Справа № 621/379/16-п
Провадження № 3/621/126/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2016 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бережна Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Кошевої А.А.,

прокурора Каліни А.І.,

представника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від Прокуратури Харківської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, раніше працював начальником управління ветеринарної медицини у Зміївському районі, на теперішній час є виконуючим обовязки голови Держпродспоживслужби в Зміївському районі Харківської області, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ставиться в вину вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника управління ветеринарної медицини (далі Управління) порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» держслужбовці зобовязані, зокрема:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника;

3) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Наказом начальника Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області від 28.02.2011 року № 17-к ОСОБА_2 призначено на посаду начальника управління ветеринарної медицини в Зміївському районі головного державного інспектора ветеринарної медицини Зміївського району Харківської області.

29.11.2012 року на посаду лікаря ветмедицини ветсанексперта Зміївської районної державної лікарні ветеринарної медицини (яка є структурним підрозділом Зміївської районної державної лікарні ветеринарної медицини, що підпорядковується управлінню ветеринарної медицини в Зміївському районі) прийнято дружину начальника Управління ОСОБА_3.

17.04.2015 року ОСОБА_3 звільнено із зазначеної посади за власним бажанням.

14.05.2015 року постановою Зміївського районного суду Харківської області (справа № 621/959/15-п) дружину начальника Управління ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 26.06.2015 року дружину начальника Управління ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні відповідного правопорушення та на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення останню звільнено від відповідальності й оголошено усне зауваження.

30.06.2015 року наказом начальника Лікарні ОСОБА_3 прийнято на роботу на ту ж саму посаду, з якої останню 17.04.2015 року було звільнено.

Проте, ОСОБА_3 після призначення на посаду і далі порушувались обмеження щодо суміщення роботи в державному органі із зайняттям підприємницькою діяльністю.

У звязку з викладеними прокуратурою області 29.01.2016 року стосовно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який направлено до Зміївського районного суду Харківської області для розгляду.

Відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_2, йому було достовірно відомо про те, що його дружиною порушуються обмеження, передбачені ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. 7 ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції» посадові і службові особи державних органів, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення працівниками відповідних державних органів, їх структурних підрозділів зобовязані у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений субєкт у сфері протидії корупції.

Відповідно до п. 2.13 посадової інструкції начальника Управління ОСОБА_2, затвердженої начальником Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області 21.03.2011 року, зокрема одним із завдань та обовязків ОСОБА_2 є забезпечення дотримання працівниками Управління законодавства України з питань державної служби та боротьби з корупцією.

Згідно з п. 4 посадової інструкції ОСОБА_2 несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання обовязків, бездіяльність або не використання наданих йому прав.

17.10.2013 року начальником Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області винесено наказ № 113 «Про активізацію діяльності, спрямованої на виявлення та попередження корупційних проявів», яким зобовязано керівників територіальних органів та установ ветмедицини персонально вживати заходів, спрямовані на запобігання проявам корупції, своєчасно вирішувати питання про притягнення до відповідальності працівників, які допускають порушення законів у сфері запобігання та протидії корупції, а також постійно контролювати дотримання підлеглими особами дотримання обмежень щодо роботи близьких осіб, сумісництва та суміщення.

Відповідно до інформації Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області, ОСОБА_2 на виконання зазначеного наказу 01.12.2015 року та 01.01.2016 року звітував про відсутність з початку 2015 року порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» з боку працівників Управління.

Таким чином, при виконанні службових обовязків у ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність між приватним інтересом та службовими повноваженнями, що вплинули на обєктивність та неупередженість з його боку при виконанні службових обовязків і, як наслідок, не вчинення дій, які останній мав вчинити, а саме: не повідомив спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції про допущення його дружиною порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» з метою складення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ініціювання проведення службового розслідування, а також Головне управління ветеринарної медицини в Харківській області з метою притягнення її до дисциплінарної відповідальності, не ініціював та не вжив самостійно заходи дисциплінарного впливу.

Водночас, ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, тобто вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у суді свою вину не визнав. ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_1, надавши письмові заперечення, зазначали, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім того, накладення адміністративного стягнення неможливе, оскільки сплинули строки, визначені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його представника ОСОБА_1, прокурора Каліни А.І., дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які містяться в ній, приходжу до наступного висновку.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено перелік осіб, які є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Встановлено, що на момент складання Протоколу № 2 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією від 17.02.2016 року, ОСОБА_2 займав посаду начальника управління ветеринарної медицини у Зміївському районі, а, отже є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також встановлено, що дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 працювала на посаді лікаря ветмедицини ветсанексперта Зміївської районної державної лікарні ветеринарної медицини (яка є структурним підрозділом Зміївської районної державної лікарні ветеринарної медицини, що підпорядковується управлінню ветеринарної медицини в Зміївському районі) та в період роботи вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що встановлено та підтверджується копіями постанови Зміївського районного суду Харківської області від 14.05.2015 року (справа № 621/959/15-п) та постанови Апеляційного суду Харківської області від 26.06.2015 року /а.с. 47-53, 54-57/.

Відповідно до інформації Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області, ОСОБА_2 на виконання зазначеного наказу 01.12.2015 року та 01.01.2016 року звітував про відсутність з початку 2015 року порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» з боку працівників Управління /а.с. 15, 16/.

Відповідно до п. 2.13 посадової інструкції начальника Управління ОСОБА_2, затвердженої начальником Головного управління ветеринарної медицини в Харківській області 21.03.2011 року, зокрема одним із завдань та обовязків ОСОБА_2 є забезпечення дотримання працівниками Управління законодавства України з питань державної служби та боротьби з корупцією.

Згідно з п. 4 посадової інструкції ОСОБА_2 несе відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання обовязків, бездіяльність або не використання наданих йому прав.

Твердження ОСОБА_2 про те, що йому не було відомо про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, повязаного із корупцією, не відповідає дійсності, не приймається до уваги, та спростовується матеріалами справи, зокрема, його поясненнями від 22.01.2016 року /а.с. 6/.

Отже, при виконанні ОСОБА_2 своїх службових обовязків у нього виник реальний конфлікт інтересів, останній не вжив будь-яких заходів, спрямованих на: повідомлення спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції про допущення його дружиною порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» з метою складення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ініціювання проведення службового розслідування, а також Головне управління ветеринарної медицини в Харківській області з метою притягнення її до дисциплінарної відповідальності, не ініціював та не вжив самостійно заходи дисциплінарного впливу.

Крім того, ОСОБА_2, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Що стосується строків накладення адміністративного стягнення, варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В даному випадку днем виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є 02.02.2016 року день надходження до Прокуратури Харківської області листів матеріалів, з яких вбачається наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Неможна вважати день надання ОСОБА_2 пояснень днем виявлення вчинення адміністративного правопорушення, оскільки самі по собі пояснення без отримання необхідних документів не слугують правовою підставою для притягнення особи до відповідальності. При цьому, неможна погодитися і з позицією прокурора щодо дня відновлення провадження по справі, оскільки днем відновлення є дата відповідної ухвали.

Отже, якщо днем виявлення адміністративного правопорушення, за вчинення якого притягується ОСОБА_2, є 02.02.2016 року, з урахуванням часу зупинення провадження по справі, останнім днем накладення адміністративного стягнення на винну особу є 02.07.2016 року.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що поважних причин чи об'єктивних непереборних обставин що стали пілставою неповідомлення ОСОБА_2 у встановлених за законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, не встановлено, більш того не представлено на розсуд суду з боку особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_2, виходячи з вимог закону, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Керуючись ЗУ «Про запобігання корупції», ст. ст. 172-7, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн., які перерахувати на р/р 0227, одержувач УДКСУ у Зміївському районі Харківської області, , банк отримувача ГУДКУ в Харківській області, код банку отримувача 851011.

Строк сплати штрафу 15 днів.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп., які перерахувати на р/р 0227, одержувач УДКСУ у Зміївському районі Харківської області, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, код банку отримувача 851011.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подається до апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: