Справа № 755/6533/16-п
ПОСТАНОВА

іменем України

17.06.2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 03.03.2016 о 13 годині 16 хвилин керуючи ТЗ «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1, з причіпом ПМЗ 81011, дн.з. НОМЕР_3, по вул. Луначарського в м. Києві, не впевнився у безпеці руху, не витримав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2, після чого зник з місця пригоди що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п.п. 2.10а), 10.1, 13.3 ПДР.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні зазначила, що складений протокол вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв"язку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Так, у цій ситуації, він 29.03.2016 отримав повідомлення про надання пояснень у справі ДТП, яку розглядав капітан поліції ОСОБА_2 на підставі рапорту ОСОБА_3 від 03.03.2016 про звернення о 12.30 год. ОСОБА_4про ДТП по вул. Луначарського 3.

Прибувши 29.03.2016 для надання пояснень ОСОБА_2, був ознайомлений з цим рапортом і дізнався, що ОСОБА_4 обвинувачує його у скоєнні ДТП по вул. Луначарського 3, яке начебто трапилось 03.03.2016.

З пояснень ОСОБА_4 слідувало, що ТЗ Volkswagen їхав у крайній лівій смузі, різко перестроївся у середній ряд і зачепив причепом ліве крило ТЗ Skoda. Зіткнення відбулося о 13.16 год. 03.03.2016.

З пояснення свідка ОСОБА_5 убачалося, що ТЗ Volkswagen їхав у крайній лівій, смузі, різко перестроївся у середній ряд і зачепив причепом ліве крило ТЗ Skoda. Зіткнення відбулося о 13.16 год. 03.03.2016.

Але, насправді, 03.03.2016 він їхав на ТЗ Volkswagen з причепом по вулиці В. Нестайка (вул. Мельчакова). В салоні знаходились двоє пасажирів, і звернув на вул. Челябінську, де його наздогнав білий автомобіль з включеними фарами, в якому знаходились двоє чоловіків. Він поступився їм дорогою, прийняв вправо, але вони не обганяли і їхали за ним декілька кілометрів. Коли він почав заїжджати у своїх справах на цегляний завод і охорона відкрила проїзд, то та біла машина проїхала за ним на територію заводу. Коли зупинився (так сталося, що у великій калюжі), цей автомобіль під'їхав до нього з боку водія. Один з чоловіків, що знаходився в машині, почав без його дозволу знімати його та автомобіль на смартфон. Коли він відкрив вікно, щоб з'ясувати, що їм потрібно, то вони сказали, що їхали за ним тому, що він п'яний. З машини вони не виходили (була велика калюжа) і після спілкування сказали, що впевнилися, що він тверезий, але зачепив якийсь автомобіль та почали наполягати, щоб він їхав за ними і заплатив якомусь водію за пошкодження, які начебто зробив і у них є відео зйомка цього ДТП. Він попросив показати відео, вони відмовились і поїхали, щоб впевнитись, він і пасажири, та робітник заводу, до якого він приїхав, оглянули машину і причіп, але не знайшли ніяких ушкоджень.

Проте при отриманні його пояснень ОСОБА_2 ухилявся від перевірки наданих фактів, що призводить до підозрювання ОСОБА_2 в упередженості та спроби фальсифікації матеріалів по справі, а тому він подав скаргу на його дії, однак безрезультатно.

Також вказав на те, що наявна у справі схема ДТП не відповідає реальним обставинам в частині даних про ширину та довжину смуг для руху, тобто не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853), надалі - Інструкції).

Інший учасник ДТП ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що у цій ситуації під час руху дотримувалася ПДР, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини, та обстановку, що склалася на дорозі, по всяк час переконуючись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху.

Тобто, ДТП сталося через не дотримання водієм ТЗ «Volkswagen» вимог п.п. 2.10а), 10.1, 13.3 ПДР.

А саме, водій керуючи ТЗ «Volkswagen» по вул. Луначарського в м. Києві не впевнився у безпеці руху, не витримав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з її ТЗ після чого зник з місця пригоди.

Зі свого боку вона не мала змоги уникнути ДТП з об'єктивних причин.

На підтвердження своєї позиції ОСОБА_4 надано відеозапис.

В свою чергу, будучи допитаним у судовому засіданні інспектор Кацан Є.Г. пояснив, що ним 05.04.2016 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 327596 за фактом ДТП від 03.03.2016.

Також ним було проведено 29.03.2016 огляд ТЗ «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1, з причіпом, встановлено візуально видимі на них механічні пошкодження.

Схему ДТП він не складав, тож відображені у ній відомості в частині даних про дорожню розмітку повідомити не зміг.

Тож, суд, заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

З п. 1.9 ПДР України слідує, що дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пунктами 2.10а), 10.1, 13.3 ПДР регламентовано відповідно, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, Розділом VIII - особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП Інструкції передбачено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого, зокрема, додаються: 1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків.

На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об'єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов'язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об'єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов'язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп'яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу.

Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Однак, у даному випадку, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності посилається на те, що вказані у наявній у справі схеми параметри щодо довжити та шитими смуг не відповідають дійсності в частині реальних їх розмірів.

Але, суд позбавлений змоги самостійно перевірити дані доводи особи та при їх дійсній наявності усунути ці протиріччя самостійно.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників є неприпустимим, у зв'язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

А тому є доречним направити цю справу до УПП для перевірки цих даних з метою дотримання імперативних завдань КУпАП викладених у статті 1 цього Кодексу.

Також УПП слід встановити адресу свідка ОСОБА_6, оскільки у цій ситуації інспектор відібрав у нього пояснення, але адресу його проживання не вказав, що позбавляє суд можливості викликати його до суду та допитати щодо обставин ДТП.

Даний недолік суд також не має змоги усунути самостійно, а пояснення цього свідка є важливими враховуючи позицію учасників ДТП висловлену у судовому засіданні.

Серед іншого, з рапорту ОСОБА_3 убачається, що ДТП сталося о 12:30 год., однак у протоколі вказано 13:16 год., тож ця обставина також підлягає уточненню, оскільки в силу ст.. 256 КУпАП, у протоколі вказується суть правопорушення, яка включає у себе і відомості про час настання пригоди, яка у цій ситуації однозначно не встановлена, тож є доречним з цього питання відібрати пояснення у особи, яка склала рапорт з відомостями, які не кореспондуються з даними протоколу.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівав, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Підстав для закриття провадження по справі, на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 221, 245, 247, 252, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суддя

п о с т ан о в и в :

справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення повернути до Управління патрульної служби МВС України у м. Києві для усунення вищевиявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

С у д д я : О.В. Бірса