Справа № 345/1209/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2016 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Галущак Л.О. , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку м. Калуш вул.. пр..Л.Українки,11-а, працює директором ТзОВ «Калуська фабрика «Родина», гр.. України за ст. 41 ч. 3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Що ОСОБА_1 звинувачується в тому, що нею, як директором ТзОВ „Калуська фабрика „Родина, не з усіма працівниками Товариства оформлено письмові трудові договори шляхом видання наказу, натомість укладено цивільно-правові договори, що є порушенням ч.1, 3 КЗпП України, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Зокрема, в січні 2016 року ТзОВ Калуська фабрика Родина в особі директора ОСОБА_1 укладено три цивільно-правових договори від 20.01.2016 року терміном дії до 31.03.2016 року з ОСОБА_2 про надання послуг формувальника тіста хлібобулочних виробів, з ОСОБА_3 про надання послуг тістороба хлібобулочних виробів, з ОСОБА_4 про надання послуг укладальника-пакувальника, різальника хліба. З 25.02.2016 року укладено цивільно-правові договори з ОСОБА_5, ОСОБА_6 про надання послуги укладальника-пакувальника хлібобулочних виробів терміном дії до 25.04.2016 року, 31.03.2016 року. 01.03.2016 року укладено договір з ОСОБА_7 про надання послуги формувальника тіста хлібобулочних виробів терміном дії до 30.04.2016 року та 18.03.2016 року з ОСОБА_8 про надання послуг укладальника-пакувальника, різальника хліба терміном дії до 18.05.2016 року. Вважають, що дані договори мають ознаки трудового договору . Згідно вищевказаних цивільно-правових договорів працівники виконують роботу формувальника тіста хлібобулочних виробів, тістороба, укладальника-пакувальника, різальника хліба, тобто виконують певні функції з конкретною посадою, а не індивідуально визначену роботу, результати якої оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться оплата. Крім того, робота, яку виконують вищевказані працівники належить до основного виду діяльності товариства, а саме: виробництво хліба та хлібобулочних виробів, вони підпорядковуються правилам внутрішнього трудового розпорядку, на них ведеться облік використаного робочого часу, їм виплачується щомісячно винагорода за надані послуги, яка відображається у розрахунково-платіжних відомостях, що є особливістю саме трудового договору.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала , про що подала свої письмові заперечення.

Представник Управління Держпраці в Івано-Франківській області ОСОБА_9 протокол про адміністративне правопорушення підтримала, просить суд визнати ОСОБА_1 винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що провадження у справі слід закрити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст. 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що 20.01.2016 року між ТзОВ «Калуська фабрика „Родина» в особі ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) був укладений цивільно-правовий договір договір про надання послуг №1, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець зобов"язується надати Замовнику послуги формувальника тіста хлібобулочних виробів. У відносинах Виконавця та Замовника щодо виконання даного договору, уповноваженим представником Замовника по вирішенню всіх питань щодо виконання даного Договору, в тому числі і оформлення та підписання актів приймання-передачі виконаних робіт, завдань, тощо є директор ОСОБА_1 Даний договір діє з 20.01.2016 року по 31.03.2016 року (а.с. 8).

Згідно розрахунково-платіжної відомості ЦПХ КАФАРО за лютий 2016 року ОСОБА_2 нараховано 600 грн. (а.с.9).

Умовами даного договору не передбачено, що Виконавець підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, на нього ведеться облік використаннея робочого часу, виплачується щомісячно винагорода за надані послуги, має право на одержання допомоги із соціального страхування, сплачує страхові внески на загальнообов"язкове державне соціальне страхування у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням тощо.

Натомість Договором передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються протягом 10 днів після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, які складаються за кожний місяць.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду пояснили, що вони надавали послуги укладальника-пакувальника хлібобулочних виробів та формувальника тіста ТзОВ «Калуська фабрика «Родина» й з ними укладено договір про надання послуги, який укладено за взаємною згодою. Їх не ознайомлено із правилами внутрішнього трудового розпорядку й його вони не дотримуються , не проведено інструктаж з питань охорони праці. Фактично послуги надаються по мірі необхідності, на вимогу керівника Аналогічно працюють і інші особи, з якими укладено договори про надання послуг.На даний час з ними укладено трудові договори.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Законодавством України передбачені різні шляхи реалізації цього права. Виходячи з положень КЗпП України та ЦК України, реалізувати своє право на працю можна шляхом укладення трудового договору, контракту або цивільно-правового договору, зокрема: договору підряду, договору доручення, авторського договору та інших цивільно-правових угод. Усі ці договори регулюють суспільні відносини у сфері трудової діяльності осіб, хоча їх правове регулювання істотно відрізняється.

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору.

Відповідно договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

КЗпП України у ст. 21 визначає поняття трудового договору.

Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За трудовим договором працівник знаходиться із роботодавцем у тривалих відносинах і зобов'язаний виконувати будь-яку роботу в межах своєї професії, спеціальності, кваліфікації і посади. Роботу працівника має організовувати роботодавець, створюючи необхідні умови для виконання роботи, забезпечуючи його всім необхідним. Під час виконання робіт за трудовим договором - роботодавець зобов'язаний забезпечити працівникові умови праці, передбачені чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договорами. Працівник має право на охорону праці. У разі не гарантування безпечних умов праці робітник має право відмовитися від виконання роботи без настання для нього яких-небудь негативних наслідків.

За цивільно-правовими договорами Виконавець зобов`язується виконати на свій страх і ризик визначену роботу за завданням замовника.

Під час укладання цивільно-правових договорів процес праці виконавця не регламентується. Підрядник сам організовує свою роботу, визначає час початку і закінчення щоденної роботи, розподіляє час роботи і її тривалість на свій розсуд. У випадку виконання завдання за договором цивільного права процес праці та умови її застосування перебувають за межами зобов'язальних правовідносин. Праця слугує тут лише способом виконання зобов'язань.

Натомість працівник за трудовим договором у процесі виконання трудової функції має дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, встановлених на підприємстві, в організації чи установі роботодавця. Тобто працівник зобов'язаний дотримуватися режиму робочого часу, починати роботу у встановлений власником час і закінчувати роботу не раніше часу, зазначеного в правилах внутрішнього трудового розпорядку.

За цивільно-правовими договорами встановлюється тільки кінцевий термін виконання завдання.

Саме виконання працівником конкретної функції, нерозривно пов'язане із підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядкові, і відокремлює трудовий договір від цивільно-правових договорів, предметом яких є лише визначений результат праці, виконання індивідуального трудового завдання (замовлення, доручення), здійснюваного без підпорядкування виконавця роботи внутрішньому трудовому розпорядкові на підприємстві, в організації чи установі власника.

У разі неналежного виконання трудових обов'язків працівник може бути притягнутий до дисциплінарної і матеріальної відповідальності.

За цивільно-правовим договором кожна із сторін належно виконує свої обов`язки відповідно до вимог Договору.

У трудових договорах праця оплачується у різних формах саме за виконання працівником трудової функції у виробничому колективі залежно від фактично витраченої її кількості та якості.

За цивільно-правовим договором оплачується готовий результат праці виконавця.

Цивільно-правовий договір - вид договору, який укладається відповідно до вимог не трудового, а цивільного законодавства.

Враховуючи роз'яснення Мінпраці та соціальної політики України від 11.03.2002 року №06/2-4/452 та від 26.12.2003 №067/1-4/2008 основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою укладання договору підряду є отримання певного матеріального результату. Тобто, за цивільно-правовим договором процес праці не регламентується: працівник не зараховується до штату, не видається наказ про його прийняття на роботу, не вноситься запис до трудової книжки і на нього не поширюється дія внутрішнього трудового розпорядку. Цивільно-правовий договір завжди оформляється письмово, з вказівкою конкретної роботи, завдання, замовлення.

За трудовим договором, працівника приймають на роботу включеного до штатного розпису установи з обов'язковим підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку та внесенням відповідного запису до трудової книжки. Працівникові створюються всі умови, потрібні для виконання визначених договором робіт, гарантується виплата заробітної плати, а також встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.ст. 254, 256 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення розпочинається складанням протоколу про адміністративне правопорушення, у якому крім іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення.

Ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що станом на час укладення цивільно-правових угод штатний розпис працівників ТзОВ „Калуська фабрика „Родина" був заповнений, а тому ОСОБА_1 правомірно укладала з ОСОБА_2 та ін.. договори про надання послуг .

Таким чином, суд приходить до висновку , що у час відсутності вакантних посад по штатному розпису, не міг укладатись трудовий договір .

В матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про ознайомлення працівників, з якими укладено цивільно-правові договора, з правилами внутрішнього трудового розпорядку, обліки використання робочого часу , не видано наказ про їх прийняття на роботу, не внесено відповідні записи до трудової книжки, не опитано осіб, з якими укладено угоди. Натомість в матеріалах справи наявні акти здачі-приймання робіт, що є ознакою цивільно-правового договору.

Будь-які інші матеріали, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення в матеріалах справах відсутні.

Обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Таким чином, суд вважає, що між ОСОБА_1 та виконавцями правомірно були укладені саме цивільно-правові договори на виконання обумовленої у них роботи, а не трудові договори.

Відповідно до ст. 247 КУпАП України відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, суд не вбачає достатніх та належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, а тому приходить до переконання, що у діях останньої відсутній його склад.

На підставі викладеного, ст.ст. 247, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подання скарги на неї протягом 10 діб з часу проголошення через Калуський міськрайонний суд.

Суддя :