Справа № 462/2385/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2016 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Румілова Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові матеріали, які надійшли з УПП у м.Львова ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, маючого незакінчену вищу освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №085303 ОСОБА_1 13.04.2016 року близько 21.00 год. в смт. Рудно по вул. Грушевського 101 керував скутером APRILIA номерний знак LB 07802686 в стані алкогольного спяніння, огляд на стан алкогольного спяніння проводився з використанням приладу алкотестору «Драгер», який показав позитивний результат- 1,48проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 свою провинну у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що він дійсно 13.04.2016 року випив 4 пляшки пива, знаходився у будинку по вул. Шевченка у друга ОСОБА_2. Побачив в нього зламаний скутер та запропонував його відремонтувати за місцем свого проживання. Так як той був зламаний він його тягнув, але не керував ним. Він зупинявся біля магазину, спав там. Близько 21.00 год. він зрозумів, що йому важко тягнути скутер до дому, до якого ще було 400 метрів, він вирішив визвати поліцію на допомогу. Грошей на його мобільному телефоні не було і тому він не міг звернутися до друзів та родичів. Коли приїхала поліція, мешканка будинку, що знаходилась поруч зателефонувала його друзям та його матері. Друзі приїхали. Поліція склала протокол в їх присутності. Вважає себе невинним .

Суд вважає, що надані суду правопорушником доводи не можна вважати доказом того, що він не керував транспортним засобом у стані спяніння.

Правопорушник не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх пояснень. Його ствердження спростовуються матеріалами справи, доданими до протоколу.

Суд враховує, що протокол був складений у присутності двох свідків, що зафіксували дії правопорушника під час його складання.

Крім того, суд враховує, що під час складання протоколу 13.04.2016 року правопорушник визнавав себе винним, власноруч написав пояснення, в яких зазначив, що їхав на скутері до дому, закінчився бензин. Посилання правопорушника в судовому засіданні на те, що він не керував скутером і то не він писав пояснення до протоколу, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за свої дії.

Як вбачається з рапорту інспектора патрульної поліції ОСОБА_3, правопорушник ОСОБА_1 надав пояснення поліцейським патрульної поліції, які прибули за повідомленням чергового по місту, згідно до яких їдучи додому з магазину в нього закінчився бензин і тому він вирішив викликати поліцейських.

Суд вважає, що вина правопорушника доведена і він повинен нести відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, ст.130 ч.1 КУпАП, керуючись ст.ст.265,266, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності через Залізничний районний суд м.Львова протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: Н.М.Румілова