АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/322/16 Головуючий у першій інстанції:Дружинін К.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю: ОСОБА_3, її апеляційну скаргу на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює викладачем вищої математики в ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва і архітектури», проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3, 11.03.2016 року о 09 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем Daewoo Lanos номерний знак НОМЕР_3, на вул. Титова, 36 в м. Дніпропетровську, виїжджаючи на дорогу з місця стоянки, перед проїзною частиною не надала дорогу транспортному засобу - автомобілю ВАЗ 21061 номерний знак НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався по дорозі, внаслідок чого скоїла з ним зіткнення, при цьому автомобілям спричинено механічні ушкодження.

Таким чином, водій ОСОБА_3 порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3, 26 травня 2016 року подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що строк нею був пропущений з поважної причини, в зв'язку з тим, що її належним чином не було повідомлено про дату та час судового засідання. При цьому зазначає, що повістки про виклик до суду вона не отримувала. SMS- повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи є сумнівним, оскільки час отримання повідомлення зазначено в ньому раніше чим його було направлено. Крім того просила врахувати, що заяву про те, щоб її повідомляли про розгляд справи за допомогою SMS- повідомлення вона до суду не подавала.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанову суду вона вважає незаконною та необґрунтованою. При цьому розгляд справи провели буз її участі, що позбавило її прав передбачених ст. 268 КУпАП, а саме надати відеоматеріал з доказами її невинуватості в дорожньо-транспортній пригоді. В зв'язку з чим вважає, що суд не з'ясував усіх обставин справи, та прийшов до хибного висновку про те, що вона винна у даній порожньо-транспортній пригоді.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 подала заяву про зміну вимог до її апеляційної скарги та просила суд, постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення, наклавши на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Свої вимоги мотивувала тим, що в неї на утримані знаходяться двоє неповнолітніх дітей, яких вона возить до школи, раніше не притягалася до відповідальності, висказала намір в подальшому бути більш уважнішою на дорозі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи зміненої апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах зміненої апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та змінена апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлені строку відмовлено.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 належним чином суд не повідомив про розгляд справи, який відбувся 10 травня 2016 року в зв'язку з тим, що даних про отримання особою судової повістки до суду у матеріалах справи не має.

Довідка про доставку SMS від 05.05.2016 року, викликає сумніви у суду апеляційної інстанції, щодо належного повідомлення правопорушниці, оскільки дійсно з неї вбачається, що дата та час отримання повідомлення зазначено раніше чим було сформовано вказану довідку.

До того ж, клопотання ОСОБА_3 з проханням повідомлення її про дату та час розгляду матеріалу за допомогою SMS - повідомлення в справі відсутнє.

З врахуванням приведених обставин, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню, а змінена апеляційна скарга підлягає розгляду по суті.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самою апелянтом в змінених вимогах не оспорюється.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність провини ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки це підтверджено доказами наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями водіїв, в тому числі відеозаписом, наданим самою правопорушницею.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, як встановлено апеляційним судом, при накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, що призвело до необґрунтованого накладення на апелянта найсуворішого адміністративного стягнення, передбаченого статтєю, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В ході апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провину визнає в повному обсязі.

В матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про притягнення ОСОБА_3 до будь-якого адміністративного правопорушення, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, місце роботи. Всі вище вказані обставини суд апеляційної інстанції відносить відповідно до ст. 34 КУпАП до пом'якшуючих обставин.

Крім того, суд першої інстанції, своє рішення про накладення на правопорушницю саме такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом в постанові суду належним чином не мотивував, в свою чергу коли санкція вказаної частини ст.124 КУпАП передбачає й інший, менш суворіший вид адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, конкретні обставини справи, ставлення винної до скоєного правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_3 адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.

Таким чином, змінена апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3, строк на оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року.

Змінену апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2016 року відносно ОСОБА_3 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун