АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Богацької М.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 28.04.2016, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження.

В обґрунтування поданої апеляції апелянт зазначає, що він не є суб'єктом адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.164 КУпАП, його вина у вчиненні вказаного правопорушення не була доведена, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Основні доводи апелянта зводяться до того відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАІІ настає лише в разі діяльності особи, направленої на отримання доходу, участь особи в організації господарської діяльності має бути регулярною, постійною та суттєво, а також той факт, що ОСОБА_2 не зареєстрований суб'єктом підприємницької діяльності.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що судом неправомірно застосовано стягнення у вигляді конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, враховуючи те, що виготовлена солодка вата, апарат для її виготовлення, сировина та гроші за її продаж належать виключно ФОН ОСОБА_3

Так, згідно постанови суду першої інстанції, яка базується на протоколі про адміністративне правопорушення серії КИ 0150671, 16.04.2016 о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, знаходячись на Пейзажній алеї в м. Києві, здійснював торгівельну діяльність продуктами харчування без реєстрації, як суб'єкта господарської діяльності.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила суд скасувати постанову суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи в межах наявної апеляції та доводи, викладені в ній, вважаю, її такою, яка підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ст. 245 КУпАП регламенту, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Однак, суд першої інстанції в порушення вищевказаних норм дійшов хибного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Ч.1 ст.164 КУаАП визначає, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), − тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб'єктом відповідальності в даному випадку є суб'єкт господарювання.

Під господарською діяльністю в ст.3 ГК України розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36. ст.14 ГК ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пояснень ОСОБА_2, наданих в судовому засіданні, він через мережу Інтернет знайшов оголошення про вакансію продавця солодкої вати, яку розмістив ОСОБА_3. На підставі усної домовленості з ОСОБА_3, 16.04.2016 в перший робочий день, ОСОБА_2 розпочав торгівлю солодкою ватою в якості продавця, втім через незначний проміжок часу до нього підійшли двоє працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення. Однак, копії протоколу йому не вручались і про те, що він притягується до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, та про застосування заходів впливу його попереджено не було, про це він дізнався лише під час судового засідання в суді першої інстанції. Також зауважує, що на місце прибув ОСОБА_3, спілкувався з працівниками поліції але на нього жодних документів з приводу даного факту складено не було.

Як слідує з наявної в матеріалах справи копії витягу з ЄДРЮОФОПтГФ, ОСОБА_3, який на підставі усної домовленості з ОСОБА_2, найняв останнього виконання роботи у вигляді продажу солодкою ватою зареєстрований як фізична особа-підприємець для провадження господарської діяльності у виді обслуговування напоями. Разом з тим, на запитання суду ОСОБА_2 вказав, що обладнання для виготовлення солодкої вати та сировина належать ФОП ОСОБА_3. Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті зазначено, що ОСОБА_2 здійснював торгівельну діяльність продуктами харчування.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 здійснював продаж солодкою ватою як найманий працівник без належного оформлення, суб'єктом підприємницької діяльності він не являється, обладнання і сировина для виготовлення солодкої вати йому на праві власності не належать, суд доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно, твердження апелянта стосовно неправомірного застосування до нього судом першої інстанції адміністративного стягнення, є слушними виходячи з того, що ОСОБА_2 не є суб'єктом даного правопорушення, а його дії не відповідають диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності, а суд першої інстанції не встановивши дійсні обставини та не обґрунтовуючи в судовому рішенні, застосував ще і додатковий вид стягнення у виді конфіскації.

Також суд звертає увагу на пояснення апелянта в частині того, що йому не було вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, зважаючи, що згідно правил ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вбачає порушення процесуальних норм особами, уповноваженими на складання протоколу, на які суд першої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого ОСОБА_2 був позбавлений права на захист.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 28.04.2016, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, − скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копія повного рішення по скарзі на постанову протягом трьох днів надсилається особі щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.

Суддя

Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/753/2016

Категорія: ч.1 ст.164 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Слободянюк П.Л.