Справа № 392/673/16-п
Провадження № 3/392/206/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений відділом поліції ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10 травня 2016 року ухилялась від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення належних умов виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, у зв»язку із чим відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення серії КД № 008599 від 10.05.2016 року а відтак, скоїла правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Актом обстеження житлово-побутових умов неповнолітніх від 10 травня 2016 року було виявлено, що ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, не забезпечує сімейне виховання своїх неповнолітніх дітей та фактично діти проживають у своєї бабсу в м. Мала Виска, вул. Горького, буд. 8.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала, щиро розкаялася підтвердила обставини викладенні в протоколі серії КД № 008599 від 10.05.2016 року.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частина 4 ст. 155 СК України встановлює, що ухиленням батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на освіту. Держава гарантує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; надання державних стипендій та пільг учням і студентам цих закладів у порядку, встановленому законодавством України. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

В ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про освіту» серед іншого зазначається, що загальна середня освіта забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості, її нахилів, здібностей, талантів, трудову підготовку, професійне самовизначення, формування загальнолюдської моралі, засвоєння визначеного суспільними, мовними, національно-культурними потребами обсягу знань про природу, людину, суспільство і виробництво, екологічне виховання, фізичне вдосконалення. Держава гарантує молоді право на отримання повної загальної середньої освіти і оплачує її здобуття. Повна загальна середня освіта в Україні є обовязковою і може отримуватися у різних типах навчальних закладів.

У відповідності до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про освіту» батьки та особи, які їх замінюють, зобов'язані сприяти здобуттю дітьми освіти у навчальних закладах або забезпечувати повноцінну домашню освіту відповідно до вимог щодо її змісту, рівня та обсягу.

Частина 2 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою накладення штрафу від двох до чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2016 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАп і застосовано стягнення у виді попередження.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, особистими поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні та іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведенною у повному обсязі.

Згідно ст. 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що помякшує відповідальність громадянки ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП є щире каяття.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі 34,00 грн. (тридцять чотири гривні 00 коп.), що становить 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34, 40-1, ч. 2 ст. 184, ст.ст. 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34,00 грн. (тридцять чотири гривні 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275,60 грн. (двісті сімдесят пять гривень 60 коп.).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Д.М. Кратко