Справа № 465/1468/16-п Головуючий у 1 інстанції: Дзендзюра С.М.
Провадження № 33/783/418/16 Доповідач: Тенюх В. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Тенюха В.П., з участю ОСОБА_1 , її адвоката Чліянц А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 13 травня 2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
цією постановою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 09.03.2016 року о 17 год, рухаючись по вул.Науковій в м.Львові, керуючи автомобілем «Toyota Sienna» д.н. НОМЕР_1 , не виконала неодноразові вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась проблисковими маячками червоного кольору, звуковим сигналом «сирена» та неодноразовою вимогою інспектора через гучномовець службового автомобіля, чим порушила вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та уточнення до неї, в яких, не заперечуючи висновків суду щодо фактичних обставин справи та правильність кваліфікації її дій, просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі ст.38 КУпАП.
В обгрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що обране адміністративне стягнення не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки всупереч вимогам ст.33 КУпАП, суддя не врахував дані про її особу, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, зокрема у матеріалах справи не містяться документи, які б підтверджували місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан. Вона за увесь час водійського стажу вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, автомобіль використовується нею у робочих цілях, так як вона є фізичною особою-підприємцем і позбавлення права керування транспортними засобами ставить її у дуже скрутне становище, оскільки вона не має іншого способу заробітку для повноцінного існування її дитини-інваліда.
Окрім цього, на її думку, строк накладення стягнення на день апеляційного розгляду відповідно до ст.38 КУпАП закінчився, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення складені на неї 09.03.2016 року.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її адвоката Чліянц А.А. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд всебічно, повно та об`єктивно повинен дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у невиконанні вимог працівника поліції про зупинку транспортного засобу підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.03.2016 року серії АП2 № 459533; рапортом інспектора роти № 5 батальону № 4 УПП у м.Львові, молодшого лейтенанта поліції Кільчицької О.С., що ніким не оскаржується.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характервчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, суддя першої інстанції дотримався вимог закону й відповідно до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини та ставлення до вчиненого, обставини, що обтяжують відповідальність продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її.

Обране ОСОБА_1 стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності за скоєне з метою виховання останньої в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги щодо неврахування суддею районного суду при накладенні стягнення усіх обставин справи є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що позбавлення права керування транспортним засобом позбавить її заробітку та змоги утримувати дитину-інваліда, не заслуговують на увагу, оскільки надані ОСОБА_1 документи щодо роду її трудової діяльності, а саме те, що вона є фізичною особою- підприємцем, видом діяльності якої є роздрібна торгівля меблями та товарами для дому, переконливо не підтверджують того факту, що такий вид її діяльності пов`язаний безпосередньо з керуванням нею транспортом.

Покликання апелянта щодо незаконних, на її думку, дій працівників поліції з невидачі тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки не стосуються даного провадження за складеним протоколом від 09 березня 2016 року серії АП2 № 459533 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, та не є предметом розгляду.

Доводи апеляційної скарги про закінчення строків накладення адміністративного стягнення є необгрунтованими, оскільки в силу ч.2 ст.38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Згідно з матеріалами справи, адміністративнеправопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 09.03.2016 року, судовий розгляд цієї справи відбувся 13.05.2016 року, тобто адміністративне стягнення накладено на неї місцевим судом у встановлений законом трьохмісячний строк.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною й обгрунтованою, а отже підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 13 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП залишити без змін, її апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Львівської області В.П.Тенюх