Справа № 487/1953/16-п
Провадження № 3/487/753/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2016 року суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Разумовська О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Миколаєві про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, який народився 28.03.1979р., що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, не працює, ІН НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

07.04.2016 поліцейським 1 роти 4 батальйону УПП в м. Миколаєві ОСОБА_2 складено протокол про те, що 07.04.2016 біля 22.30 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався по вул. Спортивна, в районі буд. 9/5 в м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту). В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 при двох свідках відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння.

На підтвердження провини ОСОБА_1 до адміністративного протоколу додані пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в яких значиться, що останні 07.04.2016 біля 23.10 були запрошені в якості свідків того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та маючи ознаки алкогольного спяніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив наступне. 07.04.2016 він разом із ОСОБА_5 проводив час у ресторані «Старгород» по вул. Спортивній в м. Миколаєві. Приблизно о 22:30 07.04.2016 вони вирішили повертатися додому (у м. Херсон). ОСОБА_5 сіла за кермо автомобіля марки «Тойота Рав 4», реєстраційний номер НОМЕР_3, після чого вони від ресторану «Старгород» попрямували по вул. Спортивній у напрямку готелю «Helena Hotel», де він запропонував зупинитися. ОСОБА_5, не увімкнувши правого повороту, звернула до готелю «Helena Hotel», а через декілька секунд у дзеркало заднього виду вони побачили службовий автомобіль поліції. Ураховуючи, що ОСОБА_5 є старшим слідчим Комсомольського ВП у м. Херсоні ГУ НП у Херсонській області, та, не бажаючи ймовірного складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення (що могло негативно сказатися на її службі у поліції), вона попросила його вийти та поспілкуватися з поліцейськими, на що останній погодився. Після тривалої бесіди з поліцейськими, останні почали пропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння, на що отримали відмову, обґрунтовану тим, що він транспортним засобом не керував та при цьому алкогольних напоїв не вживав, а відповідно і ознак спяніння не мав, а тому законних підстав пропонувати йому пройти медичний огляд на визначення стану спяніння вони не мають. Між тим, поліцейськими було складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного, правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У звязку із складанням зазначеного протоколу, він разом з ОСОБА_5 попрямував до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, де 08.04.2016 о 01:25 пройшов медичний огляд на визначення стану спяніння та отримав діагноз «тверезий», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1183.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 надала пояснення аналогічні ОСОБА_6 та зазначила, що останній алкогольних напоїв не вживав та, як наслідок, ознак спяніння (різкого запаху з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння очей тощо) не мав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що його було запрошено співробітниками поліції для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у медичному закладі для встановлення стану алкогольного спяніння в установленому законом порядку. Також пояснив, що факту перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3, який рухався по вул. Спортивній в м. Миколаєві, він не бачив.

Допитані в судовому засіданні поліцейські УПП в м. Миколаєві ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що під час патрулювання місцевості вони помітили автомобіль марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався по вул. Спортивній в м. Миколаєві. Побачивши, що вказаний транспортний засіб без включення правого покажчика повороту звернув до готелю «Helena Hotel», екіпажем було прийнято рішення про те, щоб зробити водію зауваження з даного приводу. Після того їм відрекомендувався ОСОБА_1, який сказав, що вживав алкоголь. Уваги на те, що автомобіль «Тойота» був припаркований не за правилами, вони не звернули та відповідний протокол за порушення правил Дорожнього руху не склали. Разом з тим, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest», а також від проходження медичного огляду у медичному закладі для встановлення стану алкогольного спяніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків. Враховуючи усі ці обставини, вони вирішили скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Також вони пояснили, що самого факту перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3, який рухався по вул. Спортивній в м. Миколаєві, упродовж цього часу вони не бачили. Крім того, останні повідомили суду, що ОСОБА_1 їм сказав, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення він попрямує до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, де пройде обстеження на стан алкогольного спяніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3, поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і обєктивне зясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що відповідальність за цією статтею наступає за вчинення двох дій, повязаних з порушенням ПДР України це керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та реакцію, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння. Будь-які дії, перелічені у цій диспозиції утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення лише по відношенню до особи, яка безпосередньо керує транспортним засобом (п. 1.10 ПДР України).

Зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли особа почала рухатись.

Враховуючи викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, обовязковими для доведення у своєму взаємозвязку та сукупності підлягають наступні обставини:

-законність вимоги щодо проходження медичного огляду на стан спяніння;

-дотримання процедурного/процесуального порядку пропозиції проходження медичного огляду на стан спяніння;

-факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого медичного огляду;

-а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

В разі недоведеності будь-якої з вищевказаних обставин в діях особи не може бути встановлено склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході судового провадження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшов свого підтвердження, що виходить з наступного.

Так, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення і повинен бути підтвердженим іншими достатніми, допустимими, достовірними та належними доказами, зокрема поясненнями свідків.

Як додаток до протоколу поліцейськими додано письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 07.04.2016. Між тим, суд ставиться до них критично, виходячи із наступного.

Так, в письмових поясненнях вищевказаних свідків значиться, що вони 07.04.2016 біля 23:10 год. були запрошені поліцейськими в якості свідків того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2, та маючи ознаки алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння.

Разом із тим, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій т/з «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2, керував останнім 07.04.2016 біля 22:30 год., тобто вказано фактичний час зупинки зазначеного транспортного засобу.

Між тим, як вбачається з письмових пояснень свідків, останні були запрошені поліцейськими в якості свідків 07.04.2016 лише близько 23:10 год., тобто через 40 хвилин після зупинки транспортного засобу. Зазначене свідчить про те, що пояснення свідків в частині того, що вони були свідками керування ОСОБА_1 автомобілем, є недостовірними.

Окрім того, згідно пояснень свідка ОСОБА_3, наданих в судовому засіданні, останній та свідок ОСОБА_4 дійсно не були свідками керування ОСОБА_1 автомобілем.

Вищезазначене у своїй сукупності вказує на недопустимість таких доказів, як письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через їх недостовірність та унеможливлює їх використання судом в якості доказів. Тому зазначені докази судом до уваги не приймаються.

Так, із пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 вбачається, що до моменту зупинки поліцейськими транспортного засобу марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2, останнім керувала ОСОБА_5

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що був запрошений поліцейськими в якості свідка, проте, на відміну від того, як поліцейський зазначив в письмових поясненнях, факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 він не бачив.

Окрім того, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтвердили і допитані в судовому засіданні поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8, пояснивши, що не бачили хто керував даним транспортним засобом.

Інших достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів на підтвердження зазначеної обставини, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду надано не було.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, у своїй сукупності та взаємозвязку, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не доведений.

Разом із тим, ч. 1 ст. 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, зазначеною нормою визначено, що медичному огляду (вимозі пройти медичний огляд) на стан спяніння підлягає лише особа, яка безпосередньо здійснювала керування транспортним засобом на момент його зупинки поліцейськими. Відповідно, відповідальність за відмову від проходження такого медичного огляду може нести лише вищезазначена особа. Згадана норма також вказує на необхідність доведення перед судом факту керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

У звязку із недоведеністю самого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1, останній не може вважатися належним субєктом вчинення порушення п 2.5 ПДР України та, як наслідок, належним субєктом притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що суду не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, а за такого провадження у справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, п.1 ст. 247, 268, 283, 284 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з вiдсутнiстю в його діях події i складу адмiнiстративного правопорушення.

Постанова набирає чинності через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена чи опротестована до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва, у строк та порядок, передбачений ст. 294 КУпАП.

Суддя О.Г. Разумовська