Справа № 463/1307/16-п Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/326/16 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.04.2016 року,

встановила:

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та стягнуто 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок гривень в дохід держави) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 275 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_1, керуючи автотранспортним засобом Рено, д.н.з. НОМЕР_1, 06.03.2016р. о 19:30 год. в м. Львові по вул. Городоцька, 8, під час об'їзду перешкоди, а саме транспортного засобу БАЗ д.н.з. НОМЕР_2, який стояв на зупинці, не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив дану постанову та просить скасувати її, як незаконну.

В обґрунтуваннях своєї позиції вказує на те, його вина у скоєнні вищевказаної транспортної пригоди не підтверджена поясненнями свідків, іншими доказами, що є необхідним для встановлення факту правопорушення. Вказує на те, що вина особи у скоєнні правопорушення повинна бути підтверджена фактичними даними, а саме поясненнями свідків, потерпілого, показаннями технічних приладів, засобів фото-відеоспостереження та іншими документами. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не роз'яснено сторонам і не застосовано положення про те, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи №463/1307/16-п та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у порушенні правил дорожнього руху, що відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно п.10.1. Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 083281 від 06 березня 2016 року, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його підписом (а.с. 1), схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2), поясненнями самого правопорушника ОСОБА_1 (а.с. 3) та пояснення потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 4), висновки свідків ОСОБА_3 (а.с. 5), ОСОБА_4 (а.с. 6) та ОСОБА_5 (а.с. 7).

Вказані докази є належними, допустимими та взаємопов'язаними, підтверджують наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

На стадії апеляційного провадження ОСОБА_1 не було представлено будь-яких інших доказів, що спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таких не встановлено і судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, постанова судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Маліновська-Микич О.В.

Львівської області