Справа № 752/5898/16-п
Провадження №: 3/752/2955/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.06.2016 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Новак А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Москви, працюючого приватним нотаріусом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

в с т а н о в и в:

04.04.2016 року о 16 год. 45 хв., в м. Києві на вул.. В.Васильківській, 84/20, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не забезпечив безпеку дорожнього руху, при перестроюванні не переконався, що це буде безпечно та не надав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3. б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху.

04.04.2016 року о 16 год. 45 хв., в м. Києві на вул.. В.Васильківській, 84/20, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, яку об»єктивно спроможний був виявити не вжив заходів до повної зупинки свого транспортного засобу або ж об»їзду перешкоди, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «LEXUS» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 2.3. б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2016 року вказані матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об»єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, та пояснив, що правила дорожнього руху не порушував, рухався в своїй смузі руху, проте водій автомобіля «LEXUS» різко перелаштувався в його смугу руху, тому винуватцем у даній дорожньо-транспортної пригоди вважає іншого водія автомобіля та просив адміністративний матеріал відносно нього закрити, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений судом про місце і час розгляду справи, однак справа може бути розглянута у його відсутність на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності.

Згідно 1.4. Постанови КМ України № 1306 від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.5. Постанови КМ України № 1306 від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу № АП 2 № 323596 від 04 квітня 2016 року ОСОБА_1, порушив вимоги п. 2.3 б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, відповідно до положень статті 124 КУпАП складом адміністративного правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 2.3. б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 ПДР України зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим.

Відповідно до п.10.3 ПДР України зазначено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в поточному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходитися праворуч.

Відповідно до протоколу № АП 2 № 323598 від 04 квітня 2016 року ОСОБА_2, порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до положень статті 124 КУпАП складом адміністративного правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 2.3. б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 12.3 ПДР України У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

На погляд суду ОСОБА_3 як водій, не виконав зобов'язання покладені п. 2.3 б, 10.1, 10.3 Правилами дорожнього руху, а саме при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «TOYOTA», який рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Як вбачається з схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності зіткнення сталося в смузі руху, по якій рухався автомобіль «LEXUS», а також підтверджується характером пошкоджень автомобілів та місцем розташуванням транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 124 КпАП України правопорушенням є порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії АП2 № 323596 від 04.04.2016 року про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу водія, ставлення його до вчиненого, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З врахуванням усіх істотних обставин встановивши та проаналізувавши всі фактичні дані, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконання, що мають зміст при вирішенні даної обставини і беручи до уваги наявність грубого порушення ОСОБА_1 порядку користування правам керування транспортним засобом суд вважає за необхідне позбавити останнього такого права.

На підставі статті 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк позбавлення спеціального права слід обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Крім того, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 відсутні будь-які порушення вимог Правил дорожнього руху України.

Беручи до уваги дослідженні судом докази, враховуючи наданий протокол про адміністративне правопорушення, викладені в ньому обставини інкриміновані ОСОБА_2 правопорушення, за відсутності жодних доказів в підтвердження того, що останній керуючи автомобілем «TOYOTA», не забезпечив безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, яку об»єктивно спроможний був виявити не вжив заходів до повної зупинки свого транспортного засобу або ж об»їзду перешкоди, порушив вимоги п. п. 2.3. б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, за що передбачено ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відповідності до ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя А.Новак