Номер провадження: 33/785/442/16
Номер справи місцевого суду: 522/1535/16-п
Головуючий у першій інстанції Погрібний
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за ОСОБА_1 її захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката Бобира Л.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м.Одеси від 01 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин. Стягнутий судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Відповідно до оскарженої постанови суду, 23 квітня 2016 року о 07:00 годині ранку ОСОБА_1, знаходячись за місцем її проживання в АДРЕСА_3, застосувала нецензурну лайку до ОСОБА_3, завдавши останньому психологічну шкоду. Таким чином своїми діями ОСОБА_1 вчинила насильство в сім'ї, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду викладені в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи. При складанні протоколу лейтенант поліції Бойченко С.О. не взяв до уваги ту обставину, що саме ОСОБА_1 є потерпілою від систематичного фізичного та психічного насильства з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_6, з яким наразі вона проживає в одній квартирі.

В свою чергу суддя районного суду не викликав її у судове засідання та розглянув справу за її відсутності, чим порушив її права, передбачені ст.268 КУпАП. При цьому, на думку ОСОБА_1, суддя районного суду дійшов необґрунтованого висновку про її винуватість у вчиненому правопорушенні, не допитавши при цьому учасників конфлікту та жодних свідків.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката Бобир Л.В., які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про належне сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи відносно неї, як це прямо встановлено положеннями ст.277-2 КУпАП, внаслідок чого були порушені її права, передбачені ст.268 КУпАП в тому числі і право на захист.

Згідно зі ст.245 КУпАП - завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суд першої інстанції не дотримався вимог вказаних норм Закону та, розглянувши справу за відсутності учасників судового розгляду і позбавивши їх можливості надати пояснення щодо обставин правопорушення, не з'ясував в повному обсязі всіх обставин справи та дійшов хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 р. № 2789-III насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №392622 від 26 квітня 2016 року вбачається, що 23 квітня 2016 року громадянка ОСОБА_1 розмовляла на підвищених тонах в бік свого колишнього чоловіка ОСОБА_3

На підставі вказаного протоколу суд 1-ої інстанції дійшов висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила психологічне насилля в сім'ї та притягнув її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вважаю, що під час розгляду справи суддя допустив неповноту судового розгляду та залишив недослідженими обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Вказана неповнота в свою чергу призвела до невідповідності висновків суду, викладених в оскарженій постанові, фактичним обставинам справи.

Так, під психологічним насильством в сім'ї слід розуміти насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 1999 року. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей 2000 та 2007 року народження. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 27 січня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний. Після розірвання шлюбу вони продовжують жити разом у службовій квартирі, що була надана родині ОСОБА_3 На протязі всього подружнього життя ОСОБА_3 систематично застосовував фізичне насильство по відношенню до ОСОБА_1, погрожував їй та знущався, при цьому вчиняв ці дії на очах дітей. Два роки тому ОСОБА_3 покинув дружину з дітьми та біля пів року проживав з іншою жінкою, однак після того повернувся проживати у службову квартиру, в якій мешкає ОСОБА_1 з їх спільними дітьми. На протязі 2013-2016 років ОСОБА_1 неодноразово зверталася в правоохоронні органи з заявами про вчинені її колишнім чоловіком ОСОБА_3 злочини та на теперішній час за її заявами проводиться досудове розслідування у декількох кримінальних провадженнях за ст.125 КК України.

Щодо подій які мали місце 23 квітня 2016 року ОСОБА_1 пояснила, що в той день вона попросила у свого колишнього чоловіка 100 гривень на потреби їх старшого сина, на що останній почав її ображати та наніс їй удар кулаком в щелепу, від якого ОСОБА_1 втратила свідомість. Одразу після цього, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_3 поїхав до міліції писати заяву на свою колишню дружину.

За фактом цих подій ОСОБА_1 звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинений відносно неї злочин, яка була прийнята працівником поліції ОСОБА_7, що підтверджується талоном-повідомленням №000286 від 24 квітня 2016 року.

ОСОБА_8 у суді апеляційної інстанції пояснив, що він проживає у квартирі, яка була йому надана по службі в органах Міністерства Надзвичайних ситуацій зі своєю колишньою дружиною та двома неповнолітніми дітьми. Останні роки між ним та його колишньою дружиною систематично виникають сварки, однак вони вимушені жити разом.

ОСОБА_1 неодноразово безпідставно зверталася до правоохоронних органів з заявами про застосування насильства відносно неї з боку ОСОБА_3

23 квітня 2016 року ОСОБА_1 спровокувала конфлікт з ОСОБА_3, сварилася на нього та вдарила рукою по обличчю. Після цього він одразу звернувся з відповідною заявою в поліцію.

При цьому ОСОБА_3 не зміг надати суду апеляційної інстанції будь-яких доказів щодо його побиття колишньою дружиною.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що з 2013 року ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами за фактами спричинення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. За вказаними фактами в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано два кримінальних провадження за №0006043 від 09.07.2014 року та №0004121 від 09.05.2013 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.125 КУпАП (а.с.17, 24).

Вказані кримінальні провадження органом досудового розслідування були закриті в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КУпАП.

Після цього ОСОБА_1 звернулась зі скаргою до Одеської місцевої прокуратури №3 щодо неналежного здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень.

Матеріали вказаних кримінальних проваджень були витребувані та вивчені у місцевій прокуратурі. За результатами їх вивчення встановлено, що досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0006043 та №0004121 не здійснювалось належним чином, слідчим не було проведено необхідних слідчих та процесуальних дій спрямованих на встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення. На теперішній час досудове розслідування у вказаних кримінальних провадженнях за заявами ОСОБА_1 було поновлено, та процесуальним керівництвом надані письмові вказівки слідчому про проведення необхідних слідчих дій, в тому числі і щодо призначення судово-медичної експертизи.

Слід зазначити, що ОСОБА_3 народився у 1976 році (40 років), будь-яких вад здоров'я не має, є офіцером органів МЧС, зі слів ОСОБА_1 раніше займався боксом, а тому відсутні підстави вважати, що він може стати жертвою насильства з боку його колишньої дружини.

За таких обставин, із врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів вважаю, що висновок суду 1-ої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 не знайшов свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а висновки суду викладені в оскарженій постанові не відповідають фактичним обставинам справи, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1

Постанову судді Приморського районного суду м.Одеси від 01 червня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк у тридцять годин - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко