АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/234/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справахАпеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: ОСОБА_3 та його захисника-адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її представника-адвоката ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ПП «Центросталь», який проживає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. 40-років Комсомолу, 132, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 08 березня 2016 року приблизно о 18 годині 35 хвилин, керуючи транспортним засобом «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, рухався по паркові, розташованої по вул. Січеславська Набережна, 31-а в м. Дніпропетровську, де не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, яка рухалася з правого боку від нього. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 10.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження вказаним транспортним засобом.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі відносно ОСОБА_3 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_3 не порушував ПДР України, що підтверджується схемою місця ДТП.

Крім того адвокат зазначає, що ДТП сталося саме на проїзній частині, а не на майданчику для паркування, оскільки відповідно до листа Департаменту транспорту та звязка Дніпропетровської міської ради від 14.03.2016 року, у Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпропетровську, затвердженому рішенням виконкому міської ради від 17.12.2014 року № 770не значиться майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: вул. Січеславська Набережна, в районі буд. №31-А.

В звязку з чим адвокат вважає, що саме ОСОБА_5 винна в даному ДТП тому, що повинна була діяти відповідно до п.10.2 Правил дорожнього рух України, виїжджаючи з території яка примикає до дороги, по якій рухався ОСОБА_3

Також адвокат вказує, що за характером пошкоджень транспортних засобів вбачається, що саме водій ОСОБА_5 здійснила зіткнення, що підтверджується протоколом огляду ДТП, оскільки удар в автомобіль ОСОБА_3 прийшовся в переднє праве колесо, а не передній бампер як стверджує ОСОБА_5 А фотоматеріали, які знаходиться в справі не зрозуміло коли були зроблені, отже їх не можна приймати до уваги.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу, підтвердили викладенні в ній доводи та просили її задовольнити в повному обсязі. Наголосили на тому, що ОСОБА_3 рухався по дорозі і саме ОСОБА_5 повинна була надати йому дорогу, яка виїжджала з прилеглої території.

В свою чергу ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 вважали, що постанова суду є законною та обґрунтованою, просили її залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що дружньо-транспортна пригода відбулася на паркові, яка розташована по вул. Січеславська Набережна, 31-а в м. Дніпропетровську між автомобілем «Фольксваген» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та «Шевроле» д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5.

У відповідності до п.п. 1.5, 10.11 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху та у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що даних Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 виконано не було.

Так, ОСОБА_3 пояснив, що він рухався на автомобілі «Фольксваген» по проїзній частині, біля автостоянки магазинів «Комфі» та «Океанія» де, виїжджаючи з території стоянки автомобіль «Шевроле», не надав йому перевагу у русі, внаслідок чого і відбулося зіткнення. Крім того пояснив, що з характеру пошкоджень вбачається, що саме в його автомобіль було здійснено удар автомобілем «Шевроле». Таким чином вважав, що водій ОСОБА_5 не виконала вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

З письмових пояснень ОСОБА_3, які знаходяться в матеріалах справи вбачається, що вони є аналогічними тим, які останній надав у суді.(а.с.3)

Однак з поясненнями ОСОБА_7 щодо механізму ДТП суд першої інстанції обґрунтовано не погодився та не врахував, оскільки вони суперечать матеріалам адміністративної справи та поясненням іншого водія - учасника дорожнього руху та допитаного у суді апеляційної інстанції працівника поліції, яким був складений протокол.

Так ОСОБА_5 пояснила, що вона керувала автомобілем «Шевроле» та рухалася по території парковки біля магазинів «Комфі» та «Океанія», та їй не надав перевагу у русі автомобіль «Фольксваген», після чого відбулася дорожньо-транспортна пригода. Крім того зазначила, що саме автомобіль «Фольксваген» зіткнувся з її автомобілем передньою правою частиною. Вважала, що водій ОСОБА_3 не виконав вимоги п. 10.11 Правил дорожнього руху України.

З письмових пояснень ОСОБА_5 вбачається, що вони є аналогічними тим, які вона надала в суді.(а.с.4)

Пояснення ОСОБА_5, щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються схемою ДТП від 08.03.2016 року з якої вбачається, що пригода відбулася на парковій зоні, де було зафіксовано місце зіткнення та транспортні засоби після їх зіткнення. Зі зворотної сторони було зафіксовано пошкодження транспортних засобів, а саме: у автомобіля «Фольксваген» подряпина колісного диску(переднє праве) подряпина та вмятина передньої правої дверки; у автомобіля «Шевроле» тріщина, подряпина та вмятина переднього бамперу. Зафіксувавши факт ДТП, інспектор поліції прийшов до висновку, що саме водій ОСОБА_3 порушив п.п. 1.5 та 10.11 Правил дорожнього руху України.(а.с.2)

До того ж пояснення ОСОБА_5 щодо самого механізму зіткнення підтверджується, фотознімками доданими до матеріалів адміністративної справи з яких вбачається, що у автомобіля «Фольксваген», яким керував ОСОБА_3 пошкодження розпочинається з правої частини переднього бамперу, що дає підстави вважати, що саме водій ОСОБА_3 здійснив зіткнення.(а.с.23)

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції було допитано інспектора патрульної поліції 3 роти 4 батальйону УПП в м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_8, який підтвердив те, що пошкодження у автомобіля «Фольксваген», яким керував ОСОБА_3 розпочиналося з правого буку переднього бамперу. Також пояснив, що не зазначив вказані пошкодження на автомобілі«Фольксваген» у схемі місця ДТП тому, що діяв відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року № 1395та зазначав пошкодження зі слів учасників ДТП.

Отже, з вище вказаного вбачається, що саме автомобіль «Фольксваген» під керування м водія ОСОБА_3 здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле» під керуванням водія ОСОБА_5

Доводи захисника ОСОБА_4 та водія ОСОБА_3 щодо відсутності на його автомобілі пошкоджень на передньому бампері, були спростовані інспектором поліції, який безпосередньо перебував на місці ДТП та бачив пошкодження і одного і другого автомобілів.

Крім того провина ОСОБА_3 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 080879 від 08.03.2016 року, який був складений працівником поліції у відповідності до вимог ст. 254-256 КУпАП, в якому було встановлено обставини дорожньо-транспортної пригоди та порушення п.п. 1.5 та 10.11 Правил дорожнього руху України.(а.с.1)

Суд апеляційної інстанції вважає доводи ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4 щодо того, що ОСОБА_3 рухався на автомобілі «Фольксваген» по проїзній частині та водій ОСОБА_5 виїжджаючи з місць для паркування повинна було надати йому перевагу у русі у відповідності до п.10.2 Правил дорожнього рух України є необґрунтованими, оскільки були предметом розгляду в суді першої інстанції та суд обґрунтовано дав відповідь на вказані доводи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що рухалися обидва автомобілі в зоні парковки, що підтверджується наявними дорожніми знаками. При цьому на вказаній території відсутні буд-які знаки які б свідчили про те, що ОСОБА_3 рухався по головній дорозі, отже рухалися водії по рівнозначним дорогам. В такому випадку водії повинні були дотримуватися вимог п.10.11 КУпАП, відповідно до якого «у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

З вище зазначеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення, що водій ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в звязку з тим, що останнім не було виконано вимоги п.п. 1.5 та 10.11 Правил дорожнього руху України.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_3 правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування оскаржуваної постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхіднимапеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постановуЖовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2