Справа № 303/2199/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2016 м. Ужгород

Суддя Апеляційного суду Закарпатської області Феєр І.С., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2016 року.

Даною постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, не працюючий, притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України 275,60 грн. судового збору.

З постанови судді та протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №092230 від 03.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 03.04.2016 року, близько 00 год. 10 хв. у м. Мукачеві по вул. Шевченка, 5 керував транспортним засобом «ЗАЗ 11557», державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови суду від 29.04.2016 року, змінити постанову в частині адміністративного стягнення відносно нього на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Уважає постанову такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив, і не надав належної оцінки доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та занадто суворе застосування стягнення. Указує, що перша повістка була йому надіслана на адресу 08.04. 2016 року, а судове засідання було призначено на 11.04.2016 року. У зазначений день та час прибув до суду, та в кабінеті судді визнав усі фактичні обставини справи, зазначені в протоколі, щиро розкаявся та зазначив, що це перше притягнення його адміністративної відповідальності, що має заощадження та в змозі сплатити штраф, який передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. Також, надав пояснення, що має на утриманні малолітню доньку та дружину, яка перебуває в декретній відпустці. Суд у порушення вимог ст. 33 КУпАП не прийняв до уваги його, ступінь та його майновий

-2-

стан, а також обставину, що пом'якшує відповідальність. Крім того, з незрозумілих причин суддя відклала розгляд справи на 18.04.2016 року, але при цьому в справі відсутні будь - які підтвердження того, що він був повідомлений про час і місце розгляду справи. Сама постанова винесена 29.04.2016 року, і про розгляд справи не був повідомлений належним чином, про існування постанови дізнався 10.05.2016 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просив суд застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи викладені в апеляції, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.289, 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи, зокрема, оскаржуваної постанови судді вбачається, що справу розглянуто 29.04.2016 року без участі ОСОБА_1, копія постанови судом у передбачений законом строк ОСОБА_1 не направлялась, а тому клопотання останнього про поновлення строку на апеляційне оскарження, підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №092230 від 03.04.2016 року; поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 03.04.2016 року, які були присутні при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, рапортом інспектора роти №7 батальйон УПП м. Ужгороді та Мукачеві ДПП Кохтюка О.В. від 03.04.2016 року; результатами тестування на алкоголь від 03.04.2016 року та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу, а саме Drager 6810 ARBL 0571.

-3-

Відповідно до вимог ст. ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддею враховано характер вчиненого ним правопорушення, його особу, ступінь його вини, майновий стан, тощо.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, викладеним в оскаржуваній постанові про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при накладенні на нього адміністративного стягнення, не врахував вимоги ст. 33 КУпАП не прийняв до уваги, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, а також обставину, що пом'якшує відповідальність, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовані змістом оскаржуваної постанови та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а також не підтверджені в суді апеляційної інстанції жодними письмовими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: