АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/365/16 Головуючий у першій інстанції: Ковтун Н.Г.
Категорія:ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 червня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю ОСОБА_3,розглянувшийого апеляційну скаргу на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого менеджером в «Галаторг», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, -

ВСТАНОВИЛА: :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Судом першої інстанції було встановлено, що 02 квітня 2016 року о 11.30 годині водій ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1, в м. Кривому Розі по вул. Об"їзна дорога в м. Кривому розі з явними ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з порожнини рота), в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 02.04.2016 року о 11 годині 30 хвилин він рухався в автомобілі «ВАЗ-2121» в якості пасажира. В якості водія була його співмешканка ОСОБА_4, яка має посвідчення водія категорії «В». на одному із відрізків, шляху в них у автомобілі посипалися банки (скляні бутилі), та вони зупинилися, щоб їх укласти. Після, відновили рух та через 20-30 метрів руху їх зупинили працівники поліції. До ОСОБА_4 не мали ніяких претензій. В зв'язку з тим, що він не був за кермом він відмовився проходити огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння. Після чого на нього було складено протокол.

При цьому апелянт просив врахувати, що поліцейський на виклик суду не з'явився, судом безпідставно не було враховано пояснення ОСОБА_4 його співмешканки, поліцейськими не було надано відео доказів, що він керував автомобілем, також відсутні свідки, які б бачили, що він керував автомобілем.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив її задовольнити, скасувавши постанову суду та закривши провадження відносно нього.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, та є законним.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Так в судовому засіданні в суді першої інстанції були допитані правопорушник ОСОБА_3, свідок ОСОБА_4, були дослідженні матеріали справи, яким було надано належну оцінку, та лише потім, враховуючи всі докази отримані в сукупності, судом було прийняте правильне рішення.

ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що в день подій в автомобілі перебував в якості пасажира. Автомобілем керувала його співмешканка ОСОБА_4.. Коли їх зупинили працівники поліції, пропонували йому пройти освідування на алкогольне сп'яніння, але він відмовився, ботранспортним засобом не керував. Працівників поліції він не знає, чому вони його обмовляють пояснити не може.

Свідок ОСОБА_4 суду підтвердила, що саме вона в день подій, керувала транспортним засобом, а її чоловік сидів на пасажирському сидінні поруч. При виїзді на Об'їздну дорогу, вони зупинились, щоб поправити вантаж на задньому сидінні, простояли 2-3 хвилини, потім проїхали метрів 30-50, їх зупинили працівники поліції. Вона вийшла та надала документи працівникам поліції, до неї претензій не було. Працівники поліції мали претензії до ОСОБА_3. Самої розмови вона не чула, був сильний вітер, холодно, вона сиділа в машині. Зупиняли машину, в присутності водія та пасажира цієї машини, ОСОБА_3 відмовився від проходження тест на "Драгері". Склали протокол, ОСОБА_3 його підписав. Напередодні ОСОБА_3 вживав пиво, у нього міг бути запах алкоголю. Працівники поліції стверджували, що вони пересаджувались в машині, коли їх побачили, але це неправдатранспортним засобом керувала вона. Машина належить їїчоловіку, вона керує машиною по вихідним. Це була субота.

Проте дані пояснення правопорушника ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 спростовуються доказами, які знаходяться в матеріалах справи, які були дослідженні судом.

Так вина ОСОБА_3 підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП (а.с.1), яким було встановлено, що 02 квітня 2016 року о 11.30 годині водій ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1, в м. Кривому Розі по вул. Об"їзна дорога в м. Кривому розі з явними ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з порожнини рота), в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Даний протокол було засвідчено підписами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

-рапортами старшого інспектора взводу ГУНП капітана поліції Джихура Р.А. та поліцейського взводу ДПС підпорядкованого ГУНП старшого сержанта поліції Чижаня А.М. З яких вбачається, що 02.04.2016 року близько 11 години 30 хвилин ними було зупинено автомобіль «ВАЗ-2121», водій зупинився за 20 метрів та вони побачили, як водій переліз на заднє пасажирське сидіння, а пасажирка, яка сиділа збоку на передньому пасажирському сидінні сіла за кермо. Підійшовши до автомобіля вони встановили, що водій який керував вищевказаним автомобілембув з явними ознаками алкогольного сп'яніння та не мав при собі посвідчення водія. При складанні матеріалу водій ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків.(а.с.2,3)

-Письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що водій ОСОБА_3 відмовився проходити у встановленому законом порядку медичний огляд на встановлення алкогольного сп'яніння в їх присутності.(а.с.5,6)

Всі вищезазначені докази були предметом дослідження в суді першої інстанції і даючи їм оцінку суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того як в суді апеляційної інстанції так і в суді першої інстанції ОСОБА_3 зазначив, що працівників поліції він бачив вперше, отже у працівників поліції не має причин оговорювати правопорушника, що саме він керував автомобілем.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував пояснення ОСОБА_4 є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції було вислухані пояснення останньої та судом було зазначено, що її покази спростовуються доказами, які знаходяться в матеріалах справи, отже надана критична оцінка.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином мотивованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун