Справа № 183/3436/16
№ 3/183/1228/16
П О С Т А Н О В А
іменем України
22 червня 2016 року м. Новомосковськ

суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, проходячого військову службу на посаді командира взводу ремонтної роти автомобільної техніки у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

встановив:
З 30 жовтня 2006 року по-теперішній час на посаді командира взводу роти ремонту автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , проходить військову службу старший прапорщик ОСОБА_1 .

Так, будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 119, 120 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України старший прапорщик ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків, стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності.

Однак, всупереч наведеним вище статутним обов`язкам старший прапорщик ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби за наступних обставин.

У лютому 2016 році під час роботи Південного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю у військовій частині НОМЕР_1 було виявлено нестачу матеріальних засобів, а саме, некомплектності вузлів та агрегатів автомобільної техніки зворотного фонду запасними частинами на загальну суму 7 791,45 грн. При цьому, матеріально відповідальною особою за зберігання, є командир взводу роти ремонту автомобільної техніки старший прапорщик ОСОБА_1 .

Проте, достовірно знаючи про покладенні на нього наведенні вище статутні обов`язки у період з 30 жовтня 2006 року по 06 червня 2016 року старший прапорщик ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді командира взводу роти ремонту автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , діючи в супереч інтересам служби, недбало ставлячись до військової служби, заходів щодо стеження за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговування і збереження озброєння, техніки та іншого майна у взводі не вживав, ввірені йому озброєння, техніку та інше майно не менше ніж раз на два тижні особисто не оглядав, і перевірку наявності не проводив.

Внаслідок вчиненого старшим прапорщиком ОСОБА_1 недбалого ставлення до військової служби, яке виразилося у не вжитті заходів щодо стеження за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговування і збереження озброєння, техніки та іншого майна у взводі, не проведення не менше ніж раз на два тижні особистого їх огляду і перевірки наявності, призвело до втрати та нестачі матеріальних засобів, а саме вузлів та агрегатів автомобільної техніки зворотного фонду запасними частинами, на загальну суму 7 791,45 грн.

Таким чином, старший прапорщик ОСОБА_1 будучи командиром взводу роти ремонту автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , діючи всупереч інтересам служби в порушення своїх статутних обов`язків, вчинив недбале ставлення до військової служби, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Причиною вчинення правопорушення зазначив те, що він суміщає дві посади, а тому не встигає за виконанням своїх службових обов`язків. У скоєному щиро розкаюється, обіцяв, що подібного більше не вчинить.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу № 12 про вчинення адміністративне правопорушення, пояснень ОСОБА_1 , матеріалів службового розслідування за фактом нестач військового майна автомобліььної служби на загальну суму 25 379,69 грн.

Отже, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, передбаченому ст. 172-15 КУпАП, встановлена і доведена у повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, а саме, недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винного, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 172-15 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 3 доби.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ст. 172-15 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 172-15, 279, 280 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк три доби.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання постановою законної сили.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя В.В. Березюк