АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
21.06.2016 року м. Київ
№ 33/796/890/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Апеляційного суду м. Києва Стрижко С.І., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. 00 коп. Також зі ОСОБА_2 стягнутий в доход держави судовий збір в розмірі 275, 60 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, 08 червня 2016 року ОСОБА_2 подав до Оболонського районного суду м. Києва апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення апелянт зазначає, що повний текст постанови районного суду отримав 26.05.2016 року, тому вважає, що перебіг строку слід відраховувати з наступного дня, тобто з 27.05.2016 року. На думку апелянта строк на оскарження ухвали в даному випадку з урахуванням вихідних днів закінчується 06.06.2016 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин, у зв'язку із чим і просить його поновити.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу слід повернути апелянту без розгляду з таких підстав.

Так, згідно із вимогами ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, апеляційна скарга на постанову судді районного суду від 23.05.2016 року подана останнім поза передбаченим законом 10-денним строком, який закінчився 02 червня 2016 року.

При цьому причини, які зазначив апелянт в апеляційній скарзі, направленої до суду поштою 06.06.2016 року, як підстави для можливості поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції не може визнати поважними, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що судове засідання у справі про адміністративне правопорушення щодо апелянта призначалося судом до розгляду на 22.03.2016 року, 14.04.2016 року, 19.05.2016 року, 20.05.2016 року та 23.05.2016 року, про день та час яких відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 кожного разу належним чином повідомлявся, шляхом надіслання телефонограм. Разом з тим, будь-яких відомостей про поважність причин своєї неявки у зазначений час суду першої інстанції жодного разу не надав.

Більш того, з 19.05.2016 року до розгляду справи за ініціативою ОСОБА_2 був залучений захисник ОСОБА_3, ордер на участь якого був виданий 17.05.2016 року, що повністю спростовує твердження апелянта про те, що він лише 19.05.2016 року дізнався про необхідність явки у судове засідання, про фактичне незадоволення його клопотання про відкладення судового розгляду та відсутність у нього достатнього часу для підготовки своїх заперечень, у тому числі і з огляду на те, що ОСОБА_2 був обізнаний про притягнення його до адміністративної відповідальності з 24 лютого 2016 року, тобто з часу складання протоколу щодо нього.

23.05.2016 року протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею з участю захисника ОСОБА_2, який відповідно до постанови фактичні обставини справи та винуватість останнього не спростував, нових належних та допустимих доказів не надавав, клопотань не заявляв.

При цьому захисник ОСОБА_3, який був присутнім у судовому засіданні, а відтак у його присутності було проголошено судове рішення, мав можливість і повинен був повідомити свого довірителя про результати судового розгляду.

Таким чином, враховуючи обізнаність ОСОБА_2 про розгляд справи 23.05.2016 року, останній фактично мав можливість у строк, що передбачений законом на апеляційне оскарження, з'явитись до суду для ознайомлення з матеріалами чи отримання відповідного рішення суду.

Більш того в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо неможливості ОСОБА_2 та/або його захисника з вини суду (працівників суду) у передбачений законом строк у разі незгоди з постановою судді оскаржити її, у тому числі стосовно звернень вказаних осіб з заявами чи клопотання про отримання копій відповідних документів та відмови суду їх видати, про неможливість ознайомитись з матеріалами справи для підготовки скарги.

За таких обставин посилання ОСОБА_2 на поважність причин пропуску передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення з огляду на час отримання ним копії постанови, то вони є неспроможними, оскільки закон не передбачає можливості відрахування строку для подачі апеляційної скарги з моменту отримання копії судового рішення. При цьому апелянтом не заперечується, що копія постанови судді була ним отримана 26 травня 2016 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, а відтак за висновком суду апеляційної інстанції у ОСОБА_2, враховуючи зміст його апеляційної скарги, яка складає 2 аркуші, було достатньо часу для виконання вимог, передбачених ст. 294 КУпАП.

При цьому є безпідставними і посилання у клопотанні в цій частині на положення ст. 103 КАСУ.

Будь-яких інших відомостей, які б свідчили про неможливість своєчасно, у передбачені законом строки оскаржити судове рішення та про поважність причин несвоєчасної подачі скарги апелянтом не представлено.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови у поновленні строків на апеляційне оскарження постанови судді від 23 травня 2016 року та повернення ОСОБА_2 його апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року про притягнення його до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП, повернувши апеляційну скаргу апелянту без розгляду.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Стрижко С.І.