АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

особи, що притягується до

адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2,

потерпілих - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційні скарги ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2015 року, щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні кожним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 10.11.2015 року приблизно о 21 год. 25 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по перехрестю вул. Дніпровська Набережна та А.Ахматової в м.Києві, під час виявлення перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_3 10.11.2015 року в цей же час на вказаному перехресті керуючи автомобілем НОМЕР_2, при перестроюванні не виконав вимоги знаку 5.16 (напрям руху по смугах), внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 5.16 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, аналогічні за своїм змістом, в яких вважаючи постанову судді необґрунтованою, посилаючись на неповноту проведеного судового розгляду, просять її скасувати в частині визнання винним ОСОБА_1, скасувавши постанову судді з закриттям провадження у справі щодо нього. В іншій частині постанову судді залишити без змін. Окрім цього, просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказують, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази вини ОСОБА_1 у порушенні ним ПДР та у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не мав можливості уникнути зіткнення та зупинитись, що підтверджується відеозаписом ДТП, показаннями ОСОБА_1 та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4, що залишено поза увагою судді під час судового розгляду.

При цьому, ДТП сталось з вини водія автомобіля «Фольцваген» який здійснив поворот ліворуч з другої в ліву смугу руху, чим порушив вимоги рядності та створив аварійну ситуацію, в зв'язку з чим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та постановлено обґрунтоване рішення.

Окрім цього, зазначають, що суддею в постанові щодо ОСОБА_1 невірно сформульовано суть правопорушення, оскільки самовільно вказано з п. 12.3 ПДР «під час виникнення перешкоди», проте такі посилання відсутні в протоколі складеному щодо нього. При цьому, суддя змінив суть правопорушення вчиненого ОСОБА_3, оскільки не повно зазначив сформульованого протоколом правопорушення, зокрема не зазначив що ОСОБА_3 своїми діями «створив аварійну ситуацію».

Окрім цього, ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_4 просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

На обґрунтування клопотання ОСОБА_1, зазначає, що з 23.12.2015 по 19.02.2016 року, перебував по сімейних справах у с.Козелець Чернігівської області, в зв'язку з чим ним 23.12.2015 року було укладено угоду з адвокатом, якому неодноразово апеляційною інстанцією повертались без розгляду апеляційні скарги подані в його інтересах, чим порушено його конституційні права на захист. Окрім цього, зазначає, що суддею, в порушення ст. 285 КУпАП, не було негайно оголошено постанову та в передбачений строк не вручено та не направлено йому.

На обґрунтування клопотання потерпілий ОСОБА_4, зазначає, що про час та місце розгляду протоколу він належним чином не повідомлявся, про існування постанови дізнався лише 02.03.2016 року, копію якої отримав лише 18.02.2016 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційних скаргах, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, потерпілого ОСОБА_4, які підтримали апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4, та просили їх задовольнити, пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти їх задоволення, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_4 про поновлення їм строку на апеляційне оскарження та апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 294 КУпАП апеляційний суд поновлює строк на апеляційне оскарження постанови судді за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу за наявності поважних причин його пропуску.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді ОСОБА_1 вказав, що отримавши копію постанови, на наступний день уклав договір з адвокатом для її оскарження, оскільки на протязі тривалого часу перебував поза межами міста в зв'язку з сімейними обставинами.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 23.12.2016 року був укладений договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_2, для оскарження вказаної постанови судді, при цьому ОСОБА_2 двічі подавав апеляційні скарги, які було повернуто: вперше з причин пропуску строку та за відсутності клопотання про його поновлення, а вдруге в зв'язку з відмовою у задоволенні клопотання захисника про його поновлення.

За змістом ст. ст. 269, 277-2 КУпАП потерпілий повідомляється про день розгляду справи не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Проте суддею вище зазначених вимог закону не виконано, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про що те, що ОСОБА_4 належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім цього, матеріали справи не містять відомостей про отримання ним копії постанови, а дату отримання постанови судді, згідно матеріалів справи, встановити неможливо.

За наведених обставин, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 та

ОСОБА_4 про поновлення їм строку на апеляційне оскарження підлягають задоволенню, оскільки строк на апеляційне оскарження ними пропущено з поважних причин.

