Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/624/16-п Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л. В.
Категорія ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, прокурора Пургіна Т.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою заступника керівника Коростишівської місцевої прокуратури Пургіна Т.І. на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 12 травня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12 травня 2016 року провадження в справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП закрито за ч.1 ст.2 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2016 року, ОСОБА_2 являючись депутатом Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, 04.06.2015 року звернулася до Великорацької сільської Ради із заявою про виготовлення технічної документації щодо передачі йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га. в межах с.Чудин Радомишльського району для будівництва.

Реалізуючи свій намір на отримання у власність вказаних земельних ділянок, усвідомлюючи наявність суперечності між його особистими інтересами та повноваженнями, яка могла вплинути на об'єктивність та неупередженість при прийнятті рішень, в порушення вимог ст.. 14 Закону України Закону України « Про засади запобігання та протидії корупції», в частині вживання заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладного повідомлення у письмовій формі безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, ОСОБА_2 05.06.2015 року, під час проведення 38 сесії Великорацької сільської ради шостого скликання, виконуючи обов'язки депутата, письмово не повідомив голову сільської ради та депутатів про наявність конфлікту інтересів, приймав участь (голосував «за») у прийнятті рішення №507/01-01 від 05.06.2015року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0.25 га. в межах с.Чудин Радомишльського району для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, порушивши таким чином ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»

На прийняте судом рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 гривень, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 гривень. На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно призначити накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 гривень. Посилається на те, що суд першої інстанції в порушення вимог зазначених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповно та однобічно з'ясував обставини вказаної справи і, помилково дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного корупційного правопорушення. Зазначає, що обставини і висновки на підставі яких судом прийнято рішення про закриття справи про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП є хибними та не відповідають дійсним обставинам справи, судом невірно застосовані норми матеріального права. Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена протоколом про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч. 1 та ч.2 ст.172-7 КпАП України та доданими до нього доказами, поясненнями депутатів Великорацької сільської ради, які вказали, що правопорушник був присутній на сесії сільської ради при розгляді його заяви голосував за прийняття позитивного рішення на свою користь.Вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КпАП України, оскільки він не повідомив депутатів сільської ради про наявність в нього конфлікту інтересів та брав участь у прийнятті рішення цим органом, не маючи на це права.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2 проти задоволення її заперечив. Пояснив, що дійсно голосував на сесії за надання дозволу на складання проектної документації щодо земельної ділянки. Однак ніякого конфлікту інтересів в даному випадку він не вбачає, оскільки земельна ділянка, відносно якої вирішується питання, тривалий час знаходиться в його користуванні, і на даному етапі ставилося питання тільки щодо надання згоди на виготовлення проекту, тобто суто технічне питання про виготовлення документів землевпорядником. Крім того усі депутати були обізнані про те, що дане питання вирішується відносно його земельної ділянки, просто дана інформація не була внесена в протокол засідання ради.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції під час розгляду справи зазначених вимог закону дотримався.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається зі змісту диспозицій ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, відповідальність в даному випадку наступає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також, вчинення відповідною особою певних дій чи прийняття рішень за таких умов.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_2, останній, будучи депутатом сільської ради приймав участь у голосуванні за рішення №507/01-01 від 05.06.2015 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Чудин по вул. Центральній, 46, що згідно довідки Великорацької сільської ради, перебуває у його користуванні, тобто у вирішенні технічного питання, що пов'язане з наданням будь-яких преференцій чи переваг.

Вважаю, що вказане рішення сесії є суто технічним. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою не надає будь-якого права щодо володіння або користування земельною ділянкою. Сам по собі факт отримання дозволів на розробку технічної документації не є матеріальним благом чи будь-якою перевагою, яку міг би отримати таким чином ОСОБА_2 через своє службове становище.

Таким чином, при вирішенні цього питання депутатами місцевої ради взагалі був відсутній будь-який конфлікт приватних інтересів ОСОБА_2 з його службовими інтересами.

Оскільки при виконанні ОСОБА_2 своїх обов'язків був відсутній реальний конфлікт між його приватними та службовими інтересами, то був і відсутнім випадок, у разі настання якого він повинен був повідомити сільську раду про наявність такого конфлікту.

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та відсутність, взагалі, події, яка вказувала на існування реального конфлікту інтересів та вчинення ОСОБА_2 дій, в тому числі і щодо голосування, в умовах такого конфлікту .

Крім того також слід зазначити, що дійсно, як вказано судом першої інстанції. усі депутати, які приймали участь у вирішенні питання щодо земельної ділянки ОСОБА_2, були обізнані про належність даної земельної ділянки саме ОСОБА_2, одностайно голосували за позитивне вирішення питання ОСОБА_2, у зв'язку з чим дійсно його голос не був вирішальним та не міг ніяким чином сприяти вирішенню його питання.

Тому, доводи прокурора, викладені в його апеляційній скарзі зокрема про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та його рішення є необгрунтованим та не відповідає вимогам закону, є безпідставними. Доводи апеляційної скарги тотожні доводам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення, та висловленим прокурором в судовому засіданні в суді першої інстанції, та були у повному обсязі враз хоані судом та вмотивовано відхилені при ухваленні оскарженої постанови, з якою на підставі положень ст.. 294 КУпАП апеляційний суд погоджується.

Таким чином вважаю за необхідне апеляційну скаргу прокурора відхилити, оскаржувану постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Коростишівської місцевовї прокуратури Пургіна Т.І. залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 12 травня 2016 року про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: