АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/56/15-п Суддя суду першої інстанції: Шевченко Г.С.
Провадження №33/790/365/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справи Курила О.М., при секретареві Коршун І.О., з участю правопорушника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, з участю іншого учасника ДТП - ОСОБА_5, вислухавши свідка ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_3 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.04.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.04.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження по справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 154-157).

Судом першої інстанції встановлено, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення серії АВ 2 № 441013 від 25.12.2014 року та інші докази, що 25.12.2014 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Тракторобудівників в м. Харків на перехресті з вул. Красноградська при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, не вступив дорогу транспортному засобу Мерседес, д.н. НОМЕР_2, який завершував рух через перехрестя, в результаті чого сталося зіткнення та заподіяна матеріальна шкода.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій міститься прохання постанову суду від 26.04. 2016 року скасувати та постановити нову, якою визнати іншого водія ОСОБА_5 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП так як саме порушення ПДР з боку водія ОСОБА_5 призвело до зіткнення (а.с. 181).

Вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну скаргу, іншого учасника ДТП - ОСОБА_5, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що апеляція підлягає задоволенню частково, а постанова суду скасуванню з винесенням нової постанови з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має грунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у відношенні ОСОБА_3, вказано, що ДТП сталася через невиконання останнім п.16.5 ПДР України, а саме через те, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при ввімкненні сигналу світлофора, що дозволяє рух, не вступив дорогу транспортному засобу Мерседес, д.н. НОМЕР_2, який завершував рух через перехрестя, в результаті чого сталося зіткнення (а.с.1).

В своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 винуватим себе у скоєнні ДТП не визнав та пояснив, що його автомобіль рухався по проспекту Тракторобудівників в м. Харків з боку ХТЗ на перехресті з вул. Красноградська на блимаючий зелений сигнал світлофору. Коли він побачив справа автомобіль Мерседес, який рухався, прийняв вліво, щоб уникнути зіткнення, потім відчув удар в правий бік автомобіля, після чого його відкинуло на бордюр, потім на стовп світлофора.

Захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зазначив, що суд першої інстанції не звернув увагу на невідповідність свідчень фактичному змісту події, не надано правової оцінки свідченням ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7

На думку захисника, в діях водія автомобіля Мерседес є порушення вимог п. 10.1 ПДР України оскільки перед початком руху водій ОСОБА_5 повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Також, захисник вказав на невідповідність пояснень водія ОСОБА_5 фактичним обставинам в тій частині де він зазначає, що від удару його автомобіль розвернуло та автомобіль ДЕУ Нексія протягнув автомобіль Мерседес. Однак, зважаючи на те, що автомобіль ДЕУ Нексія значно легший від мікроавтобуса Мерседес, це не може відповідати дійсності.

На ці та інші обставини, на думку захисника, суд першої інстанції не звернув увагу, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_5 пояснив, що він керував автомобілем Мерседес по вул. Краснодарській з боку вул. Велозаводська у напрямку проспекту 50 років СРСР та в момент коли він на зелений сигнал світлофору на середині перехрестя закінчував маневр на нього здійснив наїзд автомобіль ДЕУ під керуванням ОСОБА_3, який рухався дуже швидко на червоний з боку руху автомобіля ДЕУ Нексія сигнал світлофору. Після удару автомобіль Мерседес розвернуло та автомобіль ДЕУ протягнув його по дорозі.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона 25.12.2014 року їхала в автомобілі ДЕУ Нексія під керуванням водія ОСОБА_3 в якості пасажира. Коли автомобіль рухався по проспекту Тракторобудівників наближаючись до перехрестя, на світлофорі горіло зелене світло. Коли автомобіль ДЕУ Нексія був на середині перехрестя вона почула різкий звук та відчула удар в правий бік автомобіля.

В матеріалах справи міститься висновок судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1813/4153 від 22.04.2015 року в якому зазначено, що в даній дорожньо транспортній ситуації, в тому числі і за поясненнями свідка ДТП ОСОБА_8, дії водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 8.10, 8.11, 12.4 та 12.9 Правил дорожнього руху, однак встановити, чи знаходилася дана невідповідність у причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди на даному етапі дослідження експертним шляхом не представляється можливим (а.с. 26-35).

Згідно цього ж висновку дії водія Мерседес, д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 16.5 Правил дорожнього руху України, однак встановити, чи знаходилася дана невідповідність у причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди на даному етапі дослідження експертним шляхом не представляється можливим.

Дослідивши всі матеріали судової справи, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи є достатні дані на підставі яких можна зробити висновок, що причинами дорожньо-транспортної пригоди є порушення вимог п.п. 8.10, 8.11 та 16.5 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3, який у разі подання сигналу світлофора, що дозволяє рух, зобов'язаний був надати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя та повинен був рухатися за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

В діях водія ОСОБА_5 також вбачаються порушення вимог п. 12.3 ПДР України, який у разі виникнення небезпеки для руху повинен був вжити негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, однак, враховуючи ту обставину, що протокол у відношенні нього не складався, то питання про його відповідальність за їх порушення апеляційним судом не вирішується.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки, протокол про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_3 був складений 25.12.2014 року, то на день розгляду вказаної справи строк накладання адміністративного стягнення, що передбачений ст. 38 КУпАП вже закінчився.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, встановлені ст. 38 КУпАП закінчилися.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нового рішення по справі, а апеляційна скарга підлягає лише частковому задоволенню.

Керуючись ст.38, ст.124, п.7 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26.04.2016 року про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним за ст. 124 КУпАП та закриття провадження за спливом строків, визначених ст. 38 КУпАП - скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Прийняти нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним за ст.124 КУпАП, однак, провадження по справі закрити за спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Визнати винним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у порушенні ним п. 12.3 ПДР України, однак питання про його відповідальність за ст. 124 КУпАП не вирішувати оскільки протокол щодо нього не складався.

Оскарження даної постанови в порядку ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило