Справа № 535/391/16-п
Провадження № 3/535/122/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року смт Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Загнійко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Котелевського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонера,

за ст.122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 29.04.2016 року близько 11.00 год., керуючи буксируваним автомобілем ВАЗ-21053, державний номер НОМЕР_1 по вул. Щорса в смт Котельва Полтавської області, порушив правила буксирування, у результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом, що буксирував - автомобілем VOLKSWAGEN, державний номер НОМЕР_2, що призвело до дорожньо-транспортної події, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, після чого залишив місце ДТП, до якої він причетний, чим порушив пункти 2.10 та 23.8 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 та скоїв правопорушення, передбачені ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаних правопорушень не визнав у повному обсязі та пояснив, що 29.04.2016 року близько 11.00 год. у його автомобіля заглох двигун, тому він попрохав ОСОБА_2 відбуксирувати його автомобіль на вул. Щорса в смт Котельва до господарства ОСОБА_3, у господарстві яких напередодні вони ремонтували двигун його автомобіля. Буксирування здійснювали за допомогою гнучкого зчеплення тросом, довжиною 5 м зі швидкістю близько 40 км/год. Автомобіль ВАЗ-21053 був під його керуванням та мав справну гальмову систему й рульове керування. Коли підїхали до господарства ОСОБА_3, ОСОБА_2 зупинив свій автомобіль поряд з причепом, який стояв на обочині неподалік від дороги. У звязку з тим, що задні фонарі автомобіля VOLKSWAGEN, що здійснював буксирування, пофарбовані у темний колір, що утруднює у денний період часу розрізнити покажчики стопів-поворотів, він (ОСОБА_1І.) не зміг своєчасно відреагувати на них, а, оскільки, двигун не працював, гальмування було малоефективним, тому йому довелося направити свій автомобіль між причепом та автомобілем, що здійснював буксирування його автомобіля з метою уникнення більших пошкоджень. Однак автомобіль наніс механічні пошкодження як причепові, так і автомобілеві VOLKSWAGEN. Оскільки він не мав поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому на місці ДТП він написав ОСОБА_2 розписку про відшкодування йому 5,0 тис. грн. Але вказану суму відшкодування він визначив, перебуваючи у шоковому стані після ДТП, оскільки пошкодження автомобіля VOLKSWAGEN були незначними, тому ця сума є явно завищеною. На місце ДТП працівників поліції не викликав, оскільки не мав при собі телефону. Місце ДТП залишив через дві години, після того, як ОСОБА_3 відремонтували йому двигун автомобіля. Про ДТП працівників поліції повідомив лише 30.04.2016 року після того, як до нього додому приїхав ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння та почав вимагати відшкодувати збитки, заподіяні під час ДТП. Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що отримані під час ДТП механічні пошкодження на належному йому автомобілі ВАЗ-21053 він усунув у повному обсязі самостійно за власні кошти.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушень, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.05.2016 року серії АП2 №166572 (а.с.1).

Крім того, відповідно до матеріалів перевірки ЖЄО №633 від 30.04.2016 року за фактом повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду по вул. Щорса в смт Котельва, ОСОБА_1 повідомив Котелевське відділення поліції ГУНП в Полтавській області по телефону про ДТП, яка сталася 29.04.2016 року. На звороті схеми ДТП зазначені пошкодження, які отримали внаслідок ДТП автомобілі під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зафіксовані їх підписами.

Згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової-відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ4901056, ОСОБА_2 24.09.2015 року застрахував відповідальність за забезпеченим транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF 2 16, державний номер НОМЕР_2.

