Справа № 161/4768/16-п Провадження №33/773/205/16 Суддя в 1 інстанції: Ковальчук В. О.
Категорія:ст.124 КУпАП. Доповідач: Лозовський А. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лозовський А.О. з участю особи щодо якої провадження закрито ОСОБА_1, представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2016 року, якою щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого слюсарем-випробовувачем Луцького ремонтного заводу «Мотор», одруженого, провадження у справі закрито у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, біля 13 години 35 хв. 05 квітня 2016 року в м.Луцьк Волинської області, водій ОСОБА_1, керуючи власним транспортним засобом автомобілем «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Соборності, що в м. Луцьку Волинської області, всупереч вимог п.п. 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху», не вибрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, допустив зіткнення з транспортним засобом-автомобілем марки «MITSUBISHI», що з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що саме порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Також зазначає, що характер зіткнення автомобілів однозначно вказує на порушення саме ОСОБА_1 ПДР в частині дотримання дистанції. Вважає, що в порушення процесуальних норм судом першої інстанції не здійснено виклик всіх учасників ДТП для допиту їх як свідків, а пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні оцінюватись критично, оскільки вони є зацікавленими особами так як є родичами порушника. Просить постанову судді скасувати, та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти стягнення в межах даної статті.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника потерпілого ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, особу, щодо якої провадження закрито ОСОБА_1, який заперечив проти апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП вказаних вимог закону не дотримався.

Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд не дав належну оцінку.

Так, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які судом покладені в основу прийнятого рішення, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені особи є родичами ОСОБА_1, а тому до їх показань слід віднестись критично. Крім того, показання вказаних свідків не відповідають фактичним обставинам справи, а тому вони не можуть бути доказом у даній справі.

Так, поясненнями потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що за обставин зазначених у протоколі, останній рухався у крайній правій смузі для руху, після чого включивши покажчик повороті він перестроївся в середню смугу для руху, перед ним рухався автомобіль «БМВ» який затормозив, відповідно до реакції водія він також здійснив гальмування, і через 4 секунди в задню частину його автомобіля вїхав автомобіль «Опель Вектра», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Ці показання узгоджуються із даними протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 452790, згідно з якого біля 13 години 35 хв. 05 квітня 2016 року в м.Луцьк Волинської області, водій ОСОБА_1, керуючи власним транспортним засобом автомобілем «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Соборності, що в м. Луцьку Волинської області, всупереч вимог п.п. 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху», не вибрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, допустив зіткнення з транспортним засобом-автомобілем марки «MITSUBISHI», що з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.1).

Крім того, як видно із схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка складена з участю двох понятих, з якою згідні були обидва учасника ДТП, про що свідчать їхні підписи в схемі (а.с.2), вбачається, що ДТП мало місце за обставин, на які вказує апелянт.

Відсутність ж на місці події слідів гальмування свідчить, що водій ОСОБА_1 з урахуванням дорожньої обстановки не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу під його керуванням, та через свою неуважність не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

Пунктом 12.1. ПДР передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, саме ОСОБА_1 належним чином не виконав вищезазначені вимоги Правил дорожнього руху, оскільки він не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримавшись безпечної дистанції допустив зіткнення з автомобілем.

Оцінивши докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наведені докази спростовують пояснення ОСОБА_1, який стверджував, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, оскільки той його підрізав та здійснив різке гальмування.

Причина зупинки транспортного засобу, який попереду, не впливає на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за цих конкретних обставин.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Отже, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, від якого тяжких наслідків не наступило, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок за такими реквізитами: найменування суду - Апеляційний суд Волинської області, назва податку - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), банк - ГУДКСУ у Волинській області, код банку - 803014, номер рахунку - 0002, одержувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030001, ідентифікаційний код одержувача - 38009628.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області А.О. Лозовський