Справа № 558/259/16-п
номер провадження 3/558/88/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року смт. Демидівка

Суддя Демидівського районного суду Рівненської області Феха Т.С., з участю головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент номер НОМЕР_1 (паспорт серії СР № 833711, виданий Млинівським РВ УМВС України в Рівненській області 26.07.2001 року), уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючої директором Кооперативного підприємства «Демидівське виробничо-заготівельно-торгове підприємство», відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності немає,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, працюючи директором Кооперативного підприємства «Демидівське виробничо-заготівельно-торгове підприємство», що знаходиться в смт. Демидівка, вул. Кооперативна, 46, Рівненської області, допустила порушення вимог законодавства про працю, а саме:

- ч. 1, ч. 2. ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» - виплата заробітної плати працівникам проводилася менше двох разів на місяць (один раз в кінці або на початку наступного календарного місяця, а не через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, заробітна плата за січень 2016 року виплачена 16 лютого 2016 року, за квітень 2016 року виплачена 11 травня 2016 року);

- ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки» - заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки, в терміни виплати заробітної плати за певний місяць. Так, працівникам ОСОБА_3 надана відпустка з 10 травня 2016 року (наказ № 24 від 10 травня 2016 року), ОСОБА_4 надана відпустка з 11 травня 2016 року (наказ № 26 від 10 травня 2016 року), а виплата заробітної плати за період відпустки на час перевірки (24 травня 2016 року) не проведена;

- ч. 1 ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівників виплата всіх сум, що належали йому до виплати, не проводилася в день звільнення. Виплата здійснювалася в терміни виплати заробітної плати за певний календарний місяць. Так, звільненим 10 березня 2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, 11 березня 2016 року ОСОБА_7, виплата належних розрахункових сум проведена 13 квітня 2016 року;

- ч. 1 ст. 117 КЗпП України - у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не виплачувався.

Порушення встановлено актом перевірки № 17а/04-5 від 24 травня 2016 року (а.с. 3-8).

ОСОБА_2 під час розгляду справи підтвердила обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення визнала та пояснила, що на посаді директора Кооперативного підприємства «Демидівське виробничо-заготівельно-торгове підприємство» працює з 14 січня 2016 року. Через фінансові труднощі підприємства заробітна плата виплачувалася працівникам із запізненням. На цей час допущені порушення усунені та допускатися не будуть.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП порушення термінів виплати заробітної плати.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується особистим її поясненням, протоколом про адміністративне правопорушення № 000244, актом перевірки від 24 травня 2016 року (а.с. 3-8), матеріалами справи.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, враховуються характер та небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, її сімейний та майновий стан; відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність; те, що порушник працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має; на час розгляду справи допущені порушення усунуті, а тому суддя приходить до висновку про призначення адміністративного стягнення, в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 41 КУпАП, у виді штрафу в розмірі ближче до меншої межі, встановленої ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір встановлений законом.

Обставин, що давали б підстави для звільнення порушника від сплати судового збору, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 40-1, 41, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510,00 (Пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (Двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником через Демидівський районний суд Рівненської області до Апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя: Т.С. Феха.