Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/161/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/4875/16 п
Категорія: ст.172-6 ч.1 КУпАП Доповідач у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Прямілова Н.С., за участі прокурора Євсюкова Ф.Б., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює лікарем фтизіатром КУ «Василівська центральна районна лікарня», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

звільнена від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв'язку з малозначністю, з обмеженням усним зауваженням, та провадження щодо неї за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрите,

встановила:

як зазначено у постанові, з 02.01.2013р. по 25.08.2015р. ОСОБА_3 працювала на різних посадах в підрозділах Головного управління Держсанепідслужби в Запорізькій області. 02.01.2013р. ОСОБА_3 склала присягу державного службовця. На момент звільнення, відповідно до наказу начальника Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області, головного державного санітарного лікаря Запорізької області № 41-К від 03.08.2015р., ОСОБА_3 була в порядку переведення призначена на посаду заступника начальника Василівського міжрайонного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області, заступника головного державного санітарного лікаря у Василівському та Михайлівському районах - начальника епідеміологічного відділу Василівського міжрайонного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області та мала 12 ранг державного службовця.

14.08.2012р. ОСОБА_3 була попереджена про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання та протидії корупції», про що свідчить її підпис. Також ОСОБА_3 була державним службовцем та відповідно до підпункту «в» пункту 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за скоєння правопорушення, пов'язаного з корупцією.

25.08.2015р. наказом виконуючого обовязки начальника Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області, головного державного санітарного лікаря Запорізької області № 119-К від 03.08.2015р., ОСОБА_3 була звільнена з вищевказаної посади за угодою сторін, згідно з п.1 ст.36 КЗпП України. Одночасно ОСОБА_3 була ознайомлена начальником відділу кадрового забезпечення, запобігання та виявлення корупції Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області ОСОБА_4 з повідомленням про необхідність дотримання ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», зокрема про те, що державні службовці та посадові особи, які звільняються або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Державні службовці та посадові особи, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

31.08.2015р. ОСОБА_3 була ознайомлена з наказом № 119-К від 03.08.2015року про звільнення, отримала трудову книжку та подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (за період 01.01.2015р. - 31.08.2015р.) до Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області. Однак до 01.04.2016 року ОСОБА_3 не подала до Головного управління Держсанепідслужби у Запорізькій області декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік. Зазначену декларацію ОСОБА_3 подала тільки 25.04.2016р.

Звільняючи ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю, суд врахував, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, а подання декларації було прострочено нею на невеликий строк, що негативних наслідків не спричинило та нічиїх прав не порушило.

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову щодо ОСОБА_3 скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014р.) та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав подану скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя, відповідно до положень ст.280 КУпАП, в повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, під час розгляду справи було встановлено, що з 02.01.2013р. по 25.08.2015р. ОСОБА_3 працювала на різних посадах в підрозділах Головного управління Держсанепідслужби в Запорізькій області та мала 12 ранг державного службовця.

31.08.2015р. ОСОБА_3, ознайомившись з наказом про звільнення, отримала трудову книжку та подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2015р. по 31.08.2015р., а декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за весь 2015р. ОСОБА_3 подала 25.04.2016р., тобто несвоєчасно.

Зясувавши характер дій, причини та обставини несвоєчасного подання декларації, дані про особу, яка працює, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, щиро розкаялася, а також встановивши, що декларація була подана з незначним порушенням встановленого строку її подання, суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість обмеження усним зауваженням і звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, не може бути малозначним, суперечать ст.22 КУпАП, яка не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволяла би судити про малозначність правопорушення.

За таких обставин підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 залишити без задоволення.

Ппостанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя: