Справа № 346/2208/16-п
Провадження № 33/779/107/2016
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В.Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 15 квітня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку м. Коломия вул. Л. Українки 7/1, Івано-Франківської області, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин. Постановлено стягнути ОСОБА_2 в дохід держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_2 25 березня 2016 року близько 22 год. 00 хв. в м. Коломия по вул. Л. Українки 7/1 за місцем проживання вчинила акт насильства в сімї щодо рідної сестри ОСОБА_3, яку ображала та чинила на неї психологічний тиск.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції не повно зясував обставини справи, не дав належної оцінки поясненням допитаних осіб, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам. Також апелянт вважає, що не є субєктом адміністративного правопорушення, оскільки не проживає однією сімєю зі своєю сестрою, чого суд до уваги не взяв. Просить поновити строк на оскарження, так як такий пропущено з поважних причин у звязку з поверненням апеляційною інстанцією апеляційної скарги її представника через відсутність у нього повноважень, просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження в справі за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом про дату, час і місце судового засідання було повідомлено належним чином особу, яка подала скаргу, а також потерпілу ОСОБА_3, яка в судове засідання не зявилась. За таких обставин її неявка, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтримала подану апеляційну скаргу та пояснила, що її сестра ОСОБА_3 прописана в м. Коломиї за адресою бульвар Л. Українки. 7, кв. 1, однак більше двох років з молодшими дітьми проживає в с.Татарів, де перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Періодично ОСОБА_3 приїжджає в м. Коломию щоб отримати грошову допомогу на свого старшого неповнолітнього сина, який залишився проживати з бабусею та нею (ОСОБА_2В.) 25 березня 2016 року під час відвідин свого сина ОСОБА_3, будучи нетверезою, в черговий раз влаштувала скандал, вважаючи, що за хворою матірю та її сином здійснюється неналежний догляд, через що апелянтка звернулась із заявою в органи поліції. Проте протокол про адміністративне правопорушення через тривалий час було складено на неї, а не на ОСОБА_3, щодо якої ніяких протиправних дій не вчиняла.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобовязаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Оскаржена постанова цим вимогам не відповідає.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) ОСОБА_2 25.03.2016 р. ображала свою сестру ОСОБА_3 та чинила психологічний тиск.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема: заяви ОСОБА_3 (а.с.2), її власноручного пояснення (а.с.3), остання звернулася до правоохоронних органів з проханням вжити профілактичних заходів до ОСОБА_2 у звязку з вчиненням нею 25.03.2016 р. словесного наклепу та конфлікту через розподіл майна та неналежного догляду за матірю.

У своїх пояснення ОСОБА_3 ніде не вказувала, що ОСОБА_2 вчинила насильство в сімї, ображаючи її, лише зазначила, що між ними був словесний конфлікт, при тому, що ОСОБА_2 заперечила вчинення нею будь-яких протиправних дій щодо своєї сестри (а.с.4).

Згідно наявної у матеріалах справи заяви (пояснення) ОСОБА_2, адресованої начальнику Коломийського відділу поліції, остання втретє звернулась до правоохоронних органів на неправомірну поведінку ОСОБА_3, яка в час чергового приїзду з с.Татарів в нетверезому стані влаштувала скандал і погрожувала фізичною розправою (а.с.4).

Вказані обставини залишились поза увагою суду, який в порушення вимог ст.280 КУпАП і ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного з'ясування обставин справи не зясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень зацікавлених осіб, прийшов до помилкового висновку про вчинення ОСОБА_2 насильства в сімї.

Ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Ухвалюючи рішення про винуватість ОСОБА_2 суд не дотримався вимог ст.283 КУпАП щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки описуючи обставини, установлені при розгляді справи, не вказав чи могла бути або чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілих осіб, як того вимагає диспозиція ст.173-2 КУпАП.

Окрім того, суд не звернув уваги на положення Закону України від 15.11.2001 року «Про попередження насильства в сімї», згідно з яким членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Як вбачається з власноручних пояснень ОСОБА_3, протягом останніх двох років вона проживає в с.Татарів, тому її сестра ОСОБА_2 здійснює догляд за мамою в м. Коломиї (а.с.3).

Таким чином, сама ОСОБА_3 підтвердила, що вона не проживає однією сім'єю з ОСОБА_2 і не є членом сім'ї останньої, а також як родичка спільно не проживає у квартирі з сестрою.

З огляду на наведене, висновок суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні насильства в сім'ї не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а сама постанова відносно наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є не вмотивованою.

За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити з наведених вище в апеляційній скарзі підстав.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду та задовольнити її апеляційну скаргу.

Постанову Коломийського міськрайонного суду від 15 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1