Справа № 466/3065/16-п Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 33/783/333/16 Доповідач: Волинець М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Волинця М.М.

з участю ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 14 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 15.03.2016 року о 20.00 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул.Личаківській, 255 в м.Львові, перед початком руху, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території будинку № 255, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не дав дороги транспортному засобу марки «Mitsubishi Lancer 1.6» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, завдавши автомобілям технічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху.

На постанову місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що така є необгрунтованою та незаконною, винесеною на основі однобічного, неповного та необ»єктивного дослідження всіх обставин справи. При постановленні рішення, суд врахував пояснення лише потерпілого та схеми місця ДТП, а дана схема не відображає справжнього місця розташування транспортних засобів після ДТП, не відображено гальмівний шлях, тобто не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Потерпілий підтвердив, що застосовував екстрене гальмування в момент виникнення небезпеки для руху, що свідчить про наявність гальмівного шляху, крім того ОСОБА_3 змінював відповіді на запитання на якій відстані він побачив перешкоду. Судом не допитано в судовому засіданні свідків ДТП, зокрема інспекторів, які складали протокол та схему місця ДТП. Свій автомобіль після ДТП він не переміщував, про що зазначив в своїх показах ОСОБА_3, його покази щодо швидкості руху автомобіля 50 км/год та віддалі 30-60 м, на якій він зауважив перешкоду для руху, є неспроможними та суперечать обставинам справи. Вважає, що при цих даних, на які вказує ОСОБА_3, він мав технічну можливість уникнути зіткнення. Судом не враховано те, що він на момент зіткнення рухався по головній дорозі, стаж водія ОСОБА_3, який становить менше 2-х років. Крім того, місцевим судом не залучено для дачі висновку з цих питань експерта та не викликано його в судове засідання. Вважає, що докази, які досліджувалися судом першої інстанції свідчать лише про наявність ознак адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_3

Просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_3, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши та перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Визнаючи винним ОСОБА_1 за вказаною статтею, місцевий суд підставно покликався на дані протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2016 року, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_3 з приводу обставин ДТП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2016 року вбачається, що водій ОСОБА_1 перед початком руху, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не дав дороги транспортному засобу під керуванням ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення.

Під час апеляційного розгляду справи допитані в якості свідків інспектори патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що по виклику прибули на місце ДТП, схему складали зі слів водіїв, оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_1 від»їхав вперед, а інший стояв на місці, гальмівного шляху на місці ДТП не було, тому на схемі не відображено. Крім цього пояснили, що учасники ДТП підписали і протокол, і схему ДТП, зауважень не висловлювали.

Допитай в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що коли ОСОБА_1 починав маневр розвороту він не бачив, оскільки була ніч і він слідкував за дорогою, ОСОБА_1 побачив вже коли він розвертався по центрі дороги.

Пояснення під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 про те, що коли здійснював маневр розвороту, то розраховував, що всі автомобілі їдуть зі швидкістю не більше 50 км/год, ОСОБА_3 він побачив на відстані 200-250 м, вважає, що ОСОБА_3 хотів здійснити обгін, не можуть бути взяті до уваги, судом першої інстанції вірно критично оцінено дані показання, оскільки такі спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Відповідно до 10.1. Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 щодо не дослідження місцевим судом в повній мірі всіх обставин справи та незаконного притягнення його до відповідальності за відсутності для того об»єктивних підстав, апеляційний суд до уваги не бере як такі, які не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Виходячи з наведеного, підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається, а тому в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 14 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.М. Волинець