Справа № 414/878/16-п
Провадження № 33/782/60/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Шапка В.В., з участю скаржника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу на постанову Кремінського районного суду Луганської області від 1 червня 2016 року, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Кремінна Луганської області, громадянин України, працюючий ГРПП на шахті «Привольнянська», проживаючого АДРЕСА_1, який 24 травня 2016 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи притягнутим за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене ним 11 травня 2016 року, 21 травня 2016 року о 19-00 годині по вул. Хвойній в м. Кремінна керував транспортним засобом - скутером, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд.

Апелянт зазначає, що доказів керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння немає, явні ознаки алкогольного оп'яніння, з якими він, начебто, керував транспортним засобом, були встановлені працівником ВП ГУНП особисто, що до лікарні його не відвозили, жодних аналізів не брали.

Стверджує, що судом були грубо порушені його права на захист, оскільки справа розглянута за його відсутності, під час перебування його на лікарняному, чим грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на захист, що позбавило його реалізувати своїх права, зокрема дати пояснення, подати докази, заявити клопотання про допит свідків.

Окрім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення ст. 256 КУпАП, при його складені йому не були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, на що суд не звернув уваги, при підготовці до розгляду справи не перевірив правильність складання протоколу.

Вважає, що за таких обставин не можна вважати, що в його діях є склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Також вказує, що захід адміністративного стягнення судом також обрано з порушенням вимог закону, зокрема ст. 33 КУпАП, оскільки суд не вказав жодного доводу, на підставі якого він обрав стягнення у виді позбавлення його права керування транспортним засобом, а не арешт, не врахував особи правопорушника, його майнового стану, пом'якшуючих обставин тощо при обрані виду адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який просив скасувати постанову судді та справу направити на новий судовий розгляд, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги находжу її такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Обставини, викладені в апеляції ОСОБА_2, свідчать про те, що при розгляді адміністративного матеріалу судом були порушені вимоги ст. 245, 268, 278 КУпАП відносно повноти, всебічності та об'єктивності розгляду справи.

Судом під час розгляду матеріалів справи не було всебічно досліджено всіх доказів та обставин правопорушення, а саме судом не було залучено до участі у розгляді даної справи самого правопорушника ОСОБА_2, який в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що він просив суд відкласти розгляд справи в зв'язку з находженням його на лікарняному, через що він був позбавлений можливості надати суду наявні у нього докази, давати пояснення, заявляти клопотання.

Копію лікарняного апелянтом долучено до апеляційної скарги.

Вказане свідчить про порушення прав апелянта, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2, суд тим самим порушив вместе вимоги ст. ст. 277, 278 КУпАП та не забезпечив його участь в розгляді справи, чим також не виконав вимог ст. 245 КУпАП стосовно завдань провадження по справам про адміністративні правопорушення.

Порушене право ОСОБА_2 на безпосередню участь в судовому засідання при розгляді його справи поновлено шляхом його присутності та дачі показів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що він дійсно 21 травня 2016 року випив кружку пива після чого управляв скутером, їхав з рибалки.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Таким чином, в зв'язку з поновленням прав правопорушника, дослідженням апеляційним судом нових доказів, а саме показів ОСОБА_2, які раніше не досліджувалися, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового рішення.

Згідно з п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння повторно протягом року, передбачена ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів адміністративної справи видно, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини зазначеного адміністративного правопорушення і прийшов до обгрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Зокрема, зазначений висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 904570 від 21.05. 2016 року /а.с.3/.

Із письмових пояснень апелянта, які містяться на а.с. 4 та його пояснень у суді апеляційної інстанції, слідує, що дійсно він 21 травня 2016 року він випив кружку пива після чого управляв скутером, їхав з рибалки.

Пояснення ОСОБА_2 слід розцінювати, як належні та допустимі докази.

Всупереч доводам апеляційної скарги протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що йому не були роз'ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП є безпідставними, оскільки як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, права, передбачені вказаною статтею закону ОСОБА_2 роз'яснені, про що в протоколі свідчить і його власноручний підпис, який він підтвердив у суді апеляційної інстанції.

Підстав сумніватися в достовірності вказаного протоколу немає.

Зазначені докази спростовують доводи ОСОБА_2 в апеляції про його невинність у вчиненні правопорушення та відсутність доказів того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Доводи про те, що він не був направлений до лікарні та у нього не відбиралися аналізи є необґрунтованими, оскільки під час складання протоколу він визнавав факт вживання пива та не наполягав на його медичному обстежені.

Даних про те, про те, що справа розглядалася суддею упереджено, з обвинувальним ухилом немає.

При визначенні виду та міри стягнення у відповідності до ст.. 33 КУпАП слід враховувати особу правопорушника, характер та обставини правопорушення, пов'язаного з порушенням Правил дорожнього руху, те, що він повторно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, останнє правопорушення вчинив протягом десяти днів після першого, його майновий стан, сімейне положення.

А тому застосування такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки є обґрунтованими.

Саме такий вид стягнення буде відповідати вимогам ст. ст. 23, 34-35 КУоАП з урахуванням особи правопорушника і його відношенням до скоєного та буде належною мірою відповідальності в цілях перевиховання правопорушника та попередження аналогічних правопорушень

Підстав для призначення таких адміністративних стягнень, як арешт чи штраф не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Кремінського районного суду Луганської області від 1 червня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу, скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Шапка