Справа № 509/1423/16-п
Номер провадження 3/523/2584/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2016 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Погрібний М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, матеріали Управління Служби безпеки України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, працюючого головою Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, обвинуваченого у скоєні адміністративного

правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.2122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1, 15 квітня 2016 року працюючи головою Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області та відповідальною особою за забезпечення виконання вимог законодавства під час провадження у зазначеній державній адміністрації діяльності, повязаної з державною таємницею, в порушення вимог ст. ст.21, 28 Закону України «Про державну таємницю», а також пунктів 9, 10 та 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМ України №939 від 18 грудня 2013 року (далі Порядку №939), не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, належної роботи експертної комісії з питань таємниць, головою якої він являвся, що виразилося:

-в несвоєчасному переоформленні спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею;

-в порушенні порядку прийому - передачі матеріальних носіїв секретної інформації (далі МНСІ) у відсутність уповноваженої режимно секретного органу (РСО);

- в не веденні контрольного примірнику Порядку №939;

-в не оформленні результатів перевірок знань працівниками законодавства з питань охорони державної таємниці;

- в не виведенні сигналу спрацювання охоронної сигналізації режимного приміщення на пульт чергового охоронця;

-в несправності пожежної сигналізації режимного приміщення;

-в не обладнанні режимного приміщення аварійним освітленням, засобами протидії випадковому зникненню документів через відчинене вікно;

- в не здачі робочих примірників ключів від режимного приміщення та сховищ в опечатаному пеналі черговому охоронцю під підпис у відповідному журналі;

-в не відповідності встановленим вимогам організації внутрішньо обєктового та пропускного режимів, а також плану заходів із забезпечення режиму секретності у разі введення правового режиму воєнного або надзвичайного стану;

-в несвоєчасному направленні на погодження порядку дій посадових осіб в разі виникнення загрози захоплення матеріальних носіїв секретної інформації (МНСІ);

-в невідповідності встановленим вимогам форм письмових зобовязань працівників у звязку із допуском до державної таємниці;

-в порушенні порядку доступу працівників до державної таємниці та МНСІ;

-в порушенні порядку оформлення документів після скасування грифу секретності;

-в неналежному веденні журналів обліку режимно-секретного органу (далі - РСО), а також актів квартальних та річних перевірок роботи РСО;

- в не направленні до органу СБ України примірників звітів про виконання програм прийому і роботи з іноземцями, а також про результати виконання планів забезпечення режиму секретності;

-в частковому не усуненні недоліків, зазначених в акті перевірки від 30 березня 2011 року.

Представник СБУ України в Одеській області в судовому засіданні підтримав обвинувачення ОСОБА_1, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2016 року.

ОСОБА_1 в судові засідання 26 травня та 10 червня 2016 року, не прибув, будучи належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення. 08 червня 2016 року, ОСОБА_1 подав до загальної канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси письмове клопотання, в якому пояснив, що винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 2122 ч.1 п.6 КУпАП він себе не визнає, посилаючись на те, що при складанні протоколу про вчиненням ним адміністративного правопорушення, працівники СБУ не надали йому копію протоколу і під їхнім психологічним тиском, він був змушений визнати свою вину в інкримінованому йому правопорушенні, про що після ознайомлення з актом перевірки та протоколом, підписався. Також він клопотав направити дану справу по його обвинуваченню за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області або до апеляційного суду Одеської області для визначення підсудності.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримав клопотання свого довірителя та його обґрунтування, як не визнання вини в інкримінованому обвинувачені так і передачі справи за підсудністю.

Вислухав учасників судового засідання, вивчив матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного вище правопорушення підтверджуються дослідженими в судовому засіданні, доказами.

Так, розпорядженням Президента України №678/2015, від 25 серпня 2015 року ОСОБА_1 був призначений головою Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області.

Відповідно до ч.6 ст. 5 Закону України «Про державну таємницю», на ОСОБА_1, як на голову райдержадміністарції покладено обовязок щодо забезпечення охорони державної таємниці в установі і на підставі Розпорядження Управління СБ України в Одеській області №111-д від 30 грудня 2015 року, йому було надано допуск до державної таємниці за формою три.

Взявши на себе письмове зобовязання громадянина у звязку з допуском до державної таємниці, з метою перевірки стану режиму секретності в Овідіопольській райдержадміністрації Одеської області, ОСОБА_1 видав Розпорядження №63/А-2016 від 17 лютого 2016 року «Про утворення комісії з проведення перевірки стану режиму секретності в Овідіопольській райдержадміністрації Одеської області для переоформлення дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею», відповідно до якого він був призначений Головою вказаної експертної комісії (л.с. №28).

Відповідно до досліджених функціональних обовязків Голови Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, затверджених Розпорядженням голови №347 від 02 квітня 2007 року, в редакції Розпорядження голови №659/А-20145 від 12 вересня 2014 року, на ОСОБА_1, як на головою, було покладено обовязки забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності (л.с. №25).

З підписаного ОСОБА_1, 27 січня 2016 року письмового зобовязання громадянина України у звязку із допуском до державної таємниці вбачається, що він був обізнаний з нормами законодавства щодо обмеження прав у звязку з допуском до державної таємниці та попереджений про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці (а.с.30).

Як вбачається з Акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, у Овідіопольській районній державній адміністрації Одеської області (від 01 квітня 2016 року №65/11-1449 ДСК) комісією УСБ України в Одеській області встановлено ряд недоліків в організації та забезпечення режиму секретності, які вказані в абзаці першому мотивувальної частини даної постанови (л.с.15-27).

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що уповноважена особа Управління Служби безпеки України в Одеській області обґрунтовано дійшла висновку, який відповідає фактичним обставинам справи, про невжиття ОСОБА_1 заходів, щодо забезпечення охорони державної таємниці в Овідіопольській районній державній адміністрації Одеської області, у звязку з чим своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, за кваліфікованими ознаками порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролюю за охороню державної таємниці.

Суддя не приймає до уваги доводи ОСОБА_1, викладені ним у поданому до канцелярії суду клопотанні та його представника в судовому засіданні, якими вони обґрунтовували не визнання ОСОБА_1 вини у скоєні інкримінованого йому правопорушення, оскільки не надання обвинуваченому копії протоколу про адміністративне правопорушення, з оригіналом якого він ознайомився, надав свої пояснення та підписав, не може свідчити про відсутність в його діях складу правопорушення, в якому він обвинувачується. Щодо клопотання про зміну підсудності або направлення матеріалів справи до апеляційного суду Одеської області про визначення підсудності, в судовому засіданні, суддя вислухавши думку учасників розгляду справи, відмовив в його задоволенні, оскільки згідно листа №11-4283/вх. с/16 від 28 квітня 2016 року за підписом голови апеляційного суду Одеської області, підсудність розгляду даної справи була визначена Суворовському районному суду м. Одеси (л.с. №35).

Будь-які інші обґрунтування невизнання своєї вини у скоєні інкримінованого йому правопорушенні, які б основувались на Законі, ні ОСОБА_1П, ні його представник судді не надали.

При визначенні міри адміністративного стягнення ОСОБА_1, суддя враховує характер скоєного правопорушення, відсутність тяжких наслідків, а також особу правопорушника, яка вперше притягується до даного виду відповідальності, у звязку з чим вважає можливим накласти на ОСОБА_1 штраф, передбачений санкцією ч.1 ст.212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 276, 280, 283, п.6 ч.1 ст.2122 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В

ОСОБА_1, 12 вересня1964 року народження, визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.2122 КУпроАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто стягнути з ОСОБА_1 в доход держави 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок .

Після набрання постанови законної сили, строк її предявлення до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: М.О. Погрібний.