ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8841/16-п
провадження № 3/753/2769/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку Житомирської області, працюючу в ТОВ «Здорова країна», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5,

В С Т А Н О В И В :

10 березня 2016 року о 12.02 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. А.Ахматової-пр-т Григоренка в м. Києві, не надала дорогу автомобілю НОМЕР_2, що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 16.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 свою вину не визнала та показала, що 10.03.2016 р. о 12.02.год. вона рухалась на своєму автомобілі у середній смузі руху по вул. Ахматової з боку вул. Драгоманова, в бік вул. Урлівської та наближалась до перехрестя з пр-том Григоренка в м. Києві. Перед перехрестям зупинилась на червоний сигнал світлофору, після ввімкнення зеленого сигналу вона продовжила рух. Поруч з нею, в крайній лівій смузі, рухався автомобіль «Джип» чорного кольору, який обмежував її видимість. «Джип» швидко почав прискорюватися та проїхав через перехрестя, а ОСОБА_2 рухалась повільніше, і коли «джип» проскочив перехрестя, вона побачила автомобіль «Рено», білого кольору, який різко почав рух зліва направо. ОСОБА_2 застосувала екстрене гальмування, однак зіткнення уникнути не вдалося. Винним в даній ДТП вважає водія автомобіля «Рено», оскільки він виїжджаючи на перехрестя проігнорував вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», що і стало причиною зіткнення. В своїх діях порушень ПДР, які стали причиною зіткнення не вбачає.

Захисник ОСОБА_3 повністю підтримав позицію ОСОБА_2, та просив суд закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Захисник вважає, що ОСОБА_2 повністю виконала вимоги ПДР, а водій ОСОБА_4, рухаюсь через перехрестя, не закінчував його проїзд, як про це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, а виїжджав на друге перехрестя, і повинен був дотримуватися вимог дорожнього знаку «Дати дорогу», який наявний на тому перехресті, чого він не виконав. Крім цього, захисник вказав суду, що його позиція повністю підтверджується висновком експертного дослідження від 21.04.2016 р. за № 057/04-16, яке було проведено на його замовлення ФОП ОСОБА_6 та надано до Управління патрульної поліції в м. Києві. З даного висновку слідує, що водій автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 діяла відповідно до п. 8.7.3, 12.3 ПДР України, водій автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_4 повинен був діяти згідно п. 16.11, 12.3 ПДР України. Дії водія автомобіля «Рено» ОСОБА_4 з технічної точки зору, знаходяться в причинно-наслідкову зв'язку з ДТП. Проте даний висновком інспектором поліції був проігнорований, а матеріал з протоколом відносно ОСОБА_2 після проведення дооформлення повторно направлений до суду.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він 10.03.2016 року о 12-05 год. рухався на своєму автомобілі «Рено» д.н.з. НОМЕР_4 по пр-ту Григоренка, наближаючись до перехрестя з вул. Ахматової та спостерігаючи перед собою зелене світло світлофору, продовжив рух по пр-ту Григоренка, проїхавши трамвайні колії та закінчуючи проїзд перехрестя, відчув удар в праву сторону автомобіля. Побачив, що в нього в'їхав автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався з вул. А.Ахматової. ОСОБА_4 категорично не погоджується з висновком експертного дослідження та вважає, що в даній ДТП винна водій ОСОБА_2, оскільки вона в порушення вимог п. 16.5 ПДР України не надала йому можливість закінчити проїзд перехрестя.

Аналогічні пояснення учасники надавали поліцейському на місці пригоди.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника, потерпілого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 16.5 ПДР у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Як вбачається зі схеми ДТП, яка є об'єктивним доказом, оскільки підписана всіма учасниками пригоди, що зіткнення сталося на регульованому перехресті пр-ту Григоренка та вул. А.Ахматової. Автомобіль «Рено» рухався перпендикулярно до руху автомобіля «Тойота». Зіткнення сталося на смузі руху по якій рухався автомобіль «Тойота» під керуванням водія ОСОБА_2 З даної схеми вбачається, що автомобіль «Рено» завершував проїзд перехрестя, а не розпочинав його переїзд. Будь-яких зауважень до схеми учасники пригоди не висловлювали під час її складання.

Відповідно до довідки, складеної інспектором поліції ОСОБА_7 під час проведення дооформлення, було детально вивчено матеріали справи , схему ДТП на якій зображено розташування транспортних засобів відносно сталих орієнтирів та їх сліди і осип уламків на проїзній частині, пояснення учасників пригоди та фотознімки, вважає, що в даній ситуації водій автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 в порушення вимог п. 16.5 ПДР України не надала можливість закінчити проїзд регульованого перехрестя автомобілю «Рено».

Доводи ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3 з приводу того, що в даній ДТП винен водій автомобіля «Рено» ОСОБА_4, оскільки він, виїжджаючи на друге перехрестя, не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати» дорогу», внаслідок чого сталося зіткнення, суд оцінює критично, оскільки вони повністю спростовуються зібраними у справі доказами.

Відповідно до п. 16.1. ПДР перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті - знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається - нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

Разом з цим, судом встановлено, що дане перехрестя є регульованим, та проїжджаючи його, водій автомобіля «Рено» ОСОБА_4 відповідно до вказаних вимог ПДР повинен був керуватися сигналами світлофору.

Відповідно до п. 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62 (див. додаток 1), він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Також, суд не приймає висновок експертного дослідження від 21.04.2016 р. за № 057/04-16, проведеного ФОП ОСОБА_6, як належний доказ, оскільки проводячи таке дослідження, судовий експерт ОСОБА_6 не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Крім цього, проводячи таке дослідження, захисником ОСОБА_3 експерту були надані копії матеріалів справи та фотографії в кількості 66 штук, які судом не досліджувалися. Таким чином, даний висновок, суд вважає однобічним та необ'єктивним,таким, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП, та ст. 62 Конституції України, методикам проведення екпертних досліджень, а дослідження проведеним без урахуванням інтересів ОСОБА_4 Також в даному дослідженні вказано, що ОСОБА_2 діяла відповідно до вимог п. 8.7.3, 12.3 ПДР України, хоча дані пункти не ставляться останній у вину.

Будь-яких інших доказів під час судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Враховуючи викладене, обставини справи, механізм дорожньо-транспортної пригоди, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в порушенні п. 16.5 ПДР, оскільки вона починаючи рух через перехрестя, не надала можливість закінчити його проїзд водію автомобіля «Рено» ОСОБА_4

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_2, те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, зайнятий суспільно-корисною працею, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю правильним призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 мінімальних заробітних плат, що становить 275, 60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя