Справа № 183/1911/16
№ 3/183/724/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 травня 2016 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник О.М., розглянувши (в одному провадженні) у відкритому судовому засіданні, за участю ОСОБА_1, прокурора Серченка С.А., справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, головного бухгалтера Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, заміжньої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи депутатом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та згідно з п.п. «б» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 03 грудня 2015 року на другій сесії Голубівської сільської ради сьомого скликання в приміщенні Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Леніна, 20, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не повідомила колегіальний орган Голубівську сільську раду на її сесії про наявний у неї реальний конфлікт інтересів перед голосуванням за рішення № 9-2//VII від 03.12.2015 року Голубівської сільської ради «Про надання матеріальної допомоги громадянам сільської ради», в тому числі й собі, на підставі якого могла отримати матеріальну допомогу в сумі 2000 грн.

Також, усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, ОСОБА_1, діючи умисно з мотивів особистих інтересів, з метою одержання собі матеріальної допомоги в сумі 2000 грн. на ремонт покрівлі та каналізації свого житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Кравченка, 29/50, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме прийняла участь у голосуванні та проголосувала «ЗА» рішення № 9-2//VII від 03.12.2015 року Голубівської сільської ради «Про надання матеріальної допомоги громадянам сільської ради», в тому числі й собі, на підставі якого отримала матеріальну допомогу в сумі 2000 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, свою вину визнала повністю та пояснила, що не знала про наявний у неї реальний конфлікт інтересів та що не має права голосувати за виділення їй коштів на ремонт будинку, просто хотіла зробити ремонт двох підїздів. У скоєному щиро розкаялася.

Прокурор Серченко С.А. в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в протоколі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, а тому з урахуванням щирого каяття ОСОБА_1, просить суд накласти на неї адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, правопорушника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, а саме протоколи про адміністративне правопорушення від 31.03.2016 року, протокол першої, установчої сесії Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 04.11.2015 року про обрання ОСОБА_1 депутатом з числа кандидатів, протокол Голубівської сільської виборчої комісії про результати виборів депутатів Голубівської сільської ради в одномандатному виборчому окрузі №1-22, заяву ОСОБА_1 від 30.11.2015 року про надання матеріальної допомоги для ремонту покрівлі та каналізації в будинку, акт обстеження покрівлі даху багатоповерхового будинку в с. Голубівка по вул. Кравченка, 29, де проживає ОСОБА_1 від 23.11.2015 року, облік відвідувань сесій, протокол другої сесії сьомого скликання Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 03.12.2015 року, рішення другої сесії сьомого скликання Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №9-2/VII від 03.12.2015 року про надання матеріальної допомоги громадянам сільської ради до числа яких входить ОСОБА_1, відомість від 15.12.2015 року про нарахування матеріальної допомоги громадянам сільської ради зокрема ОСОБА_1, розпорядження голови Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №49 від 02.01.2002 року про прийом на роботу ОСОБА_1, присягу посадової особи місцевого самоврядування ОСОБА_1 від 02.01.2002 року, розпорядження голови Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №11 від 20.03.2006 року про переведення ОСОБА_1 на посаду головного бухгалтера, попередження про встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про засади запобігання і протидії корупції» обмеження, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є доведеною та підтверджується у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно протоколу першої установчої сесії сьомого скликання Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 04.11.2015 року та протоколу Голубівської сільської виборчої комісії від 27.10.2015 року визнано повноваження депутата Голубівської сільської ради сьомого скликання ОСОБА_1. Таким чином, на підставі п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1, є субєктом, на якого поширюється дія вказаного закону.

В своїй діяльності ОСОБА_1, як депутат сільської ради, керується Конституцією та Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», на депутата сільської ради поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції». Депутати сільської ради зобовязані дотримуватися правил запобігання та врегулювання інтересів, передбачених Законами України «Про запобігання корупції».

Згідно ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст.ст. 3,28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», депутати сільських рад зобовязані:

-вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

-повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

-не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

-вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів;

-у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Таким чином, оцінюючи всі докази в сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність, суд визнає щире розкаяння винної, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, яка за місцем роботи характеризується позитивно, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують її відповідальність. За таких обставин суд вважає, що враховуючи положення ст. 36 КУпАП, до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу на користь держави в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, і відповідно до ст. 23 КУпАП це буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст.27, 33-36, 172-7, 279, 280 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Мельник