АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/231/2016 Категорія: ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Сухомлінов С.М.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 ( один ) рік..

Як зазначено у постанові, 31 жовтня 2015 р. об 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1 по Харківському шосе, 50-А в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» № АЯВЬ-0893 у присутності двох свідків, згідно показників якого підтверджено керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, у якому вказує, що оскаржувану постанову він отримав лише 13 січня 2016 року, про що є розписка у заяві про отримання цієї копії та у заяві про надання на ознайомлення матеріалів справи. Про розгляд справи судом його повідомлено не було, постанову винесено без його участі, копію вказаної постанови йому направлено не було, що є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною у зв'язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_4 зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки неправильно застосовано положення ст. 130 КУпАП, зокрема в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у законній спосіб не підтверджено керування ним автомобілем у стані сп'яніння, а саме: у протоколі він двічі зазначив, що не погоджуюсь з протоколом та діями працівників патрульної служби; у спеціальному розділі протоколу «Огляд на стан сп'яніння» у спеціальній графі «З результатами згоден» відсутній обов'язковий його підпис про погодження з результатами огляду на стан сп'яніння із застосуванням саме працівниками патрульної служби спеціального прибору ДРАГЕР; містяться принципові суперечності між часом, зазначеним у роздруківці, яка фіксує застосування прибору ДРАГЕР та в якій зазначено, що цій прибор був застосований о 11 год. 32 хв. та між часом застосування цього прибору, зазначеним у пояснення свідка ОСОБА_6 - 11 год. 00 хв., та між часом застосування цього прибору зазначеним у пояснення свідка ОСОБА_7 - 11 год. 30 хв.; прибор ДРАГЕР було застосовано невідомою особою на прізвище ОСОБА_8, з врахуванням того, що протокол складений працівником патрульної служби на прізвище ОСОБА_9

Судом також порушено вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутній документ, який підтверджує отримання повістки про виклик ОСОБА_4 у судове засідання, а тому, суд протиправно розглянув справу у його відсутність у судовому засіданні, оскільки повістку, копія якої без належного підтвердження її відправлення, знаходиться у матеріалах справи, він не отримував.

В порушення вимог ст.ст. 251, 252, 273 КУпАП та положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини протни безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази керування ОСОБА_4 автомобілем у стані сп'яніння докази, а суд зазначив у постанові, що його вина підтверджується матеріалами справи. Разом з цим, суд сфальсифікував обставини справи та обставини розгляду справи у суді, оскільки протиправно зазначив у постанові, що ОСОБА_4 не заперечував своєї вини. Так, у протоколі він два рази зазначив, що не згодний з ним, а у судовому засіданні його не було, а тому, він не визнавав своєї вини та не визнаю, а відповідно суд незаконно зазначив, що він визнав свою вину.

Крім того, ні у протоколі, ні у постанові суду не має посилання на нормативний акт, який встановлює допустимий ступень алкогольного сп'яніння при керуванні автомобілем у вигляді цифрового показнику, а тому записане у протоколі показання прибору ДРАГЕР 1,98 % не може бути підтвердження недопустимої норми сп'яніння.

Отже, під час розгляду справи суд грубо порушив вимоги ст.ст. 1, 7, 245, ч. 2 ст. 283 КУпАП, та не виконав вимоги ст. 280 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважа., що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скаргп підлягає частковому задоволенню знаступних підстав.

Строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущено з поважних причин, так як ОСОБА_4 не був сповіщений про час та місце розгляду справи, копію постанови отримав лише 13 січня 20165 року в зв'язку з чим його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

В порушення ч. 2ст. 268 КУпАП суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи та розглянув справу за його відсутності, чим порушив його права не повний, об'єктивний розгляд справи та право на захист, в зв'язку чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення щодо вимог ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі засади та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, даними огляду на стан сп'яніння - запах алкоголю із порожнень рота, незв'язна мова, почервоніння обличчя, порушення координації, результатами огляду на стан сп'яніння - алкотест 6810, згідно якого виявлено 1,98 % алкоголю, показаннями свідка ОСОБА_7 в апеляційній інстанції, розпискою про транспортування автомобіля ОСОБА_4, поясненнями інспекторів ПП ОСОБА_10 та ОСОБА_11, повідомлення в службу 102 про блокування п'яним водієм ОСОБА_4 проїзду, які в своїй сукупності повністю підтверджують вину ОСОБА_4

Посилання в апеляційній скарзі на порушення інспекторами ПП наказу МВС України від 07.11.2015 р. IV 1395 «Про затвердження Інструкції з оформленням поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі» є необґрунтованим,поскільки на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4 31 жовтня 2015 року положення вказаного наказу не діяли.

Безпідставні також доводи апеляції про незаконність застосування приладу «Драгер», поскільки воно проведено з дотриманням вимог п.2.1-2.6 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарняних препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та наказу МВС України від 01.03.2010 р. № 33, де в п. 3 переліку, технічних засобів вказано газоаналізатор «Alkotest -6810», що відповідає приладу «Драгер».

За таких обставин ОСОБА_4 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП в зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а саме спливу трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення до дня прийняття постанови апеляційним судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАПА в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський