Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/168/16
Єдиний унікальний № 336/416/16-к Головуючий в 1-й інстанції - Кляшторний В.С.
Категорія - ст. 164 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Шулякової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останньої на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року відносно ОСОБА_2, в якій також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, працюючого фізичною особою - підприємцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Як зазначено в постанові, 17.12.2015 року за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області встановлено порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме здійснення торгівельної діяльності за період з 15.10.2013 року по 19.10.2013 року (включно) та з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року (включно) без придбання торгового патенту.

В апеляційній скарзі захисник Шулякова М.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді від 03.02.2016 року, посилаючись на те, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_2, без належного повідомлення останнього про час та місце її розгляду, через що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_2 стало відомо лише 03.06.2016 року.

По суті скарги посилаючись на незаконність постанови через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права зазначає, що суд порушив права ОСОБА_2 не повідомивши останнього про час та місце розгляду справи. Не надав уваги тому, що на час розгляду справи в суді закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, оскільки порушення порядку провадження господарської діяльності, яке є разовим, мало місце в період з 15.10.2013 року по 19.10.2013 року (включно) та з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року (включно). Крім того, визначаючи розмір штрафу, помилково призначив його за санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП в редакції на дату ухвалення судового рішення, натомість від санкції на дату вчинення правопорушення, яка передбачала значно менший розмір штрафу.

Тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні особу, що притягнута до адміністративної відповідальності та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга захисника Шулякової М.В. підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, розгляд справи відносно ОСОБА_2 відбувся у відсутність останнього, внаслідок чого про існування оскаржуваної постанови тому стало відомо лише 03.06.2016 року, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_2 з поважних причин, у зв'язку з чим він підлягає поновленню.

Виходячи з п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на представлені матеріали, суд хоча і здійснював заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, про що свідчить судова повістка направлена останньому на 03.02.2016 року, але не впевнившись про отримання її ОСОБА_2, у відсутність достовірних даних про сповіщення останнього, дійшов передчасного висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, що притягувалася до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що такі обставини не можуть свідчить про дотримання прав особи та норм чинного законодавства, а тому доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення норм процесуального права є слушними.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими і доводи захисту про неправильне застосування норм матеріального права.

Так, призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., суд не надав уваги тому, що на час вчинення останнім правопорушення, санкція ч. 1 ст. 164 КУпАП, передбачала адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі від двадцяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року за № VII, зокрема санкція частини 1 статті 164 КУпАП була посилена і вже передбачала розмір штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Враховуючи, положення ч. 2 ст. 8 КУпАП, за яких закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративне правопорушення, зворотної сили не мають, суд припустився помилки у визначенні такого розміру штрафу.

Крім того, виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_2 інкримінувалося здійснення торгівельної діяльності без придбання торгового патенту у період з 15.10.2013 року по 19.10.2013 року (включно) та з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року (включно), тобто вчинення правопорушення у межах цих строків, які на момент проведення 17.12.2015 року перевірки не були припинені, а тому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, не є триваючим, оскільки носить разовий характер.

За таких обставин, суд застосовуючи адміністративне стягнення до ОСОБА_2 не врахував, що на 03.02.2016 року на час розгляду справи, строки передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП закінчилися.

З огляду на вказане, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Виходячи з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є доведеною і не оскаржується захисником в апеляційній скарзі.

Оскільки подія правопорушення мала місце у період з 15.10.2013 року по 19.10.2013 року (включно) та з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року (включно), то передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, закінчився.

Внаслідок цих обставин, апеляційний суд вважає необхідним на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_2, у зв'язку із закінченням, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника Шулякової М.В. - задовольнити.

Поновити захиснику Шуляковій М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 лютого 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. - скасувати, а провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін