Справа № 464/3148/16-п Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/783/366/16 Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Львівської області

Голубицький С.С.

з участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, що має двох неповнолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік

в с т а н о в и в :

згідно з постановою ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 27 березня 2016 року о 01 год. 40 хв. по вул. Богданівській, 135 у м. Львові він керував автомобілем « Ford Transit Connect » н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пп. « а » п. 2.9. Правил Дорожнього руху України, тобто вчинив адміністра-тивне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не заперечуючи своєї вини у вчиненні правопорушення, покликається на неповне врахування судом першої інстанції всіх обставин справи та його особи при визначенні розміру й виду адміністративного стягнення, яке було на нього накладене, вважає таке занадто суворим, і просить апеляційний суд дану постанову змінити та замість позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Заслухавши виступ ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, його пояснення по суті справи, дослідивши адміністративні матеріали, обміркувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд встановив наступне.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених в постанові обставин підтверджується зібраними у справі доказами, визнається самим правопорушником, ним під сумнів не ставиться й не оспорюється.

У той же час, при визначенні виду і розміру адміністративного стягнення, яке підлягає накладенню на правопорушника за вчинене, районний суд не повністю взяв до уваги всі обставини справи та особу винного.

Зокрема, як вбачається з постанови, визначаючи ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення суд врахував тяжкість вчиненого і особу правопорушника.

Разом із цим суд не конкретизував у постанові, які саме дані про особу правопорушника були прийняті ним до уваги при визначенні виду адміністративного стягнення, а також не конкретизував чому, при наявності альтернативних видів стягнення, зазначених в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - штрафу, адміністративного арешту й позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, він прийшов до переконання про необхідність накласти на нього найбільш суворий вид стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю і в скоєному щиро розкаявся, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 1999 та 2015 років народження, являється фізичною особою підприємцем і в своїй роботі постійно використовує автомобіль, який йому потрібен для здійснення підприємницької діяльності. На даний час його дружина не працює і перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею трьох років, фактично матеріальне забезпечення сім'ї здійснюється за рахунок коштів ОСОБА_2. Позбавлення права керування транспортними засобами створить перешкоди у здійсненні ним підприємницької діяльності, що призведе до погіршення матеріального становища його сім'ї.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що при обранні виду адміністративного стягнення районний суд безпідставно прийшов до висновку про необхідність накласти на ОСОБА_2 найбільш суворе стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, зробивши це без належного врахування всіх обставин справи, його щирого каяття у скоєному та даних про його особу, а тому знаходить доводи апеляційної скарги обґрунтованими і вважає необхідним її задовольнити, постанову районного суду в частині накладеного стягнення змінити та замість позбавлення права керування транспортними засобами накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити. Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині накладеного стягнення змінити.

Замість позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : Голубицький С.С.