Провадження № 3/761/3811/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.130 ч.1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 13.05.2016 року о 01 год. 20 хв. на перехресті вул. Дорожицька та вул. Сім'ї Хохлових в м. Києві керував автомобілем марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» Alcotest 6810 в присутності двох свідків.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину визнав, з протоколом про адміністративне правопорушення погодився.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлено, що водію забороняється управляти транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або знаходячись під дією наркотичних або токсичних засобів. На вимогу працівника ДАІ водій зобов'язаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення алкогольного сп'яніння (п. 2.5 Правил).

Згідно ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Таким чином зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп'яніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненному підтверджується матеріалами справи, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення АП2 № 334985, де вказано про порушення останнього п. 2.9а ПДР України,.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

При обранні міри адміністративного стягнення, суддя враховує обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника (раніш до адміністративної відповідальності не притягався), вважаю, що відносно ОСОБА_1 достатньо застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, як таким що буде достатнім для запобігання скоєння правопорушення в майбутньому.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 130 ч.1, 221 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 (трьох тисяч чотирьохсот) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: