АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/521/2016 Суддя у першій інстанції: Дігтяр І.Р.
Категорія: ст.122-4 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2016 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено до нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин.

Згідно постанови, 26.02.2016 року о 21 год. 00 хв., водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Mitsubishi РАJЕRО» д.н.з .НОМЕР_2, в м. Києві по Броварському проспекту, будучи учасником ДТП, залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2016 року скасувати, матеріали справи направити до Управління патрульної поліції у м. Києві на дооформлення, для належного виконання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП та на додаткову перевірку щодо встановлення події адміністративного правопорушення ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП, з послідуючим направленням, за наявності для цього законних підстав, матеріалів справи на новий судовий розгляд з урахуванням положень ст. 38 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням фактичних обставин, що мають значення для справи. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення має бути повернутий для дооформлення до органу, який його склав, оскільки оформлений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Зазначає, що згідно протоколу ОСОБА_5 порушив лише п.2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП, однак в дійсності він порушив п.2.10, 11.4, 12.9 та 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2016 року в частині призначеного стягнення змінити та призначити менш суворе стягнення у виді штрафу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вважає постанову суду першої інстанції в частині призначеного стягнення необгрунтованою та занадто суворою. Зазначає, що санкція статті передбачає менш суворе покарання у виді сплати штрафу, але суддя не врахував, що ОСОБА_5 потрапив у ДТП вперше та отримавши шоковий стан, легкі тілесні ушкодження і вирішив в першу чергу звернутися до лікаря. Окрім цього не враховано характер вчиненого правопорушення та обставини, які пом'якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_5- ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційних скарг, вважаю, що апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи, оцінивши докази, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Висновок, викладений у постанові про винуватість ОСОБА_5 у порушенні п.2.10 «а» ПДР України, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є правильним та підтверджується матеріалами адміністративної справи і не оспорюється ОСОБА_5 в апеляційній скарзі..

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 26.02.2016 року о 21 год. 00 хв., водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Mitsubishi РАJЕRО» д.н.з .НОМЕР_2, в м. Києві по Броварському проспекту, будучи учасником ДТП, залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Водій автомобіля «Ford Scorpio» д.н.з НОМЕР_3 ОСОБА_4 у своїх поясненнях вказав, що 26.02.2016 року о 21 год. 30 хв. він керуючи автомобілем «Ford Scorpio» зі сторони Броварського проспекту в сторону м. Бровари, по лівій смузі руху, зі швидкість 60 км/год. із дистанцією близько 40 м. позаду автомобіля «Mitsubishi РАJЕRО». Далі, у своїх поясненнях вказує, що коли автомобіль «Mitsubishi РАJЕRО» різко зупинився, ОСОБА_4 натиснув на гальма, однак уникнути зіткненні не вдалось.

Зазначене підтверджується і поясненням свідків ДТП та даними схеми місця ДТП та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 має бути повернутий для дооформлення до органу, який його склав, оскільки оформлений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП то вони є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 складений у відповідності до розділу VI Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС України матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Посилання ОСОБА_4 на те, що ОСОБА_5 порушив не лише п.2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122 КУпАП, а й п.п.2.10, 11.4, 12.9 та 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП та ст.124 КУпАП то зазначене не є підставою для скасування постанови суду, оскільки суд апеляційної інстанції, у відповідності ст. 294 КУпАП, переглядає справу в мажах апеляційної скарги, та позбавлений можливості повернутий справу про адміністративне правопорушення для дооформлення до органу, який його склав, а також притягнути до відповідальності за тією статтею, за якою протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом при розгляді справи, не були повно, всебічно та об'єктивно з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, є голослівними, оскільки суддя дослідив матеріали справи, та вказав, що будь-яких доказів, що спростовують дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення суду надано не було, не надані такі докази і в суді апеляційної інстанції.

Доводи ОСОБА_5 про те, що суд призначив занадто суворе стягнення є необґрунтованими.

Таким чином, підстав для зміни постанови в частині призначеного стягнення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_5, немає.

Накладаючи адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 33 КУпАП, та обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, виходячи з характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

Апелянт не надав суду достатніх даних, які були б підставою для зміни постанови суду, а тому суд вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2016 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В. Фрич