Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/2820/16-п Суддя в 1-й інстанції Зарютін П.В.
№ провадження 33/778/167/16 Суддя в 2-й інстанції Татарінова А.І.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Татарінова А.І., за участю ОСОБА_1, розглянувши в залі Апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2016 р., якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Сереброва А.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких обставин: 19 травня 2016 року о 00-55 год. ОСОБА_1 на 289 км автодороги Харків - Сімферополь, керував автомобілем «ЗАЗ 1102», держномер ВЕ 7784 ВС, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постанова підлягає скасуванню в частині призначеного стягнення, оскільки він не має можливості сплатити штраф.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню.

Суд обґрунтовано дійшов до висновку, що особа винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування особою транспортним засобом в стані алкогольного спяніння вказані обставини ОСОБА_1 не заперечуються в апеляційній скарзі, в якій він зазначає, що визнає свою провину повністю.

При накладенні стягнення відповідно до положень ст.ст. 33-35 КУпАП суддею в повній мірі були враховані обставини, що впливають на відповідальність, а саме: тяжкість вчиненого правопорушення, характер правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі, передбачений санкцією частини 1 ст. 130 КУпАП.

Призначене ОСОБА_1 стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної статтею 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення зазначеною особою нових правопорушень.

Що стосується апеляційної вимоги ОСОБА_1 про призначення йому стягнення у виді виправних робіт або арешту, вона задоволенню не підлягає, оскільки ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає стягнення у виді виправних робіт, а згідно з положеннями ст.ст. 24, 32 КУпАП адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту є найсуворішим стягненням, його застосування посилить адміністративну відповідальність правопорушника, тобто, за змістом ч.9 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд не має можливості застосувати стягнення, на яке наполягає в апеляції ОСОБА_1

Виходячи з вищевикладеного вважаю, що підстави для скасування постанови чи зміни призначеного стягнення відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляцію ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_2