Справа № 161/3724/16-п Провадження №33/773/169/16 Суддя в 1 інстанції: Ковальчук В. О.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Силка Г. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Силка Г.І., з участю правопорушника ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця смт. Турійськ Турійського району Волинської області, зареєстрований АДРЕСА_1, проживаючий за адресою АДРЕСА_2, з середньою освітою, працює водієм у фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, неодруженого, на постанову Луцького міськрайонного суду від 28 квітня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173, 185 КУпАП і на нього на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у межі санкції статті, яка передбачає більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він біля 01 години 20 хвилин, 14 березня 2016 року, по вул. Перемоги в м. Луцьку Волинської області, керував автомобілем марки KIA CEED, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запахом алкоголю, нечіткою мовою, порушенням координації руху та всупереч вимог п. 2.5 «а» Правил дорожнього руху України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Він же, за вказаних обставин у зазначений час, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння в громадському місці по вулиці Перемоги в м.Луцьку вчинив дрібне хуліганство, а саме: голосно висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок.

Крім того, ОСОБА_2 біля 01 години 20 хвилин, 14 березня 2016 року, по вул. Перемоги в м. Луцьку Волинської області, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за вищевказаних обставин, вчинив злісну непокору вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов'язків, відмовляючись на їх вимогу слідувати до службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення та надати документи, при цьому, шарпав їх за формений одяг.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи винуватості та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить постанову суду змінити та накласти на нього стягнення не пов'язане з позбавленням права керування транспортним засобом. Посилається на те, що транспортним засобом керував у стані алкогольного сп'яніння за обставин крайньої необхідності, щоб відвезти свою знайому ОСОБА_5 в лікарню у зв'язку із різким погіршенням стану здоров'я. Крім того, просить врахувати, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, розкаюється у вчиненому, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки пенсіонери.

З приводу порушення громадського порядку та непокори працівникам поліції, то вважає, що представники самооборони безпідставно зупинили його, «підрізавши» своїми автомобілями та застосували фізичний вплив, примусивши лягти на землю. Вважає, що судовий розгляд по справі проведено однобічно, поверхнево та неповно.

Заслухавши ОСОБА_2 і його захисника, які просили закрити провадження у справі за ст. 173, 185 КУпАП за відсутності вказаних правопорушень в діях ОСОБА_2, а за ч. 1 ст. 130 КУпАП застосувати стягнення у виді штрафу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, приходжу до висновку, що апеляція підлягає задоволенню частково.

Оскільки доведеність винуватості та кваліфікація дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюються, судове рішення в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Щодо доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про безпідставне його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173, 185 КУПАП то вони не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повинне і об'єктивне з'ясування всіх обставин у справі.

При розгляді даної справи ці вимоги закону судом дотримано.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП, об'єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Згідно з положеннями ст. 185 КУпАП і роз'ясненнями, даними в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 р. N 8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 р. N 12) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", передбачений зазначеною статтею склад правопорушення наявний, якщо не виконуються законні розпорядження або вимога працівника поліції чи іншої названої в цій статті особи, що бере участь в охороні громадського порядку, тобто такі, що ґрунтуються на законі і пред'явлені при виконанні зазначеними особами обов'язків по охороні громадського порядку.

За змістом ст. 185 КУпАП, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Як встановлено з матеріалів справи та судом при її розгляді, ОСОБА_2 14 березня 2016 року, біля 01 години 20 хвилин, по вул. Перемоги в м. Луцьку Волинської області, був зупиненим працівниками громадського формування «Самооборона Волині» у зв'язку з підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Для належного з'ясування обставин, останніми були викликані працівники поліції, які прибувши на місце події, запропонували ОСОБА_2 пройти перевірку на стан алкогольного сп'яніння приладом «Драгер», від чого той відмовився. Також відмовився виконати вимогу працівників поліції пред'явити документи, почав кричати та погрожувати працівникам поліції і представникам формування «Самооборона Волині», нецензурно лаявся в їх адресу.

Такі обставини у своїх поясненнях підтвердили очевидці події, представники формування «Самооборона Волині» (а.с. 6-10) ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10(а.с.6.10).

Свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вищевказані обставини підтвердили і в місцевому суді, що вбачається з постанови суду (а.с.26,27).

Винність ОСОБА_2 у вчиненні 14 березня 2016 року, біля 01 години 20 хвилин, по вул. Перемоги в м. Луцьку Волинської області дрібного хуліганства та злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції чи члена громадського формування підтверджується також протоколами про адміністративні правопорушення від 14 березня 2016 року серії ВН 006030, серії ВН 006029 ( а.с. 2, 3).

Враховуючи вищевикладене, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 дрібного хуліганства та злісної непокори працівникам поліції, вірно кваліфікувавши його дії за ч. 1 ст. 130, ст. 173, 185 КУпАП.

Разом з тим, при накладенні стягнення на ОСОБА_2, місцевий суд не повністю врахував вимог ст. 33 КУпАП, а саме, судом не враховано те, що останній є особою яка відповідно до ст. 39 КУпАП раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, займається суспільно корисною працею, працюючи водієм у фізичної особи підприємця ОСОБА_4, що підтверджується наданою довідкою останнього (а.с. 7) і ця робота є його єдиним джерелом доходу, має батьків пенсіонерів, які потребують допомоги (а.с. 5, 6), відсутні також обставини, що обтяжують відповідальність правопорушника.

Враховуючи вищенаведені обставини та характер вчинених правопорушень, від яких тяжких наслідків не наступило, особу правопорушника, який є молодого віку, раніше за аналогічні проступки до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце роботи, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, вважаю, що постанову місцевого суду в частині накладення стягнення слід змінити, застосувавши до ОСОБА_2 максимальний розмір штрафу, встановлений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП за найбільш серйозне правопорушення із числа вчинених.

З вищенаведених підстав апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково .

На підставі наведеного та керуючись ст. 293-294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 в частині накладеного стягнення змінити.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції статті, яка передбачає більш серйозне правопорушення із числа вчинених - ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, замість накладеного місцевим судом адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень підлягає стягненню на рахунок 0001 МФО803014, одержувач коштів ГУДКСУ у Волинській області ЄДРТОУ 38009371 код класифікації доходу бюджету 21081300 «призначення платежу штрафи у справах про порушення правил дорожнього руху» .

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області Г.І. Силка