Справа № 192/2109/16-п
Провадження № 3/192/207/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2016 р. ОСОБА_1, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, що народився 1997 року березня місяця 15 числа, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2016 року о 10 годині 40 хвилин на 13 км автодороги Солоне-Лошкарівка був зупинений ОСОБА_2, який керував моторолером Соул (Soyl) з обємом двигуна 49,9 см.3 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). На вимогу працівників поліції в присутності двох свідків категорично відмовився пройти у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння як на місці за допомогою алкотестера «Драгер», так і в медичній установі, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

До суду правопорушник ОСОБА_2, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду адміністративної справи згідно повідомлення про вручення судової повістки, не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Вина правопорушника ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 07 травня 2016 року серії АП2 №271326, рапортом працівника поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, згідно яких в їх присутності ОСОБА_2, який керував моторолером Соул (Soyl) з обємом двигуна 49,9 см.3, 07 травня 2016 року на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на встановлення стану спяніння як на місці за допомогою алкотестера «Драгер», так і в медичному закладі, при цьому останній пояснив, що 06 травня вживав спиртні напої.

Враховуючи вище викладене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, але допустив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що підтверджується протоколом від 07 травня 2016 року за ч.1 ст.130 КУпАП, ступеню його вини, суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, з урахуванням обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність, вважаю за потрібне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, оскільки застосування інших видів покарань є недоцільним, так як він не працює, а відповідно не має доходів, а посвідчення водія ним не отримувалось.

Згідно ст.326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

В той же час, відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частиною ст.294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1853 цього Кодексу.

Проте, рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 30 жовтня 2014 року по справі «Швидка проти України» (Заява № 17888/12), яке, окрім іншого, розглядалося в аспекті можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду, було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7, так як кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом.

З метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, постанова про застосування адміністративного арешту не підлягає негайному виконанню, оскільки це порушуватиме право ОСОБА_2 на оскарження постанови суду про накладення на нього стягнення у виді адміністративного арешту.

Крім цього, в звязку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника на користь держави відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 24, 32, ч.1 ст.130, 284, ч.2,3 ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.

Строк арешту рахувати з моменту фактичного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: