Справа № 461/3739/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2016 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, працюючої ФОП «ОСОБА_1-М.О.», проживаючої у м. Львові на вул. Сєчєнова, 10/9,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23 травня 2016 року, ОСОБА_1-М.О. 23 травня 2016 року о 16.20 год. у м. Львові на вул. Городоцькій, 179, керуючи транспортним засобом марки «PEUGEOT 3008» д.н.з. НОМЕР_1, при зміні напрямку руху не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автобусом марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 (маршрутне таксі №32), який рухався в середньому ряді та здійснював поворот праворуч, заїжджаючи на посадковий майданчик. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_3 в суді надав пояснення про те, що його довіритель ОСОБА_1-М.О. вину у інкримінованому правопорушенні не визнає. По суті адміністративного правопорушення надав пояснення про те, що 23 травня 2016 року о 16.20 год. у м. Львові на вул. Городоцькій, 179, ОСОБА_1-М.О., керуючи транспортним засобом марки «PEUGEOT 3008» д.н.з. НОМЕР_1, рухалась прямо у правому ряду та не мала наміру змінювати напрям руху, ОСОБА_4, керуючи автобусом марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2 (маршрутне таксі №32), рухався в середньому ряді, не увімкнувши сигнал повороту, не переконавшись, що це буде безпечно для нього та для інших учасників дорожнього руху, почав здійснювати поворот праворуч та здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1-М.О., при цьому одразу не зупинився та не зреагував на звукові сигнали, які подавала його довіритель. Крім цього, надав копію рапорту аварійного комісара з даного приводу та фотографії з місця події.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, для складу даного правопорушення необхідною умовою є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серпії АП2 №396464, інспектор поліції ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_1-М.О. порушила п.10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Однак, як вбачається із схеми місця ДТП, яка сталась 23 травня 2016 року о 16.20 год. у м. Львові на вул. Городоцькій, 179, автомобіль під керуванням ОСОБА_1-М.О. знаходився у правому ряді, паралельно до тротуару та дорожньої розмітки, що свідчить про рух прямо у крайньому правому ряді та відсутність намірів останньої змінювати напрямок руху, натомість водій автобуса марки «Богдан» змінював напрям руху, здійснював поворот праворуч для того, щоб змінити смугу руху, що і відображено на схемі місця ДТП (а.с.2).

Факт відсутності наміру у водія ОСОБА_1-М.О. змінювати напрям руху підтверджується також поясненнями свідка ОСОБА_6, який пояснив, що 23 травня 2016 року приблизно о 16.20 год. очікував на маршрутне таксі №185. У цей час він почув звукові сигнали автомобіля марки «Пежо 3008», який здійснював рух з невеликою швидкістю у крайньому правому ряді. Водій маршрутного таксі повертав з середнього ряду на зупинку перед автомобілем марки «Пежо», яке помаленьку рухалось у своєму ряді, підрізаючи його без включення поворотів. Навіть після зіткнення водій маршрутного таксі продовжував рух (а.с.7).

Враховуючи вищенаведене, суд приймає до уваги, як належні і допустимі, підтверджені доказами, пояснення адвоката ОСОБА_3 про те, що водій автобуса марки «Богдан» навіть після зіткнення продовжував рух, незважаючи на подані звукові сигнали водієм автомобіля марки «Пежо 3008», у звязку із чим інспектором поліції ОСОБА_7 при складанні схеми місця ДТП було зображено, що автобус «Богдан» своєю більшою половиною завершив маневр повороту і зміни смуги руху.

Крім цього, суд приймає до уваги, як належний та допустимий доказ відсутності наміру у водія ОСОБА_1-М.О. змінювати напрям руху, рапорт аварійного комісара, на думку якого, обставинами дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23 травня 2016 року з учасниками ОСОБА_1-М.О. та ОСОБА_4 є те, що водій авто «Богдан», змінюючи смугу руху, повертаючи праворуч, заїжджаючи на зупинку, не переконався в безпечності маневру і допустив зіткнення із автомобілем марки «Пежо», що рухався в крайній правій смузі (а.с.12-13).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вищепроаналізовані докази, а саме: схема місця ДТП, пояснення свідка ОСОБА_6, фотографії з місця події та пояснення представника ОСОБА_1-М.О., спростовують у своїй сукупності та логічному звязку між собою, висновок інспектора поліції ОСОБА_5, пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_4 і ОСОБА_9 про те, що водій автомобіля марки «Пежо 3008» здійснювала маневр, не переконавшись в його безпечності.

За таких обставин склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, у діях ОСОБА_1-М.О. відсутній, оскільки у даному випадку водій не змінювала напрямку руху, рухалась у крайньому правому ряді прямо, не маючи наміру повертати у інший ряд, тобто не порушувала вимог Правил дорожнього руху України.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1-М.О. слід закрити за відсутністю події і складу правопорушення в її діях.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 124, 247, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2 за ч.1 ст. 124 КУпАП України - закрити за відсутністю події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 ОСОБА_2.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Суддя Х.М. Мисько