АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/381/16-п Головуючий 1 інстанції: Сенаторов В.М.
Провадження: 33/790/361/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Коршун І.О., з участю ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, без участі останніх, належним чином повідомлених про розгляд справи, з участю представника митниці - Моїсеєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката Кучинської О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вищевказаною постановою зазначеного суду ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України та піддано адміністративному стягненню у виді конфіскації транспортного засобу-автомобіля «VOLVO FH12» р.н. НОМЕР_2 з причепом «Samro Es325ccr» р.н. НОМЕР_1, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза митним контролем, крім того стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн. та витрати митного органу, пов'язані із провадженням по справі у розмірі 159781, 95 грн. (а.с. 49-51).

Не погодився з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 та через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій міститься прохання поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 04.02.2016 року, скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою провадження по даній справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_4 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України (а.с. 166-176).

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у тому числі положень міжнародних договорів тому підлягає скасуванню.

В постанові суду першої інстанції, з посиланнями на протокол, зазначено, що 06.10.2015 року до МАПП «Гоптівка» в напрямку руху з Російської Федерації в Україну прибув вантажний автомобіль марки «VOLVO FH12», д.н. НОМЕР_2, з причепом «Samro Es325ccr» р.н. НОМЕР_1, під керуванням громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_4, без вантажу.

Згідно документів, які надійшли до Харківської митниці ДФС листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС України від 02.10.2015 року № 36407/7/99-99-26-03-02-17 встановлено, що за отриманою в ході проведення фільтраційно-первірочних заходів оперативним складом відділу прикордонної служби «Дергачі» Харківського прикордонного загону інформацією, встановлений можливий ризик в наступному.

Виявлена підозра в тому, що 26.09.2015 року ОСОБА_4 на автомобілі «VOLVO FH12», д.н. НОМЕР_2 з причепом «Samro Es325ccr» р.н. НОМЕР_1, у відповідності до договору - заявки від 19.09.2015 (укладений між ТОВ «Авто-Магнат» - Республіка Казахстан та фізичною особою підприємцем ОСОБА_8, скріпленого печаткою ТОВ «Авто Магнат» та печаткою з реквізитами «Физическое лицо - предприниматель ОСОБА_8» перемістив товар «Ламіновані плити ДСП» загальною вагою близько 20 000 кг. через митний кордон України з території Російської Федерації на територію України через автомобільний пункт пропуску «Матвєєв Курган (РФ) - Успенка (Україна)» поза митним контролем.

А саме підозра виявляється в тому, що товар був переміщений поза місцем розташування митного органу і без виконання митних формальностей. Даний товар можливо було переміщено з м. Єгор`євськ Московської області (РФ) до м. Єнакієве Донецької області через пункт пропуску «Успенка», який згідно наказу ДФС України від 27.11.2014 року № 331 «про ліквідацію створення окремих митних постів Донецької та Луганської ДФС» ліквідований як відокремлений структурний підрозділ Донецької митниці ДФС.

Після доставки товару вантажоотримувачу, 29.09.2015 року ОСОБА_4 на транспортному засобі д.н. НОМЕР_2/0481 АТ повторно міг перетнути державний кордон України у напрямку з України до Російської Федерації в закритому пункті пропуску «Успенка - Матвєєв Курган», що підтверджується обліковим талоном № 643/10319060/290915/30705 від 29.09.2015 року, виданим Таганрозькою митницею.

Вказані факти можуть бути підтверджені постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.10.2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Тобто, ОСОБА_4 міг перемістити товар та транспортний засіб через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу і без використання митних формальностей, про що у відношенні ОСОБА_4 був складений протокол про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України.

Саме про це і було постановлено рішення суду першої інстанції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника Харківської митниці ДФС України Моїсеєнко В.В., яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та направлення матеріалів на до оформлення виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має грунтуватися на обставинах, встановлених при розгляд справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак як вбачається з матеріалів справи, суд не в повній мірі прийняв до уваги зазначені норми закону, визначаючи наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі апелянт вказує, що ОСОБА_3 є дійсним власником арештованого майна, в суді першої інстанції присутній не був, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Доводи апелянта не спростовуються матеріалами справи, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду від 04.02.2016 року підлягає поновленню.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься прохання про скасування постанови суду першої інстанції через безпідставність притягнення вказаної особи до відповідальності, оскільки судом не встановлені обставини, які мають значення для повного і всебічного розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції, представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що судом першої інстанції порушені права ОСОБА_3, оскільки саме він є власником вилученого у ОСОБА_4 транспортного засобу та при винесенні постанови щодо ОСОБА_4 без участі ОСОБА_3 та не повідомивши його про розгляд справи суд порушив права останнього.

Крім того, зазначає, що Харківською митницею у транспорті під керуванням ОСОБА_4 товар, а саме «Ламіновані плити ДСП» загальною вагою близько 20 000 кг., виявлено не було та судом першої інстанції не було встановлено вартість товару, що є предметом порушення митних правил.

Також апелянт вказує, що судом не взято до уваги, що згідно Акту пошкодження вантажу, частина вантажу могла бути пошкоджена, що призвело до того, що вартість товару змінилася.

Представник Харківської митниці Моїсеєнко В.В. в суді апеляційної інстанції пояснила, що 26.09.2015 року ОСОБА_4 26.09.2015 року ОСОБА_4 на автомобілі «VOLVO FH12», д.н. НОМЕР_2 з причепом «Samro Es325ccr» р.н. НОМЕР_1, у відповідності до договору - заявки від 19.09.2015 року укладений між ТОВ «Авто-Магнат» - Республіка Казахстан та фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 дійсно міг перемістити товар «Ламіновані плити ДСП» загальною вагою близько 20 000 кг. через митний кордон України з території Російської Федерації на територію України через автомобільний пункт пропуску «Матвєєв Курган (РФ) - Успенка (Україна)» поза митним контролем, а саме поза місцем розташування митного органу та 29.09.2015 року повторно міг перетнути державний кордон України.

Представник Харківської митниці також зазначила, що 06.10.2015 року працівниками митниці в автомобілі ОСОБА_4 будь - якого товару або накладних на товар, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 перевозив «Ламіновані плити ДСП» загальною вагою близько 20 000 кг. поза пунктом митного контролю дійсно виявлено не було тому товар не вилучався.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України, суд повинен враховувати наявність доказів, підтверджуючих факт скоєння адміністративного правопорушення та наявність ознак його складу в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів, наданих Харківською митницею ДФС України до суду першої інстанції, вбачається, що згідно договору-поставки від 19.09.2015 року ОСОБА_4 міг перемістити товар, а саме «Ламіновані плити ДСП» загальною вагою близько 20 000 кг. поза пунктом проходження митного контролю.

Однак доказів на підтвердження переміщення ОСОБА_4 вказаного товару поза пунктом митного контролю, матеріали справи не містять, оскільки при зупиненні автомобіля під керуванням ОСОБА_4 ані вказаного товару ані будь-якого іншого документу на підтвердження його наявності або вартості працівниками митниці виявлено не було. Вказані обставини в суді апеляційної інстанції підтвердила і представник Харківської митниці Моїсеєнко В.В.

Так, в договорі - заявці від 19.09.2015 року укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 мова йдеться лише про намір вчинити певні дії, а не про їх вчинення, а з акту пошкодження вантажу вбачається, що він складений 28.05.2015 р., тобто майже за 4 місяці до подій, що розслідуються.

Що стосується посилання митниці на копію постанови Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.10.2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як на доказ винуватості ОСОБА_4 то суд апеляційної інстанції вважає цей доказ прийнятий органом уповноваженим складати протокол без додаткової належної перевірки, так як дана постанова вказує на винуватість ОСОБА_4 в порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України, а пояснення ОСОБА_4 від 30.09.2016 року, які містяться на аркуші справи 14-15 адресовані Оріхівському районному суду Запорізької області.

При розгляді справи судом першої інстанції про порушення митних правил не в повній мірі перевірено, що ОСОБА_4 переміщував через митний кордон України поза митним контролем будь-який товар, так як не встановлені об'єктивні відомості про цей товар, а саме: точне найменування та маркування товару, його кількість, вага або вартість товару.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про належне повідомлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи, яка слухалася у Київського районному суді м. Харкова 04 лютого 2016 року.

Також на аркуші справи 47 міститься клопотання ОСОБА_4 від 03.02.2016 року про перенесення розгляду справи в зв'язку з його несвоєчасним повідомленням.

Незважаючи на це, суд в порушення вимог ст. 497 та ч. 1, 4 ст. 526 МК України розглянув справу по суті та прийняв передчасне рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Харківською митницею ДФС при підготовці матеріалів у відношенні ОСОБА_4, не в повній мірі встановлені обставини, які мають значення при розгляді справи, не встановлені об'єктивні відомості про товар, який наче б то переміщував ОСОБА_4 через митний кордон поза пунктом пропуску, а саме: точне найменування та маркування товару, його кількість, вага або вартість товару.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2016 року підлягає скасуванню а матеріали справи слід повернути начальнику Харківської митниці ДФС для належного дооформлення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Постанову Київського районного суду м. Харкова про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним за ч. 1 ст. 482 МК та накладення стягнення у виді конфіскації автомобіля Вольво р.н. НОМЕР_2 з причепом р.н. НОМЕР_1 (докладні реквізити транспорту в матеріалах справи) із стягненням судового збору та витрат митного органу - скасувати.

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Матеріали даної справи повернути начальнику Харківської митниці ДФС для належного дооформлення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Курило О.М.