Справа № 163/1237/16-п Провадження №33/773/196/16 Суддя в 1 інстанції: Мосієвич І. В.
Категорія:ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Польовий М. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Польовий М.І., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Любомльського районного суду від 12 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України та на нього накладено стягнення із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 27 651 грн. 06 коп. з конфіскацією в дохід держави товару: «Котел на паливо 20 кв. сталевий «Дефро оптіма комфорт плюс» в кількості 1 шт., вагою 319 кг. та вартістю 27 651 грн. 06 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці Міндоходів витрати за зберігання товару в розмірі 40 грн. 32 коп., а також судовий збір в користь держави 275 грн. 60 коп.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 21 квітня 2016 року близько 13 год. 21 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через м/п «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля «Опель Мовано», реєстраційний номер НОМЕР_1, ввіз на митну територію України, смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», всупереч вимогам ст.ст.366, 374 МК України, понад неоподатковану норму товар: «Котел на паливо 20 кв. сталевий «Дефро оптіма комфорт плюс» в кількості 1 шт., вагою 319 кг. та вартістю 27651,06 грн., котрий знаходився в багажному відсіку під час митного огляду транспортного засобу, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Він же, при тих самих фактичних обставинах, слідуючи смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» та вчинивши декларування шляхом вчинення дій, порушуючи вимоги ст.366 МК України, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягає обовязковому письмовому декларуванню відповідно ст.374 МК України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи правильності кваліфікації дій та винуватості за ст.471 МК України, просить постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а справу провадженням закрити. Вказує на те, що під час розгляду справи суддя не з'ясував всіх обставин справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки його дії повністю охоплюються диспозицією ст.471 МК України. Зазначає, що при перетині кордону по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор», він повідомив працівників митниці про наявний у нього товар, чим здійснив усне декларування товару, надав документи та чеки, які підтверджують вартість переміщуваного ним товару. З врахуванням наведеного, просить за ст.471 МК України накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та повернути вилучений товар.

В апеляційну інстанцію ОСОБА_2 не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Захисник ОСОБА_1 просив справу розглядати за відсутності ОСОБА_2

Заслухавши захисника ОСОБА_1, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються протоколом про порушення митних правил №0928/20500/2016 від 21.04.2016 року з фото-таблицями до нього, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору», товаро-супровідними документами оформленими на прізвище ОСОБА_2, з яких вбачається, що вартість товару становить 4100 злотих РП, що за курсом НБУ станом на 21.04.2016р. становило 27651 грн. 06 коп., письмовими поясненнями ОСОБА_2, згідно яких він придбав котел в ОСОБА_3 для власних потреб, при перетині кордону хотів його розмитнити, але не знав де знаходяться смуги руху «зелений коридор» та «червоний коридор», а працівники митниці його про це не повідомили, службовою запискою інспектора митниці, згідно якої при проходженні митного контролю по смузі «зелений коридор» в багажному відсіку автомобіля «Опель Мовано», під керуванням ОСОБА_4, було встановлено наявність котла на паливо «Дефо оптіма комфорт плюс», який належить ОСОБА_2

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст.ст.471, 472 МК України є правильною.

Твердження апелянта про наявність в його діях лише складу правопорушення, передбаченого ст.471 МК України є безпідставним.

Так обєктивна сторона правопорушення передбаченого ст.472 МК України полягає у недекларуванні товарів, що переміщуються через митний кордон України, які підлягають обовязковому декларуванню.

Відповідно до норм ст.366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал для проходження митного контролю. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Вказане дає підстави для висновку, що при переміщенні через пункти пропуску для автомобільного сполучення товарів вартістю понад 500 Євро та/або вагою понад 50 кг. громадяни (ст.374 МК України) зобовязані обрати загальну смугу пропуску «червоний коридор», подати письмову декларацію і сплатити митні платежі в порядку, передбаченому ч.6 ст.366, ч.4 ст.374 МК України.

Як вбачається із матеріалів справи, обсяг (вартість, вага) переміщуваних ОСОБА_2 товарів перевищує встановлену дозволену норму, при якій закон дозволяє не декларувати їх, а тому твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а повністю охоплюються диспозицією ст.471 МК України, не заслуговує на увагу.

З огляду на вищенаведене та з врахуванням всіх обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, а також вчинив недекларування товарів шляхом вчинення дій, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тобто скоїв правопорушення, передбачені ст.ст.471, 472 МК України.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчинених правопорушень, ступінь вини ОСОБА_2, обставини, які помякшують його відповідальність, а саме те, що останній являється учасником бойових дій, разом з тим обґрунтовано обрав йому остаточне стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП - згідно санкції ст.472 МК України.

Законних підстав для скасування постанови суду і закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 12 травня 2016 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду М.І. Польовий