АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДМІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 квітня 2016 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, ОСОБА_5, 28.03.2016 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1, вчинив насильство в сім'ї психологічного та фізичного характеру відносно сестри ОСОБА_6, чим порушив вимоги ч.1 ст.1732 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15.04.2016 року скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує наступним.

Судом першої інстанції надано оцінку лише тим доводам, які надані ОСОБА_6, однак показам ОСОБА_3 значення не придав, більш того, судом не допитано в якості свідка бабусю ОСОБА_7, яку він просив допитати, оскільки вона була учасником тих відносин, які склалися між братом та сестрою. З огляду на це апелянт вважає, що розгляд справи у суді першої інстанції був формальним, без дослідження всіх обставин справи, без зазначення якими доказами підтверджується його вина та в чому конкретно полягали дії ОСОБА_3 щодо вчинення психологічного та фізичного насильства в сім'ї.

В апеляційному засіданні була допитана в якості свідка бабуся ОСОБА_7, яка пояснила, що 15.04.2016 ОСОБА_3 прийшов до неї на її вимогу, коли він зайшов до квартири вона почула, як ОСОБА_6 говорила у підвищеному тоні: «Вийди, вийди ти не роззувся», оскільки брат і сестра почали між собою лаятися, вона запропонувала ОСОБА_3 вийти на вулицю та спокійно поговорити, однак ніякого насильства ОСОБА_3 до своєї сестри ОСОБА_6 не застосовував. Крім того, наголосила ОСОБА_7, що з квартири ОСОБА_6 їх не виганяла.

Переглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, в повній мірі, дотримано не було, що призвело до однобічного та неповного з'ясування обставин справи і як наслідок, прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Так, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, суд першої інстанції послався лише на свідчення потерпілої сторони, а поясненням ОСОБА_3 не надав значення, крім того, не допитав в якості свідка ОСОБА_7, яка була єдиним очевидцем тих подій, що сталися 15.04.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Як видно із свідчень ОСОБА_7, що надані в апеляційному засіданні, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла банальна сварка, однак зі сторони ОСОБА_3 до своєї сестри ОСОБА_6 ніякого насильства психологічного та фізичного характеру не вчинялося.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі не зібрано достатньо доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, а тому постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 1732 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/670/2015

Категорія: ст. 173-2 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ДроздоваН.В.