Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/8388/16-п
пр. № 3/759/3792/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, українку, громадянку України, номер картки фізичної особи - платника податків - НОМЕР_1, яка здобула неповну вищу освіту, розлучена, має на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 28.05.2016 об 11 год. 44 хв., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz СL 320 CDI», державний номерний знак НОМЕР_2, який належать на праві власності ОСОБА_3, та рухаючись на перехресті нерівнозначних доріг, а саме: вул. Г. Наумова та вул. Гаршина у м. Києві, не надала перевагу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до зіткнення та механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 16.11 та 2.3. (б) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася та підтвердила обставини вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 348487 від 28.05.2016, який складений стосовно ОСОБА_2; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.05.2016, до якої в учасників пригоди не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 28.05.2016, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена в повному обсязі і підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до п. 2.3 (б) вказаних Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, а саме те, що вона розлучена, не працює, має на утриманні малолітню дитину, ступеню її вини, обставин, що пом'якшують її відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься. Відтак, із ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, 283-285, 294 КУпАП, ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: