П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер 201/7495/16-п

Номер провадження 3/201/1271/2016

03 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинська І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління з питань праці Державна служба України з питань праці ГУ ДЕРЖПРАЦІ у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, начальника відділу кадрів Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 прийняті на роботу Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» за строковим трудовим договором. Зазначені особи звільнені в період 2015-2016 років за власним бажанням у звязку з зарахуванням в аспірантуру на денну форму навчання (з відривом від виробництва) за ст. 38 КЗпП України, що відповідає вимогам п. 12 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року № 309, що регламентує діяльність у галузі підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів та є обовязковим для всіх вищих навчальних закладів та наукових установ України незалежно від їх підпорядкованості та форми власності.

Пунктом 2.16 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом № 58 від 29 липня 1993 року, визначено, що для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих начальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Однак, записи про час навчання на денних відділеннях (зарахування на навчання) в аспірантурі до трудових книжок вказаних працівників не внесені, що порушує вимоги п. 2.16 вищезазначеної інструкції.

Крім того, в день звільнення, 31 березня 2016 року, ОСОБА_5 не видано належно оформлену трудову книжку, що порушує вимоги ст. 47 КЗпП України. Станом на 14 квітня 2016 року трудова книжка ОСОБА_5 знаходилася у Державному вищому навчальному закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури».

Також встановлено, що у вищезазначеному навчальному закладі прийнятий наказ від 06 квітня 2016 року № 107 КО щодо виплати завідувачу лабораторії кафедри екології та охорони навколишнього середовища ОСОБА_6 компенсації за 18 календарних днів невикористаної відпустки в період 2014-2015 роки. Підставою для виплати стала заява ОСОБА_6

Відповідно до вимог ст. 83 КЗпП України, за бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні.

Проте, за період 2014-2015 роки ОСОБА_6 щорічна відпустка була надана з 19 жовтня 2015 року по 01 листопада 2015 року (14 календарних днів) та 05 квітня 2016 року було видано наказ № 142 щодо надання щорічної основної відпустки ОСОБА_6 з 13 квітня 2016 року по 22 квітня 2016 року (10 календарних днів), тобто станом на 06 квітня 2016 року (дата видання наказу щодо заміни грошовою компенсацією частини щорічної відпустки) ОСОБА_6 було надано лише 14 календарних днів щорічної відпустки, дата надання 10 календарних днів щорічної відпустки ще не настала. Заяву щодо виплати компенсації за невикористану відпустку ОСОБА_6 написав 07 квітня 2016 року, тобто наступного дня після видання наказу.

Таким чином, заміна грошовою компенсацією частини щорічної відпустки ОСОБА_6 здійснена безпідставно, з порушенням вимог ст. 83 КЗпП україни.

За виявлені порушення законодавства про працю відповідальність несе ОСОБА_1, начальник відділу кадрів Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», призначений на посаду з 06 грудня 2010 року. Порушуючи вимоги чинного законодавства про працю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин, вважаю за можливе у відповідності із ст. 268 КУпАП розглянути справу за його відсутності.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 68/4.4-7 від 25 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 від надання пояснень по суті адміністративного правопорушення відмовився.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення за викладених в постанові обставин підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 68/4.4-7 від 25 квітня 2016 року (а.с. 2-3), актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 141/4.4-7 від 25 квітня 2016 року (а.с. 4-7), копією витягу з наказу № 407 КО від 03 грудня 2010 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу виконуючим обовязки начальника відділу кадрів (а.с. 8), копією витягу з наказу № 48 КО від 15 лютого 2011 року про переведення ОСОБА_1 постійно начальником відділу кадрів (а.с. 8), копіями наказів № 107 КО від 06 квітня 2016 року, № 1027 від 02 жовтня 2015 року, №142 від 05 квітня 2016 року (а.с. 9-10), копією трудової книжки ОСОБА_3 (а.с. 15), копіями витягів з наказу № 528 КО від 21 листопада 2013 року від 23 лютого 2016 року, № 440 від 05 листопада 2013 року, № 356 КО від 31 серпня 2015 року, № 536 КО від 23 грудня 2015 року, № 307 від 02 листопада 2015 року, № 545 КО від 27 листопада 2015 року (а.с. 12-14, 16-18).

Вважаю, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об'єктивного розгляду цієї справи.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, обираючи винному вид та міру адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП враховую дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що обтяжують і пом'якшують відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що в цілях виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України та попередження здійснення ним нових правопорушень, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,02 мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 283, 284, 299, 122-4 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вираженні складає 850 (вісімсот пятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави в сумі 275 (двісті сімдесят пять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути предявлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.Г. Ополинська