Інформація про наявність обовязкового страхування цивільно-правової-відповідальності власника автомобіля ВАЗ-21053, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 у матеріалах перевірки відсутня. Як встановлено у ході судового розгляду, ОСОБА_1 на час ДТП 29.04.2016 року не мав відповідного полісу обовязкового страхування цивільно-правової-відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Допитаний у ході судового розгляду ОСОБА_2, пояснив, що 29.04.2016 року він на прохання ОСОБА_1 здійснював буксирування автомобіля останнього на вул. Щорса в смт Котельва до господарства ОСОБА_3, автомобілем VOLKSWAGEN, державний номер НОМЕР_2. Перед початком буксирування вони узгодили порядок подачі сигналів, зокрема для зупинки транспортних засобів, шляхом поблимування зовнішніх освітлювальних приладів, у тому числі габаритними та стоянковими ліхтарями. Автомобіль VOLKSWAGEN має додаткові стоянкові ліхтарі на задньому склі автомобіля. ОСОБА_1 було добре відомо місце зупинки, оскільки напередодні ОСОБА_3 у їх господарстві ремонтували мотор його автомобіля. Буксирування здійснювали за допомогою гнучкого зчеплення тросом, довжиною 5 м зі швидкістю близько 40 км/год. Автомобіль ВАЗ-21053 був під керуванням ОСОБА_1 та мав справну гальмову систему й рульове керування. Перед початком буксирування ввімкнули аварійні ліхтарі. Коли підїжджав до господарства ОСОБА_3, він подав сигнал зовнішніми освітлювальними приладами та поступово почав знижувати швидкість з метою плавного здійснення зупинки, однак водій ОСОБА_1 прийняв праворуч і здійснив наїзд на причіп, який стояв на обочині неподалік від дороги, та на його автомобіль, завдавши їм механічних пошкоджень. Оскільки ОСОБА_1 не мав поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому на місці ДТП останній написав розписку про відшкодування йому збитків та про визнання вини у ДТП. На місце ДТП працівників поліції не викликали, оскільки ОСОБА_1 вирішив відшкодувати завдані йому внаслідок ДТП збитки у добровільному порядку, у звязку з цим і залишив місце ДТП.

Допитаний у ході судового розгляду свідок ОСОБА_3 пояснив, що 29.04.2016 року біля господарства за місцем його проживання сталася ДТП за участю автомобілів під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Безпосередньо ДТП він не бачив, але відразу після її настання вийшов з двору та допомагав витягти буксировочний трос, який намотався на колесо автомобіля ВАЗ-21053 під керуванням водія ОСОБА_1 Напередодні він з братом ремонтував двигун вказаного автомобіля. Як пояснив ОСОБА_1, що у нього відмовили гальма і тому він змушений був здійснити наїзд на припаркований на узбіччі біля двору причіп внаслідок чого пошкодив його та автомобіль, що здійснював буксирування. Водії між собою домовились про відшкодування збитків ОСОБА_2 і той поїхав з місця ДТП, водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП після того, як він зачистив контакти в системі запалювання автомобіля ВАЗ-21053.

Згідно з розпискою, складаною ОСОБА_1 29.04.2016 року, наданою під час судового розгляду ОСОБА_2, ОСОБА_1 зобовязався відшкодувати ремонт (аварія по його вині). Під час судового розгляду ОСОБА_4 зазначав про те, що написав вказану розписку ОСОБА_2 після ДТП, що сталася на вул. Щорса в смт Котельва, та посилався на те, що ним була визначена не обєктивно лише сума на відшкодування ремонтних робіт автомобіля ОСОБА_2

Відповідно до п.23.8 Правил дорожнього руху України, перед початком буксирування водії механічних транспортних засобів повинні узгодити порядок подачі сигналів, зокрема для зупинки транспортних засобів.

Згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний у тому числі: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Згідно з абз.3 п.2.11 Правил дорожнього руху України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов'язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Враховуючи вище викладене, якщо ОСОБА_1 мав фізичні проблеми у розрізненні сигналів зовнішніх освітлювальних приладів автомобіля, що мав буксирувати його транспортний засіб, він зобовязаний був повідомити про це водія ОСОБА_2 та узгодити з ним інший порядок подачі сигналів, зокрема для зупинки транспортних засобів; залишатися на місці ДТП, оскільки він не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової-відповідальності як власник наземного транспортного засобу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (триста сорок грн. 00 коп.)

Розяснити ОСОБА_5, що згідно з ч.1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 статті 307 КУпАП, та з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з ОСОБА_6 подвійний розмір штрафу в сумі 680,00 грн. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.), на підставі ч.2 ст.308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн. (двісті сімдесят пять грн. 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя