Справа № 469/463/16-п 17.06.2016 17.06.2016 17.06.2016
Номер провадження: 33/784/118/16
Провадження № 33/784/118/16 Головуючий 1-ї інстанції Гапоненко Н.О.
Категорія: ч. 1 ст. 172-7 КУпАП Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді: Пісного І.М.

за участі секретаря:

прокурора: Височин О.В.

особи, провадження відносно якої

закрито: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за апеляційною скаргою прокурора на постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2016 року, якою закрито провадження за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП в діях

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, обіймає посаду Анатолівського сільського голови, утриманців не має, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, відносно ОСОБА_2 складено даний протокол за неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів, а саме те, що вона як Анатолівський сільський голова, усвідомлюючи наявність суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, що впливало на обєктивність або неупередженість прийняття рішення у відношенні себе, за наступних обставин. 10 грудня 2015 року, знаходячись на 3 сесії 7 скликання Анатолівської сільради, не повідомила зазначену раду про наявність конфлікту інтересів, а саме про суперечність між її приватними та службовими повноваженнями, реалізувала надані їй, як голові сільської ради, повноваження щодо участі в проведенні сесії, на якій прийнято рішення № 4 про призначення собі премії в розмірі 291 грн. за особистий внесок в загальні підсумки роботи та у подальшому підписала зазначене рішення. При цьому, незважаючи на виниклий конфлікт інтересів, ОСОБА_2 при обговоренні та голосуванні за зазначене рішення не вжила заходів щодо усунення реального конфлікту інтересів, публічно не повідомила Анатолівську сільраду під час засідання сесії про наявність конфлікту інтересів, чим порушила ст. 38 ЗУ «Про запобігання корупції». Крім того, в подальшому ОСОБА_2 прийнято розпорядження № 86 від 17.12.2015р., яким здійснено преміювання працівників апарату управління Анатолівської сільради, в тому числі і особисто себе.

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 20.05.2016р. про закриття провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_2 скасувати. Прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 мінімальних неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн..

Апелянт стверджує, що в ході складення протоколу про адміністративне корупційне правопорушення ОСОБА_2 свою вину визнала повністю, про що свідчить її особистий запис у протоколі про корупційне адміністративне правопорушення №1 від 12.05.2016р., що підтвердила і в судовому засіданні.

Закриваючи провадження у справі стосовно ОСОБА_2 суд послався на те, що у ОСОБА_2 були відсутні передумови для оголошення на засіданні ради про конфлікт інтересів, оскільки вона участі у доповіді, обговоренні та голосуванні за рішення з питань свого преміювання не брала. Проте, згідно з чинним законодавством, сільський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради, а при встановленні результатів голосування до загального складу сільської ради включається сільський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Також апелянт просив звернути увагу, що доповідала по рішенню №4 від 10.12.2015р. «Про преміювання Анатолівського сільського голови» головний бухгалтер централізованої бухгалтерії сільради ОСОБА_3, яка є посадовою особою органу місцевого самоврядування, що призначається сільським головою, при цьому, безпосереднім керівником ОСОБА_3 є ОСОБА_2 Крім того, виступила за прийняття вказаного рішення ОСОБА_4, яка на початку сесії обрана до секретаріату пленарного засідання за пропозицією ОСОБА_2.

Звертає увагу, що протокол 3 сесії 7 скликання Анатолівської сільради від 10.12.2015р. був підписаний особисто сільським головою ОСОБА_2, що на думку апелянта свідчить про те, що ОСОБА_2 брала активну участь у проведенні сесії сільради за наявності реального конфлікту інтересів, однак у встановленому законом порядку не повідомила про його наявність.

Апелянт стверджує, що аналіз законодавчих норм свідчить про їх імперативний характер, тобто саме обов'язок, а не право, дотримуватись правил щодо врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції». Вказує, що перед початком роботи сесії депутатами за пропозицією ОСОБА_2 затверджувався порядок денний сесії, тобто питання, винесені на її розгляд, де серед інших, а саме під номером 4 розглядалось питання щодо преміювання сільського голови. Тобто, ОСОБА_2 усвідомлювала, що голосування буде відбуватись з питання, пов'язаного з її приватним інтересом, була зобов'язана заявити депутатам сільради про наявний конфлікт інтересів та усунутись від участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішення з цього питання.

Крім того, апелянт зазначив, що судом безпідставно зроблено висновок про відсутність у органів прокуратури повноважень щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-7 КУпАП, оскільки розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції. На думку апелянта, призначення членів Національного агентства з питань запобігання корупції надало правомочності самому органу, однак жодним чином не свідчить про початок його діяльності. Тому, положення п. 11 ч. 1 ст 255 КУпАП, відповідно до якого прокурор має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-4 - 172-20 Кодексу, продовжують діяти.

Заслухавши пояснення прокурора на підтримання апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, думку особи, провадження відносно якої закрито, ОСОБА_2, яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Висновки суду щодо необхідності закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за відсутністю в діях останньої події та складу правопорушення, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, сукупності досліджених письмових доказів.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені у п. 1 та п.п. «а,б» п. 2 ч. 1 ст. 4 цього Закону зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення будь - якого можливого виникнення конфлікту інтересів; 2)невідкладно в письмовій формі повідомити безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Відповідно до Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», конфлікт інтересів, це суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення є посадові особи місцевого самоврядування.

Абзацом 2 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Рішенням першої сесії 7 скликання Анатолівської сільради Березанського району Миколаївської області № 2 від 11.11.2015р. визнано повноваження ОСОБА_2 як голови Анатолівської сільради.

10 грудня 2015 року 3 сесією 7 скликання Анатолівської сільради під головуванням сільського голови ОСОБА_2 розглянуто ряд питань, серед яких питання про преміювання Анатолівського сільського голови. В результаті голосування сесією прийнято рішення № 4 від 10.12.2015р. про преміювання Анатолівського сільського голови ОСОБА_2 в розмірі 291 грн..

Розпорядженням Анатолівського сільського голови ОСОБА_2 № 86 від 17.12.2015р. винесено наказ про здійснення преміювання працівників Анатолійської сільради та централізованої бухгалтерії, у томі числі сільського голови ОСОБА_2 в розмірі 291 грн..

Протягом листопада-грудня 2015 року повідомлення про наявність конфлікту інтересів від депутатів Анатолівської сільради та її посадових осіб, крім секретаря сільської ради ОСОБА_5, на адресу сільради та сільського голови не надходили, що підтверджено повідомленням виконавчого комітету Анатолівської сільради.

ОСОБА_2, як Анатолівський сільський голова, відповідно до п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3У «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Так, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що прокурор не довів наявність реального конфлікту інтересів, як складової складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

В своєму рішенні суд вірно послався на те, що як в протоколі так і в судовому засіданні прокурором, не наведені дані та не підтверджено належними доказами наявність суперечності між приватним інтересом ОСОБА_2 у розумінні визначення поняття «приватний інтерес» у ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», та її службовими повноваженнями як сільського голови, що впливала на обєктивність або неупередженість при прийнятті рішення.

З даних, що містяться в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення вбачається, що він не містить вказівки на те, в чому саме полягає суперечність між приватним інтересом ОСОБА_2 та її службовими повноваженнями, і як ця суперечність вплинула на обєктивність або неупередженість прийняття рішення про преміювання.

Судом першої інстанції проаналізовано протокол сільради від 10.12.2015р., з якого дійсно вбачається, що ОСОБА_2 не брала участі у доповіді, обговоренні та голосуванні за рішення по питанню її преміювання, дані про підготовку нею даного рішення відсутні, як і передумови для самостійного оголошення нею даного рішення на засіданні ради.

Ні в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, ні в ході судового розгляду не встановлено доказів, які б свідчили про можливість впливу суперечності між приватним інтересом ОСОБА_2 на отримання заробітної плати та її повноваженнями сільського голови на обєктивність чи неупередженість прийняття рішення про преміювання.

За такого, рішення сесії сільської ради по преміюванню сільського голови ОСОБА_2 є обєктивним та неупередженим.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність даних про участь ОСОБА_2 у підготовці проекту рішення, доповіді, обговоренні чи голосуванні по рішенню про її преміювання, в силу конституційного принципу презумпції невинуватості трактується на користь особи, що притягається до відповідальності.

Так, суд першої інстанції, оцінивши докази відповідно до вимог ст.252 КУпАП, з врахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_2.

Доводи апелянта про те, що судом не надано належної оцінки визнанню ОСОБА_2 своєї вини в судовому засіданні, та підписання нею складеного протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, спростовуються даними, наведеними в мотивувальній частині постанови (а.с. 23), яка містить вказівку про виклад позиції ОСОБА_2 та визнання нею своєї вини.

Доводи прокурора про те, що прокурор і надалі має право складати протоколи про правопорушення, передбачені ст.ст. 172-4-172-20 КУпАП, оскільки Національне агентство з питань запобігання корупції, на думку апелянта, так і не розпочало свою діяльність є слушними виходячи з наступного.

Згідно з даними, відображеними в листі Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.05.2016р. № 20-07/65, станом на кінець травня 2016 року (коли і було складено оскаржуваний протокол 12 травня 2016 року) здійснюється процес формування кадрового складу апарату Національного агентства, підготовки першочергових документів та створення належних умов щодо забезпечення його роботи.

Про початок діяльності Національного агентства буде повідомлено на його офіційному веб-сайті.

Одночасно поінформовано, що до початку діяльності Національного агентства повноваження щодо складання протоколів у справах про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, покладаються на прокурора (пункт 11 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення діяльності Національного антикорупційного бюро України та Національного агентства з питань запобігання корупції» від 12 лютого 2015 року № 198-VIII).

Наведене свідчить про наявність законних підстав у прокурора, станом на 12 травня 2016 року складати адміністративний протокол за вчинення корупційного правопорушення відносно ОСОБА_2.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а з мотивувальної частини постанови судді Березанського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2016 року відносно ОСОБА_2 посилання на відсутність повноважень прокурора на складання протоколі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково. Виключити з мотивувальної частини постанови судді Березанського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2016 року відносно ОСОБА_2 посилання на відсутність повноважень прокурора на складання протоколі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-7 КУпАП.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1