Справа № 489/2638/16-п 29.06.2016 29.06.2016 29.06.2016
Номер провадження: 33/784/130/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33-784/130/16 Головуючий суду 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий апеляційного суду: Значок І.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої судді Значок І.С.

при секретарі Чоботаренко Т.І.

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду, 23.05.2016 р. близько 01 год. 30 хв., водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом ОСОБА_4, д/н НОМЕР_1, в районі будинку № 92 по вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (тест газоаналізатору "Драгер" № 190 2,54% проміле алкоголю в крові), не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить змінити постанову та призначити йому стягнення у виді штрафу.

Зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами приведе до втрати постійного місця роботи і єдиного джерела доходу для його сімї, оскільки він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, а працює в м. Миколаєві охоронцем . Пояснює, що з місця його проживання до роботи немає жодного зручного транспортного сполучення, тому щоб завчасно потрапити на роботу, він використовує власний транспорт.

Заслухавши ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що її такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП судом першої інстанції встановлена вірно і ніким не оспорюється.

При призначенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_2, який працює охоронцем, ступінь його вини та інші обставини, які мають значення для правильного накладення стягнення, чим виконав вимоги ст. 33 КУпАП і призначив стягнення, яке відповідає вчиненому правопорушенню.

Суд правильно зазначив, що скоєне ОСОБА_2 правопорушення має особливу небезпеку як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху, в крові ОСОБА_2 виявлено значний вміст алкоголю, що перевищує максимально допустиму норму в понад 10 разів та з урахуванням того, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем у нетверезому стані скоїв інше правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, то визначений судом вид стягнення позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів є вірним.

Твердження ОСОБА_2 про те, що позбавлення його права керування всіма видами транспортних засобів позбавляє його можливості своєчасно добиратися на роботу, суд вважає необґрунтованими, тому не може бути підставою для зміни постанови суду.

Таким чином, підстав для задоволення апеляції не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2016 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_5