Справа № 481/433/16-п
Провадж.№ 3/481/153/2016
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

10.05.2016 року Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в залі суду м. Новий Буг адміністративні матеріали, які надійшли від територіальної державної інспекції з питань праці у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працює в.о. директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор», ІДН НОМЕР_1,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

31.03.2016 року відносно ОСОБА_1 головним державним інспектором праці ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, про те, що останній вчинив правопорушення, виявлене під час перевірки 31.03.2016 року, в ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор», а саме: порушення законодавства про працю, так відповідно заяви працівника філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» ОСОБА_3 від 17.06.2015 року надані «щорічні відпустки за 2012 - 2015 роки з 19 червня до 18 вересня, з наступним звільненням, за згодою сторін, в останній день відпустки», які були оформлені наказом № 112-к від 17.06.2015 року, де головному економісту ОСОБА_3 адміністрація елеватору прийняла рішення надати відпустку тривалістю 90 календарних днів з 19.06.2015 року по 18.09.2015 року за період роботи з 08.04.2012 року по 18..09.2015 року. Відповідно до заяви від 17.06.2015 року останній день відпустки - є днем звільнення, що є той угодою сторін про яку домовились роботодавець та найманий працівник. В зв'язку з тим що працівник ОСОБА_3 під час щорічної відпустки знаходилась на лікарняному загальним терміном 45 календарних днів, то фактично останній день відпустки, який є днем звільнення є 03.11.2015 року. Проте 03.11.2015 року головний економіст підприємства надає ; адміністрації підприємства нову заяву, де вона просить надати їй частину щорічної відпустки за новий період з 19.09.2015 року до 03.11.2015 року на 5 календарних днів, з 04.11.2015 року, що є порушенням угоди сторін, яке прийняте сторонами 17.06.2015 року та вимог ч.1 ст. 36 КЗпП України. Наданням відпустки працівнику ОСОБА_3 порушено попередні домовленості сторін та змінило термін звільнення, яке визначено в наказі 239-к від 04.11.2015 року - 09.11.2015 року, про що було внесено відповідний запис в трудову книжку працівника. Відповідно до наведених документів - останній день відпустки 08.11.2015 року, проте запис в трудову книжку внесено 09.11.2015 року наказом 239-к. Потім адміністрацією елеватору був виданий той же наказ - 239- к від 04.11.2015 року , де звільнення проводиться 08.11.2015 року без відміни попереднього. .Як пояснює старший інспектор з кадрів запис в трудову книжку внесено помилково, в зв'язку з незнанням чинного законодавства про звільнення працівника в останній день відпустки, котрий пропадає на вихідний день. Перевіркою встановлено, що в порушення ч. 4 ст. 115 КЗпП України. головному економісту підприємства ОСОБА_3, якій надано основну щорічну відпустку, відповідно наказу № 112-к від 17.06.2015 року. за період роботи з 08.04.2012 року по 18..09.2015 року, з 17.06.2015 року - заробітну плату за час щорічної відпустки в розмірі 11143.41 грн. виплачена не 14.06.2015 року, а 26.06.2015 року, що пізніше на 12 днів. Перевіркою встановлено, що в порушення ч. 1 ст. 47 КЗпП працівнику ОСОБА_3 при звільненні надана трудова книжка, але підтверджуючого підпису в отриманні трудової книжки в журналі обліку руху трудових книжок працівників підприємства - немає, таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 статті 41 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину свою визнав та підтвердив вчинення зазначеного вище правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пояснення ОСОБА_1 по суті вчиненого правопорушення, протокол про адмінправопорушення № 14-20-082/0010 від 31.03.2016 року, акт перевірки №1 від 29.03.2016 року, копії наказів ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» від 04.11.2015 №239-к, від 04.11.2015 №239-к, від 17.06.2015 року №112-к, копія заяви ОСОБА_3 від 17.06.2015 року, письмові пояснення ОСОБА_4, свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги законодавства про працю , що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вбачається доцільним накласти на нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011р. із правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 280,283,284 КУАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Постанова може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області на протязі 10 днів.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_5