Номер провадження: 33/785/385/16
Номер справи місцевого суду: 509/4676/15-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю апелянта ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.11.2015 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.10.2015 року, о 18 годині 55 хвилин, по вул. Героїв Сталінграда в м. Іллічівськ Одеської області, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження подальшого медичного огляду на стан спяніння відмовився.

Водій ОСОБА_2 порушив п.п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у звязку з чим, співробітниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 159460 від 08.10.2015 року.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_2 не оспорюючи фактичні обставини скоєного ним правопорушення, не погоджуючись з постановою суду в частині накладення адміністративного стягнення, послався на його суворість. При цьому зазначив, що при накладенні стягнення суд першої інстанції фактично не зясував обставин, які мають суттєве значення при вирішення питання при накладенні стягнення, не були враховані помякшуючі відповідальність обставини, а саме те, що він повністю визнав себе винним у скоєному правопорушенні, до адміністративної відповідальності не притягувався і вказане правопорушення вчинив вперше.

Крім того апелянт зазначив, що при розгляді судом справи участі не приймав, повідомлення про розгляд не отримував та судом першої інстанції розглянуто справу відносно нього без його участі. Також апелянт вказує, що в період з 04.11.2015 року по 13.11.2015 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Іллічівській басейновій лікарні на водному транспорті, а копію постанови він отримав лише 19.05.2016 року, що на його думку вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.11.2015 року змінити у частині накладеного стягнення та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, під час розгляду питання щодо поновлення строку на оскарження постанови суду ОСОБА_2 підтримав доводи свого клопотання та підтвердив факт розгляду судом справи за його відсутності. При цьому апелянт не заперечував проти вчинення ним правопорушення та повідомив про те, що у день його вчинення, в звязку з тим, що його товариш, якому належить зазначений автомобіль був у нетверезому стані, з метою запобігання того, що він може сісти за руль автомобілю та уїхати, він вимушений був відігнати автомобіль на стоянку, однак при цьому не врахував, що сам випив незначну кількість спиртного. У вчиненому щиро кається, просить не позбавляти його права керування, оскільки він працевлаштовується водієм на роботу та позбавлення права керування унеможливить його можливість існування та поставить його сімю у скрутне становище.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді зміні за наступних підстав

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, а постанова суду першої інстанції винесена 09.11.2015 року. Разом з тим, з наданої апелянтом довідки, у період з 04.11.2015 року по 13.11.2015 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні, що вказує на неможливість його участі при розгляді справи.

Враховуючи ту обставину, що інших даних про отримання апелянтом копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, апеляційний суд вважає датою отримання копії оскаржуваної постанови такою, яка зазначена апелянтом, а саме 19.05.2016 року та приходить до висновку, що строк на оскарження постанови суду за таких обставин повинен бути поновлений.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і в апеляційній скарзі не заперечується, тому його дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначено з порушенням вимог ст. 33 35 КУпАП.

Так, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суддя не мав у наявності даних про особу правопорушника, його матеріального та сімейного становища, яке як зазначено у постанові ним було враховано при накладенні стягнення. Крім того суддя районного суду не мотивував застосування іншого адміністративного стягнення, окрім позбавлення права керувати транспортними засобами, хоча санкція ст. 130 КУпАП передбачає альтернативу.

Тим часом, підстави до призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, також передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, - були.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи та постанови суду першої інстанції видно, що ці вимоги закону не дотримані, тому що суддя, при накладенні адміністративного стягнення та мотивування свого рішення обмежився загальними фразами і не врахував, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав свою провину та щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, що на думку апеляційного суду свідчить про наявність обставини, яка пом'якшує відповідальність.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги дані про особу правопорушника, які підтверджені наданими ним документами, а саме: наявність на його утриманні дружини та трьох неповнолітніх дітей та хворої матері, яка проживає окремо та потребує постійного лікування і проведення профілактичних заходів в онкологічному диспансері. Також апеляційний суд враховує намір ОСОБА_2 на працевлаштування його водієм.

Обставини, що обтяжують його відповідальність у постанові не наведені, отже, вони відсутні.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому йому необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення, а саме у вигляду штрафу, передбаченого санкцією зазначеної статі КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2015 року відносно ОСОБА_2, у частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік - змінити на штраф в дохід держави в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 гривень.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3. суду