УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/1973/14-п Головуючий у 1-й інст. Василенко Р.О.
Категорія ч. 2 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 року м.Житомир
Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,
Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду.
Зазначає, що справу судом розглянуто без його участі, належним чином не повідомлено про час та місце розгляду справи, що є порушенням його прав, які передбачені ст. 268 КУпАП.
Про прийняте судом рішення він дізнався лише 20.05.2016 року від працівників Коростишівського відділу поліції, а тому вважає, що пропустив строк на його оскарження з поважних причин і просить його поновити.
Вказує, що постанова суду винесена 10.02.2015 року в якій зазначено, що він належним чином повідомлений про час та день розгляду справи, але дані обставини не відповідають дійсності, оскільки 05 лютого 2015 року він був мобілізований до лав ЗСУ згідно з Указом Президента України від 14.01.15 року про, що є відповідний запис у військовому квитку та підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 .
Вважає, що постанова суду є незаконною, а тому не може залишатись в силі та підлягає скасуванню.
Заслухавши пояснення апелянта на підтвердження апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що підлягають поновленню, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.
Разом з тим, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, висновком обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради № 2166 від 15.11.2014 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який вину свою визнав, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до зазначеного висновку 15.11.2014 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.
За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України.
Доводи ОСОБА_1 про порушення права на захист, а саме розгляд справи у його відсутність та не повідомлення його про час та місце судового розгляду апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи є дані про завчасне вручення їй судової повістки.
Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом відкладався по причині неявки ОСОБА_1 чотири рази, з них двічі ОСОБА_1 , відповідно до відміток працівників поштового зв`язку про вручення повісток, повідомлявся про час та місце судового розгляду, а зокрема був повідомлений 22.01.2013 року про розгляд справи 27.01.2015 р. та 03.02.2014 р. про розгляд справи, в день винесення постанови 10.02.2015 р. (а.с. 13-16)
Оскільки, ОСОБА_1 будучи своєчасно повідомленим про час та місце розгляду протоколу судом не заявляв клопотання про відкладення розгляду справи суд у відповідно з вимогами ч.1 ст. 268 КУпАП був вправі розглянути справу у його відсутність.
За таких обставин, суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України.
Істотних порушень закону, в тому числі права на захист ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції не вбачає.
Разом з тим, для виконання постанов про накладення адміністративного стягнення діють строки давності.
Відповідно до ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Враховуючи, що з часу винесення постанови минуло більше ніж один рік ОСОБА_1 вправі звернутися до суду, який виніс постанову в порядку ст. 304 КУпАП для застосування давності виконання постанови.
За таких обставин, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
п о с т а н о в и в:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2015 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду
Житомирської області В.В. Ляшук