Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч.1 ст.483 МК України Доповідач Заліщук М. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м.Житомир

Апеляційний суд Житомирської області в складі:

Судді: Заліщука М.С.,

при секретарі: Скородинській Г.В.,

представника Житомирської митниці: Кондратюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м. Житомира, від 15 березня 2016 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира, від 15 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 65074 грн. 97 коп. з конфіскацією лісоматеріалів пиляних з деревини хвойних порід (сосна) обрізні в кількості 29,582 м/куб.

Цією ж постановою з ОСОБА_2 стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп..

Згідно постанови суду, фінансовий директор ТОВ «ФОРЕСТ-ПОЛІССЯ» ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на організацію переміщення товару «лісоматеріали пиляні з деревини хвойних порід (сосна), обрізні» кількістю 29,582 метрів кубічних, загальною вартістю 65074 гривень через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, використавши та надавши до Житомирського управління лісового та мисливського господарства товарно-транспортні накладні: № 000870 від № 000865 від 10.10.2014, та видаткову накладну № МП-000027 від 21.08.2015, які ним отримані незаконним шляхом, та, як підставу для митного оформлення митної декларації типу ЕК 10 АА № 101060000/2015/ 014382 від 16.09.2015, також надав в митницю одержаний незаконним шляхом сертифікат серії ЖТ №900253 від 24.06.2015 про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення експортних операцій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що суд, належним чином не з'ясував всі обставини справи та безпідставно визнав його винним у вчиненні даного правопорушення. Акцентує увагу на порушення його прав, які виразилися у розгляді справи у його відсутність, а тому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, яку отримав лише 31.03.2016. Також вважає, що на час постановлення судом щодо нього рішення минув строк накладення адміністративного стягнення. За результатами апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у справі в зв'язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Від представника Житомирської митниці надійшли заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в яких він просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без зміни, наводячи відповідні аргументі на обгрунтування своєї позиції.

У судове засідання апелянт не з'явився, хоча про день та час розгляду його скарги належним чином був повідомлений.

Заслухавши думку представника митниці про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Доводи апелянта, про пропуск строків на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляція в цій частині підлягає задоволенню.

Що ж до доводів апеляції про закінчення на час розгляду судом першої інстанції справи строків накладення адміністративного стягнення, то апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст.467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил по справам, які згідно статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З урахуванням вказаної норми закону, якою визначено, що, правопорушення, передбачене ст. 483 МК є триваючим, приймаючи до уваги, що днем виявлення правопорушення в даній справі є 18.09.2015, коли було складено щодо ОСОБА_2 протокол про порушення митних правил (а.с.1), апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляції про те, що 15.03.2016, на час розгляду судом першої інстанції справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Є безпідставними і інші апеляційні твердження скаржника про відсутність у його діях складу даного правопорушення.

Так, санкцією ч.1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

У п.6 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005, № 8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" зазначено, що судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Документами, що отриманими незаконним шляхом є такі, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Як встановив суд, ОСОБА_2, на виконання зовнішньоекономічного договору, укладеного з іноземною компанією, до Житомирської митниці ДФС подав митну декларацію, якою було задекларовано в митному режимі експорт товару «лісоматеріали пиляні з деревини хвойних порід (сосна), обрізні», який в подальшому і був переміщений через митний кордон України в режимі експорту. Як підставу для проведення митного оформлення товару на експорт та отримання дозволу на його вивезення за межи митної території України, ОСОБА_2, разом з митною декларацією подав ряд документів, серед яких сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, серії ЖТ № 900253 від 15.09.2015, виданий Житомирським обласним Управлінням лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України для ТОВ «Форест Полісся» на право експорту даної партії товару. Підставою для його видачі слугували відповідні товарно-транспортні накладні № 000870 від 14.10.2014 та № 000865 від 10.10.2014 видані Новоград-Волинським лісгоспом АПК для ТОВ «Мегаліс-Полісся», яке в свою чергу реалізувало вищевказаний товар ТОВ «Форест Полісся» згідно видаткової накладної № МП - 000025 від 21.08.2015.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого йому правопорушення, судом першої інстанції було взято до уваги офіційну інформацію надану Новоград-Волинським лісгоспом АПК та ТОВ «Мегаліс-Полісся», згідно якої, Новоград-Волинський лісгосп АПК заперечив факт видачі товарно-транспортних накладних № 000870 від 14.10.2014 та № 000865 від 10.10.2014, а ТОВ «Мегаліс-Полісся» заперечило видачу видаткової накладної № МП - 000025 від 21.08.2015.

За вказаних обставин, у суду першої інстанції були всі підстави вважати, що ОСОБА_2 надав митному органу України, як підставу для переміщення лісоматеріалів через митний кордон України, товаро-транспортні та перехідні накладні, які, зазначеними в них фізичними та юридичними особами не видавалися.

З урахуванням наведеного, постанова Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2016 року визнається законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга ОСОБА_2, безпідставною.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, ч.1 ст. 483 МК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира, від 15 березня 2016 року.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира, від 15 березня 2016, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: