Провадження № 33/792/110/16
Справа № 686/4525/16-п Головуючий в 1-й інстанції Трембач О.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2016 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, з участю секретаря судового засідання Лукянчук О.М., особи що притягується до відповідальності ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року

ШКРЕБУ ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, розлучена, ідентифікаційний номер невідомий,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона 11 лютого 2016 року о 01 год. 00 хв. за місцем свого проживання (АДРЕСА_1) вчинила насильство в сімї психологічного характеру щодо своєї доньки та матері ОСОБА_5, яке виразилось в обзиванні нецензурними словами та словесними погрозами, чим спричинила шкоду психологічному здоровю доньки і матері, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржену нею постанову та прийняти нову, якою визнати її невинною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вважає, що в її діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розгляд справи в порушення закону був проведений без її участі, належним чином про місце та час розгляду справи вона повідомлена не була, що, на її думку, порушило її право на захист своїх інтересів в суді.

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року поновлено ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року щодо неї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, які просили постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження в справі в звязку з відсутністю в її діях складу інкримінованого їй правопорушення, потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_5, які просили закрити справу, вказуючи, що після цієї події подібних конфліктів в сімї не було, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи суд провів судовий розгляд в відсутність особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, за відсутності даних про повідомлення ОСОБА_2 про судовий розгляд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише в випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вказувала в своїй скарзі ОСОБА_2 про розгляд справи вона повідомлена не була, повістки про виклик до суду їй вручені не були взагалі, що підтверджується матеріалами справи, копія постанови в передбачений законодавством строк їй вручена не була. Враховуючи відсутність апелянтки в суді першої інстанції під час розгляду справи судом першої інстанції, яка не була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про необхідність скасування постанови суду щодо неї знайшли своє підтвердження в суді, позаяк судом першої інстанції справа розглянута в відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за відсутності в справі будь-яких даних про повідомлення особи про день та час розгляду справи.

В апеляційному суді ОСОБА_2 заперечила свою вину у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вказувала, що дійсно між нею та її донькою ОСОБА_6 в час, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, виникла конфліктна ситуація та розмова на підвищених тонах з приводу навчання останньої, згодом в їх розмову втрутилась матір ОСОБА_5, однак ОСОБА_2 не ображала брутально ні матір, ні доньку, не погрожувала їм.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в тому, що вона 11 лютого 2016 року о 01 год. 00 хв. за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинила насильство в сімї психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5: висловлювалась щодо тієї нецензурною лайкою, словесно погрожувала, внаслідок чого останній була завдана шкода психічному здоровю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За змістом ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» психологічне насильство в сімї насильство, повязане з дією одного члена сімї на психіку іншого члена сімї, зокрема, шляхом словесних образ та погроз, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватись або завдається шкода психічному здоровю.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1). Обгрунтованих підстав вважати складений протокол (копію якого апелянт отримала в апеляційному суді) недопустимим доказом апелянт не навела, не встановлено таких і апеляційним судом, а твердження про відсутність в складеному протоколі відомостей про суть правопорушення, суперечить даним цього протоколу (а.с. 1), в якому, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, визначено, зокрема, місце, час та суть вчиненого правопорушення, а також його наслідки.

З пояснень потерпілої ОСОБА_6 в апеляційному суді видно, що 11 лютого 2016 року біля 1 год. між нею та її матірю ОСОБА_2 виникла сварка з приводу навчання ОСОБА_6, а коли її бабуся ОСОБА_5 втрутилась з вимогою до ОСОБА_2 припинити сварку, вони почали між собою сваритись та дідусь викликав працівників поліції. При цьому ОСОБА_6 вказувала, що коли ОСОБА_2 продовжувала сваритись з бабусею, вона перебувала вже в іншій кімнаті та не чула всіх слів, однак підтверджувала, що її матір їй не погрожувала та нецензурно саме до неї, ОСОБА_6, не висловлювалась.

Потерпіла ОСОБА_5 в апеляційному суді вказувала, що 11 лютого 2016 року вона почула, як її донька ОСОБА_2 (з якою спільно проживають) свариться з ОСОБА_6, коли вона втрутилась, то її донька ОСОБА_2 переключилась на неї, почала з нею сваритись, брутально лаятись, словесно погрожувала, після чого чоловік потерпілої ОСОБА_7 вимушений був викликати працівників поліції. При цьому ОСОБА_5 вказувала, що очевидцем події тієї ночі був лише ОСОБА_7, який і викликав працівників поліції, вказувала, що ОСОБА_2 нецензурно лаялась до неї, були словесні погрози, а з донькою сварилась.

Апеляційний суд вважає, що в суді не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_2 насильства в сімї психологічного характеру щодо своєї доньки ОСОБА_6 Як видно з даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 фактично звинувачувалась в тому, що вона лише нецензурно лаялась до доньки та погрожувала тій, однак ОСОБА_6 заперечувала факт погроз їй з боку матері та брутальної лайки, не підтверджені такі обставини і показаннями в суді потерпілої ОСОБА_5 З наявних в справі пояснень ОСОБА_7 видно, що той не вказував про вчинення насильства психологічного характеру з боку ОСОБА_2 до ОСОБА_6, однак підтверджував факт брутальної лайки ОСОБА_2 до матері ОСОБА_5, що спонукало того викликати працівників поліції, до приїзду яких ОСОБА_2 втекла з квартири (а.с. 3).

Твердження ОСОБА_2 про те, що батьки та донька її оговорили, не можуть бути прийняті до уваги, позаяк докази, які б вказували про такі обставини, відсутні. Твердження ОСОБА_2 в апеляційному суді, що вона взагалі не вчиняла дій, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення щодо матері, суперечать показанням ОСОБА_5 про брутальну лайку та словесні погрози, а також ОСОБА_6, яка підтверджувала, що коли вона перебувала в іншій кімнаті, то чула сварку, а також, що дідусь ОСОБА_7 викликав працівників поліції, письмовими поясненнями ОСОБА_7 (а.с. 3), що спростовує пояснення ОСОБА_2 (а.с. 4) про відсутність конфлікту того дня взагалі, а також пояснення ОСОБА_2 в апеляційному суді про невчинення нею насильства психологічного характеру щодо ОСОБА_5

Однак, враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1