Справа № 569/6351/16-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М.,розглянувши справу, яка надійшла з Управління Держпраці у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, обіймає посаду засновника ТОВ-фірма "САЄ-ЛТД",

за ч.1 ст.41 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Гр.ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.5 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників" в частині якого визначено,що із кожним записом,що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу,переведення і звільнення,працівники ознайомлені під розписку в особовій картці. Так,наказом №08/12/1-14 від 08.12.2014 року ОСОБА_1 звільнено з роботи 08.12.2014 року,але відповідні записи в особовій картці відсутні.

В порушення вимог ч.3 ст.32 КЗпП України при зміні істотних умов праці (систем та розмірів оплати праці,пільг,режиму роботи,встановлення або скасування неповного робочого часу,суміщення професій,зміну розрядів і найменування посад тощо) працівники повідомлені пізніше ніж за 2 місяці.

В порушення ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум,в тому числі компенсація за невикористану щорічну відпустку,що належить йому від підприємства,установи,організації не проводиться в день звільнення.

Зокрема: відповідно до наказу №24 від 24.11.2014 року ОСОБА_2 була звільнена з роботи 08.12.2014 року,а виплата розрахункових коштів за дні невикористаної відпустки не було здійснено.

В порушення вимог ч.1 ст.47 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум,в тому числі компенсація за невикористану щорічну відпустку,що належить йому від підприємства,установи,організації не проводиться в день звільнення.

Зокрема:відповідно до наказу №24 від 24.11.2014 року ОСОБА_2 була звільнена з роботи 08.12.2014 року,а виплата розрахункових коштів за дні невикористаної відпустки не було здійснено.

В порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП України та ст.21 Закону України "Про відпустки" заробітна плата працівнику ТОВ-фірма "САЄ-ЛТД" за час відпустки не виплачувалась за три дні до її початку.

Так,відповідно до наказу № 06.11/1-14 та табелю обліку робочого часу ОСОБА_1 надано частину щорічної оплачуваної відпустки з 10.11.2014 року,проте виплата заробітної плати за час відпустки була здійснена лише 14.11.2014 року.

В порушення вимог ч.1 ст.83 КЗпП України при звільненні ОСОБА_2 не виплачена грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки. Зокрема,за період роботи з 12.03.2013 року по 08.12.2014 року щорічна оплачувана відпустка ОСОБА_2 повинна була становити 42 дні. Відповідно до наказу №29/08-01 працівнику надано 14 календарних днів щорічної відпустки та при звільненні нараховано та виплачено лише за 10 днів компенсації за невикористану щорічну відпустку.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

В судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованим повідомленням, направленим на його ім"я.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про розгляд справи був сповіщений своєчасно, доказів, які б помякшували його відповідальність не надав і такі судом не встановлені.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами адміністративної справи.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі ч.1 ст.41 КУпАП, керуючись ст.ст.283,284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. (п"ятсот десять грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. (двісті сімдесят п"ять грн. 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак