Справа № 346/2783/16-п
Провадження № 33/779/106/2016
Категорія ч. 1 ст. 155-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хільчук І. І.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю:

захисника ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.05.2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1, громадянка України, працює оператором АЗС ТОВ «ВОГ-РІТЕЙЛ»

притягнена до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 34 грн. в дохід держави; цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді встановлено, що 11.04.2016 року о 13-25 год. при перевірці АЗС з магазином ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», що знаходиться за адресою: с. Раківчик, вул.Прикарпатська, буд. 10А, Коломийського району, виявлено, що ОСОБА_3 вчинила правопорушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: проведено розрахункові операції через РРО з видачею розрахункових документів невстановленого зразка, в розрахункових документах відсутня ставка та сума акцизного податку; не забезпечено відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів зазначених в денному звіті РРО.

На вказану постанову суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати як незаконну і необґрунтовану. Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст постанови вона отримала на руки лише 20.05.2016 року. В обґрунтування своїх доводів посилалась на те, що суд не прийняв до уваги її пояснення, які безпідставно були оцінені судом критично, а твердження суду про те, що при відсутності оскарження з її боку акту перевірки вона бажає уникнути від відповідальності, не ґрунтуються на законі.

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судове засідання суду апеляційної інстанції надано клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи у її відсутність.

Вважаю за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_4 про розгляд справи у її відсутність, оскільки вона належним чином повідомлена про час розгляду справи, від неї надійшло клопотання про розгляд справи в її відсутність, та відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи при розгляді справи вказаної категорії не є обов'язковою.

В судове засідання апеляційного суду з'явився захисник ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, заявив клопотання про долучення до матеріалів справи довідки №1122-06ю від 23.06.2016 року, копії довіреності від 13.01.21016 року на ім'я ОСОБА_2, та договір про надання юридичних послуг від 23.06.2016 року.

Вважаю, що клопотання захисника належить задовольнити, долучити до матеріалів справи вказані документи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши доводи апелянта, вважаю, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, вимоги апеляційної скарги задовольнити частково, постанову суду скасувати, з наступних підстав.

Зазначену апелянтом причину пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме отримання повного тексту постанови суду 20.05.2016 року, вважаю поважною, оскільки доводи апелянта про це підтверджується його розпискою (а.с. 22).

Враховуюче викладене, а також незначний термін пропуску строку на оскарження, а саме апеляційна скарга направлена до суду поштою 23.05.2016 року (а.с. 28), вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає поновленню

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП суд оцінює як кожен доказ окремо, так і всю сукупність доказів з точку зору їх відносності та допустимості.

В порушення вимог цих статей, суддя при розгляді справи не дав належну оцінку всім доказам по справі, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2016 року, акту про результати фактичної перевірки №090051 від 18.04.2016 року (далі - Акту), письмовим поясненням ОСОБА_3 як і під час проведення перевірки так й направлених безпосередньо до суду та долучених до справи, обмежився лише загальними фразами, перерахувавши вказані вище докази без належного мотивування своїх висновків щодо кожного з них.

11.05.2016 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшли пояснення ОСОБА_3, в яких вона просить суд звернути увагу на те, що згідно Наказу Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 року п. 5 - "Вимоги до форми і змісту фіскальних касових чеків у частині відображення інших податків, крім податку на додану вартість, не поширюються на розрахункові документи, що друкуються реєстраторами розрахункових документів, версії внутрішнього програмного забезпечення включені до державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів та комп'ютерних систем, до дня набрання чинності цим наказом " тощо (а.с. 8-9).

Вважаю безпідставними та незаконними висновки судді в частині критичного ставлення до пояснень особи з підстав її небажання оскаржувати акт перевірки, та розцінювання таких дій ОСОБА_3 як спосіб уникнення від відповідальності, оскільки відповідно до норм діючого законодавства оскарження будь-якого рішення є право особи, а не її обов'язок.

Як вбачається з акту про результати фактичної перевірки № 090051від 18.04.2016 року, під час перевірки встановлені порушення: 1) п. 1, 2, 13 ст. 3, ст. 8 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами від 21.01.2016 року №13), тобто незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів зазначених в даному звіті реєстратора розрахункових операцій; 2) ст. 226 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року із змінами і доповненнями, тобто проведення розрахункових операцій з видачею розрахункових документів не встановленого зразка, а саме в розрахункових документах не містяться ставки та суми акцизного податку; 3) ст. 11 Закону України від 19.12.1195 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка (а.с. 2-4).

Судом залишено поза увагою те, що суб'єктами правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155-1 КУпАп може бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов'язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Між тим, місцевий суд, прийняв до розгляду неповний і не конкретний матеріал від державної фіскальної служби, де відсутні дані про перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з АЗС ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», чи є остання посадовою особою, її функціональні обов'язки, що безпосередньо впливає на суб'єктивну сторону вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Крім того, суб'єктивна сторона вказаного правопорушення, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, проте суддею не встановлений умисел з яким діяла ОСОБА_3

Суд першої інстанції допустив неповноту і однобічність з'ясування всіх обставин справи, не встановив предмет доказування, не оцінивши належним чином наявні у справі докази, у зв'язку із чим суддя прийняв поспішне, немотивоване і передчасне рішення.

При таких обставинах, вважаю, що постанова судді є незаконною та підлягає скасуванню.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу до наступного висновку.

Захисником у судове засідання надана довідка №1/22-06ю від 23.06.2016 року щодо підтвердження трудових відносин між ОСОБА_3 та ТОВ «ВОГ-РІТЕЙЛ», з якої вбачається, що ОСОБА_3 працює на посаді оператора АЗС ТОВ «ВОГ-РІТЕЙЛ».

Захисник в судовому засіданні апеляційного суду з приводу видачі розрахункового документу невстановленого зразка заперечував винуватість ОСОБА_3, мотивуючи тим, що касовий чек виданий належного зразка та форми, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Диспозицією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за: «порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», особами які здійснюють розрахункові операції.

Таким чином приходжу до висновку, що ОСОБА_3 є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №051496 від 11.04.2016 року о 13-25 год. в АЗС магазину, складеного заступником начальника відділу органу ГУ ДВС (ДПІ) ОСОБА_5, встановлено, що оператор АЗС ТОВ «ВОГ-РІТЕЙЛ» ОСОБА_3 вчинила порушення встановленого порядку проведення розрахунків в сфері торгівлі, які складаються з:

1) проведення розрахункових операцій через РРО з видачею розрахункових документів невстановленого зразка, в розрахункових документах відсутня ставка та сума акцизного податку;

2) незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, суми коштів, зазначених в звіті РРО;

чим було порушено п. 1, 2, 13 ст. 3, ст. 8 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с. 1).

Як вбачається з акту про результати фактичної перевірки №090051 від 18.04.2016 року, під час перевірки встановлені порушення:

1) п. 1, 2, 13 ст. 3, ст. 8 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами від 21.01.2016 року №13), тобто незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів зазначених в даному звіті реєстратора розрахункових операцій;

2) ст. 226 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року із змінами і доповненнями, тобто проведення розрахункових операцій з видачею розрахункових документів не встановленого зразка, а саме в розрахункових документах не містяться ставки та суми акцизного податку;

3) ст. 11 Закону України від 19.12.1195 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка (а.с. 2-4).

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 року, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

п.1 проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

п.2 видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

п.13 забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість;

Згідно ст. 8 цього ж Закону форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються органами доходів і зборів.

Наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 року п. 5 встановлено, що вимоги до форми і змісту фіскальних касових чеків у частині відображення інших податків, крім податку на додану вартість, не поширюються на розрахункові документи, що друкуються реєстраторами розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів та комп'ютерних систем, до дня набрання чинності цим наказом.

Як вбачається з п. 2.1.1 Акту про результати фактичної перевірки, реєстратор - розрахункових операцій наявний на даній АЗС включений до державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів від 16.12.2013 року, реєстраційне посвідчення № (а.с. 2-4, а.с. 2 зворіт п.2.1.1. описової частини акту).

Таким чином, доводи апеляції ОСОБА_3 в частині що стосується видачі касових чеків встановленого зразка, є слушними та повністю підтверджують позицію апелянта щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення в цій частині, оскільки відомості які містяться у чеках, ксерокопії яких долучені до справи, (а.с. 5) відповідають вимогам діючого законодавства.

Що стосується незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, суми коштів, зазначених в даному звіті РРО, то в цій частині вина ОСОБА_3 доведена в повному обсязі, оскільки як вбачається з акту сума коштів дорівнювалась 88614,78 грн. в той час як показник денного звіту РРО становить 88615,95 грн., розбіжність складає 1,17 грн. (а.с. 5 зворіт).

Апелянтом не надано доказів на спростування вказаного факту.

Захисник в судовому засіданні апеляційного суду з цього приводу повідомив, що дійсно вказані розбіжності в розмірі 1,17 грн. мали місце, але вважає вказану суму незначною, у зв'яжу із чим в цій частині просить визнати малозначність цього правопорушення.

Таким чином вважаю встановленим, що 11.04.2016 року о 13-25 год. при перевірці АЗС з магазином ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», що знаходиться за адресою: с. Раківчик, вул.Прикарпатська, буд. 10А, Коломийського району, ОСОБА_3 вчинила порушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, тобто не забезпечила відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів зазначених в денному звіті РРО, а саме сума коштів дорівнювалась 88614,78 грн. в той час як показник денного звіту РРО становить 88615,95 грн., розбіжність складає 1,17 грн., чим порушила п. 13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 року, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, - порушення встановленого законом порядку розрахунку в сфері торгівлі особою, яка здійснює розрахункові операції.

Разом з тим, при прийнятті рішення по справі, враховую конкретні обставини вчиненого правопорушення, а саме суть правопорушення при якому розбіжності показників суми коштів становить 1,17 грн., виникла на загальній сумі показника денного звіту РРО, який становив 88615,95 грн.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, порушника може бути звільнено від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що допущене порушення порядку проведення розрахунків є незначним, а також з урахуванням того, що скоєне правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало значних збитків державним, суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, а також те, що ОСОБА_3 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору дорівнюється 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, то, у такому випадку, відсутні підстави для стягнення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 247, 294, КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.05.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.05.2016 року, якою ОСОБА_3, притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Івано-Франківської області В.В. Повзло