянув справу та прийняв по неї обгрунтоване рішення.

Згідно з акту перевірки додержання ПП «Інтертранс К» законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 15-02-036/0050, проведеної Державною інспекцією України з питань праці, в ході проведення цієї перевірки були встановлені порушення ряду вимог законодавства про працю та про охорону праці (а.с.2-5).

При цьому, у власноруч викладених у вказаному акті поясненнях, ОСОБА_2 зазначив, що не має зауважень щодо проведення перевірки та обґрунтованості її висновків (а.с.4об).

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 погодився з обставинами вчинення ним порушень вимог трудового законодавства та просив обмежитись щодо нього усним зауваженням, зазначивши, що всі порушення будуть усунені (а.с.1об).

За таких обставин, а також на підставі інших доказів, що містяться в матеріалах справи, вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ст. 41 ч.1 КУпАП.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП, та адміністративне стягнення ОСОБА_2 було призначене з урахуванням його особи, майнового стану, та інших обставин, що як пом`якшують, так і обтяжують стягнення.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що адміністративна справа стосовно головного бухгалтера підприємства ОСОБА_7, відносно якої за тими ж обставинами також був складений протокол про адміністративне правопорушення, судом була винесена постанова про закриття провадження по справі в звязку з відсутністю в її діях складу правопорушення, то наведені доводи є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно головного бухгалтера підприємства ОСОБА_7 був складений в звязку з порушенням нею вимог інших статей КЗпП України, ніж ОСОБА_2, при цьому, згідно з постановою суду, ОСОБА_7 була визнана винною в порушенні цих вимог законодавства, але, в зв`язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення, ОСОБА_7 була звільнена від адміністративної відповідальності (а.с.66-67, 74-75).

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області , -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 Кодексу України без змін.

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8