Згідно ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП одним з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Як видно з матеріалів справи, ці вимоги закону судом не виконані, суд не з'ясував хто з водіїв ОСОБА_3 чи ОСОБА_1 і якими діями створив аварійно-небезпечну обстановку, а далі і аварійну ситуацію, хоча як правило в причинному зв'язку з наслідками визнаються порушення правил безпеки дорожнього руху з боку того водія, який створив аварійну ситуацію і який з них мав більшу можливість уникнути зіткнення.

За наведеного постанова судді, в частині визнання ОСОБА_1 винним та накладення на нього стягнення, підлягає скасуванню з постановленням нової постанови, якою провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 10.11.2015 року приблизно о 21 год. 25 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по перехрестю вул. Дніпровська Набережна та А.Ахматової в м.Києві, під час виявлення перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху, аналогічний висновок і судді який розглянув даний протокол.

Проте такий висновок, особи, що склала протокол та судді не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, в поясненнях при складанні протоколу, судах першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що в дату, час та місці зазначеному в протоколі рухався у крайній лівій смузі (по головній дорозі) на автомобілі «ВАЗ», при цьому, наближаючись до перехрестя вул. Дніпровська Набережна та А.Ахматової в м.Києві, на його смугу з середнього ряду, намагаючись здійснити маневр «розворот наліво» виїхав автомобіль «Фольцваген», який створив йому аварійну ситуацію, уникнути зіткнення не виявилося можливим, в зв'язку з малою відстанню між автомобілями, в зв'язку з чим і відбулося зіткнення його транспортного засобу з автомобілем «Фольцваген».

Аналогічні пояснення в суді апеляційної інстанції надав і потерпілий ОСОБА_4

Інший учасник ДТП, ОСОБА_3 при складанні протоколу та в суді апеляційної інстанції пояснив, що в цей же час наближаючись до перехрестя мав намір здійснити лівий поворот з крайньої лівої смуги руху, при цьому закінчуючи цей маневр відчув сильний удар від якого його автомобіль розвернуло на 180 градусів. Окрім цього, вважав, що дорожньо-транспортна пригода сталась із-за перевищення швидкості автомобілем «ВАЗ».

Проте, як вбачається з наявної в матеріалах справи відео зйомки, пояснення ОСОБА_3 не відповідають фактичним обставинам події ДТП, оскільки на ній зафіксовано, що автомобіль під його керуванням здійснював поворот ліворуч з другої смуги руху, чим порушено вимоги рядності, згідно дорожнього знаку

п. 5.16, чим ОСОБА_3 створив аварійну ситуацію для автомобіля «ВАЗ», про що також зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення складеного щодо нього.

Твердження ОСОБА_3, про те, що із-за перевищення допустимої швидкості водієм «ВАЗ» сталось ДТП не ґрунтуються на вимогах Правил дорожнього руху, оскільки навіть за умови порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, щодо швидкості руху не звільняло ОСОБА_3 від виконанням вимог

п. 5.16 ПДР.

При цьому, водій ОСОБА_1 не зобов'язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм - ОСОБА_3, він не передбачав, не зобов'язаний був і не мав можливості передбачити, що автомобіль, яким керував ОСОБА_3, виїде із смуги по якій дозволено рух лише прямо, на його смугу руху для повороту ліворуч, при цьому грубо порушуючи ПДР змінюючи напрямок руху не пропустить автомобіль, який рухався прямо не змінюючи напрямок руху.

Відповідно до п. 1.4 ПДР водій ОСОБА_1 вправі був розраховувати, що водій ОСОБА_3 не буде здійснювати поворот ліворуч із смуги руху, що дозволяє рух лише прямо, а змінюючи напрямок руху, переконається, що це не створить перешкод для інших учасників.

Тому, в причинному зв'язку із наслідками, що настали перебувають лише дії водія ОСОБА_3

Таким чином, зіткнення транспортного засобу «Фольцваген» з автомобілем «ВАЗ» сталось з вини автомобіля «Фольцваген» під керуванням ОСОБА_3, що виключає порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.3 Правил дорожнього руху.

За наведеного у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тому справа у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити, поновити їм строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2015 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2015 року, якою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні кожним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати в частині визнання винним та накладення стягнення на ОСОБА_1, провадження у справі в цій частині закрити, за відсутністю в діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/415/2016 Категорія: 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Скуба А.В.

Доповідач Худик М.П.