Номер провадження: 33/785/417/16
Номер справи місцевого суду: 520/4914/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю захисника ОСОБА_2, особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2016 року про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до постанови суду, 26.03.2016 року, о 00 год. 20 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Ніссан», держ. номер «ВН3856ЕР», рухався по вул. Ак. Корольова в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода), від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним зясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- він не знаходився в стані алкогольного спяніння, а відмовився проходити огляд, так як не довіряв поліцейським;

- він не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки поліцейські не надавали змогу пройти обстеження на місці, а вимагали проїхати з ними до медичного закладу.

За таких обставин, ОСОБА_3 просив скасувати оскаржувану постанову у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В процесі апеляційного розгляду справи, від ОСОБА_3 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких просив постанову суду 1-ої інстанції змінити, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу посилаючись на те, що:

- суд 1-ої інстанції необґрунтовано, не маючи для цього достатньо законних підстав, дійшов висновків про застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки підійшов формально, не надавши при цьому відповідної оцінки всім наявним навіть у матеріалах справи обставинам та доказам;

- суд не врахував дані про його особу, а саме те, що він працює водієм, ця робота є єдиним джерелом для існування його сімї, яка складається з дружини та двох доньок, позитивно характеризується за місцем роботи, вину у скоєному визнав та повністю розкаюється.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, думку захисника ОСОБА_2І, які підтримали доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 вину у вчиненому фактично не визнав, пояснивши, що він знаходився із пляшкою пива біля автомобілю, який був у нерухомому стані, у звязку з чим апеляційний суд вважає голослівними доводи апеляційної скарги щодо визнання ним вини у вчиненому правопорушенні та розкаяння.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №105767 від 26.03.2016 р., (а.с. 3);

- поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, згідно з якими, в їх присутності ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння приладом «Драгер» або в медичній установі відмовився (а.с. 6-7);

- поясненнями працівника поліції ОСОБА_6, згідно з якими, ОСОБА_3 керував автомобілем «Ніссан», держ. номер «ВН3856ЕР», рухався по вул. Ак. Корольова в м. Одесі від проходження огляду на стан алкогольного спяніння приладом «Драгер» або в медичній установі відмовився (а.с. 5)

Таким чином, суд 1-ої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд вважає голослівними твердження ОСОБА_3 про те, що під час складання протоколу, він не знаходився у стані алкогольного спяніння, а відмовився проходити огляд, так як не довіряв поліцейським, з огляду на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння....

Отже, одним із способів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, тому для кваліфікації дій за вказаною частиною статті достатньою відмови особи від проходження медичного огляду, що підтверджується переліченими вище доказами.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується перерахованими доказами, які є належними та допустимими.

При цьому, апеляційний суд також враховує те, що умисні дії ОСОБА_3 були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля, тому вважає, що суд 1-ої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте вважає строк, на який було накладено стягнення занадто суворим, у звязку з чим, з метою вважає необхідним постанову суду 1-ої інстанції в частині стягнення змінити.

При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги надані характеристику та довідку з місця роботи ОСОБА_3, оскільки оригінали вказаних документів для огляду в судовому засіданні не надані, а з їх копій чітко встановити назву підприємства не надається можливим.

Окрім того, апелянтом не надана копія трудової книжки, з якої можна було встановити, що він з 2014 року працює водієм.

Разом з тим, апеляційний суд не може прийняти у якості обставин, що помякшують відповідальність, доводи апеляційної скарги про те, що робота є єдиним джерелом для існування його сімї, яка складається з дружини та двох доньок, оскільки з довідки Камянської сільської ради Біляївського району Одеської області №458 від 30.05.2016 року вбачається, що доньки ОСОБА_3 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 є повнолітніми, отже є працездатними особами.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що з урахуванням інших обставин, зазначених у ст. 33 КУпАП, а саме: особи порушника, його майнового стану, а також обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами підлягає помякшенню, а саме зменшення строку, на який воно накладається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2016 року задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, в частині накладення стягнення змінити та накласти на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца