АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/318/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 173-2КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, за участю: правопорушника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4,розглянувшиапеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин,-

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 (сорок) годин.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 03 травня 2016 року близько 17 години 40 хвилин знаходячись за адресою: пров. Вільний 7/101 у м. Дніпропетровську влаштував конфлікт з дружиною ОСОБА_4 в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сімї.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3, 25 травня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі. Крім того, разом з апеляційною скаргою ОСОБА_3. подав клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апелянт вказує, що строк було пропущено з поважної причини, оскільки 06.05.2016 року було оголошено постанову, однак копію йому у три денний строк не було надано у відповідності до ст. 285 КУпАП. При цьому просив врахувати, що 11.05.2016р. до суду подавав заяву про видачу копії судового рішення з метою оскарження, однак отримав його лише 18.05.2016 року після повторного звернення до суду з вказаною вимогою.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що судом не було дотримано вимог ст. 245 КУпАП щодо завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення. При цьому вважає, що в матеріалах справи доказів його вини не має. Також не встановлено, що він проживає разом з ОСОБА_4 та чи перебуває з нею у шлюбі, тобто є членом її сімї.

Крім того апелянт зазначає, що протокол не відповідає вимогам ст. 251 КУпАП тому, що в ньому не зазначено пояснень потерпілої, не зазначено даних про наявність заподіяної шкоди, а також інших доказів скоєння правопорушення.

Окрім того апелянт вказує, що ст. 173-2 ч.1 КУпАП не передбачає відповідальність за нецензурну лайку.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав свою апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_4 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, вважала постанову суду законною.

Суд апеляційної інстанції, зясувавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги й клопотання, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги й клопотання, дійшов висновку, що заявлене клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, при цьому подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанову суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у його поновленні відмовлено.

Так з матеріалів справи вбачається, що строк на оскарження постанови суду ОСОБА_3 був пропущений з поважної причини, оскільки оголошено постанову було 06.05.2016 року, про те у відповідності до ст. 285 КУпАП копію постанови не було надіслано на адресу місця проживання ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 11.05.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про видачу копії рішення, при цьому заявивши чітко про непогодження з ним та намір оскарження постанови в суді. Однак лише 18.05.2016 року ним було отримано від суду копію постанови від 06.05.2016 року.(а.с.13,14)

З врахуванням приведених обставин апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону були виконані судом першої інстанції в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, та є законним.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Так в судовому засіданні в суді першої інстанції були допитані правопорушник ОСОБА_3, потерпіла ОСОБА_4 та свідок матір правопорушника - ОСОБА_5,пояснення, яких суд належним чином оцінив, після чого було досліджено докази, які знаходяться в матеріалах справи та лише потім, судом було прийнято рішення.

Правопорушник ОСОБА_3 в суді пояснив, що він ніякого конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_4 не вчиняв та пояснив, що вона його обмовляє.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив свої пояснення наданні в суді апеляційної інстанції.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що є дружиною ОСОБА_3, який зловживає спиртними напоями, під впливом яких вчиняє психологічне насильство у виді погроз та виганяє її з житлової площі, застосовує фізичне насильство та висловлюється нецензурною лайкою.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 стверджувала, що 03 травня 2016 року близько 17 години 40 хвилин коли вона приїхала додому, її чоловік знову почав нецензурно висловлюватися в її адресу, вона хотіла уникнути сварки, та хотіла піти в іншу кімнату, але чоловік догнав її та схвативши за шию, вигнав з квартири. Пояснила, що вона телефонувала матері ОСОБА_3 ОСОБА_5та повідомляла про чергову сварку, та мати правопорушника по телефону чула нецензурну лайку свого сина ОСОБА_3.

В судовому засіданні в суді першої інстанції як і в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 також підтвердила той факт що її невістка телефонувала їй 03 травня 2016 року близько 18.00 годин та повідомила про сварку з чоловіком. Сама вона чула по телефону, як її син ОСОБА_3 в адрес невістки висловлювався нецензурною лайкою, чула, що остання плакала.Зазначила, що її невістка ОСОБА_4 постійно скаржиться на її сина ОСОБА_3, який вживає алкогольні напої, після чого вчиняє психологічне та фізичне насилля в сімї.

Також судом апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_6, яка є сусідкою сімї ОСОБА_3. Пояснила, що її вікна виходять на вулицю де знаходиться балкон з квартири сімї ОСОБА_3, тогодня вікна в її квартирі були відкриті, та вона чула як ОСОБА_4 на балконі з кимось розмовляла та плакала. Потім вона на наступний день зустрілася з останньою в ліфті та запитала у неї, що сталося та ОСОБА_4 пояснила, що в їхній сімї відбулася чергова сварка з чоловіком.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено в постанові про те, що провина ОСОБА_3 підтверджується і письмовими доказами по справі, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП.(а.с.1), який був підписаний правопорушником ОСОБА_3;

-заявами потерпілої ОСОБА_4, з яких вбачається, що поясненнями останньої підтверджується обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення; (а.с.2,3)

-рапортом поліцейського роти № 4батальйону № 1 УПП у м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_7, з якого вбачається, що 03.05.2016 року він ніс службу на території Індустріального району у складі екіпажу 405 спільно з Гарбузовим. Від чергового УНП був отриманий виклик про те, що кричить людина про допомогу. Прибувши до вище вказаного адресою до них звернулася ОСОБА_4 та заявила, що її чоловік ОСОБА_3 бє її щодня погрожує фізичною розправою.(а.с.4)

Отже дослідивши всі вищезазначені докази по справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до пояснень та доводів ОСОБА_3 про відсутність вказаних подій, оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_4 та матері ОСОБА_3 ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6 і доказами, які знаходяться в матеріалах справи, що узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги про те, що не було встановлено чи проживають разом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та чи перебувають у шлюбі вони є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи. Крім того з самих письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_4 є його дружиною.(а.с.5)

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол не відповідає вимогам ст. 251 КУпАП також не заслуговують на увагу.

Твердження правопорушника про те, що нецензурна лайка не передбачає адміністративну відповідальність ст. 173-2 ч.1 є безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу та було встановлено судом ОСОБА_3 вчинив психологічне насилля, а психологічне насильство в сім'ї - це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином мотивованим.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

ПостановуІндустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2016 року, якою ОСОБА_3 Дмитровичавизнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 (сорок) годинзалишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2