Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головою ОСББ «Добробут», інваліда 2 групи, на постанову судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 06 квітня 2016 року близько 15-ої години в м. Здолбунів на вул. 2 Лютого, 6-а Рівненської області вчинив дрібне хуліганство, а саме виражався нецензурними словами до ОСОБА_3, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необгрунтованою, оскільки під час розгляду справи було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Доводить, що суд безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, не перевіривши всіх доказів у справі, що мають значення для її правильного вирішення, і прийняв незаконне рішення. Просить постанову судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 травня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Заслухавши доводи ОСОБА_2, який подану ним апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній викладених, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Безпідставними і такими, що не підтверджуються матеріалами справи, є твердження ОСОБА_2 про непричетність до вчинення інкримінованого правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії РВ №015132 від 11 квітня 2016 року (а.с.2), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 (а.с.4), свідка ОСОБА_4 (а.с.5).

Вказані докази є належними та такими, що повністю узгоджуються між собою, підстав вважати їх недопустимими судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, судом першої інстанції не в повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини, при яких було вчинене дане адміністративне правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, є інвалідом 2 групи, на утриманні знаходиться дружина, інвалід 3 групи та малолітня дитина, його вік, майновий стан, а також відсутність суспільно-небезпечних наслідків та шкоди, приходжу до висновку, що вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення є малозначним, а тому постанову щодо нього слід змінити, на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо незаконного стягнення з нього судового збору є слушними, так як інваліди 2 групи звільняються від стягнення судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 змінити.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

Виключити із резолютивної частини постанови вказівку про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_1