Провадження № 3/711/773/16
Справа № 711/4888/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в м. Черкасах про притягнення гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, інд. номер в матеріалах справи відсутній, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

17.05.2016 року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, різкі зміни забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями, гр. ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Гр. ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що 18.05.2016 року дійсно в м.Черкаси о 18 год. керував власним автомобілем, їхав в особистих справах, був зупинений патрульними поліції. У них виникли підозри з приводу перебування його за кермом в стані алкогольного спяніння, пізніше до них приєдналися ще два патрульних автомобіля. Він дійсно відмовився від проходження медичного обстеження у присутності двох свідків, однак в стані алкогольного спяніння не перебував, про що свідчить виписка за №1257 від 17.05.2016 року, яку він зробив для підтвердження самостійно, усвідомлюючи наслідки події та його фактичної відмови від проходження обстеження, яке він збагнув, коли було складено протокол, а поліцейські розїхалися. Йому також здалося дивним, що під час складання протоколу та бесіди з ним було задіяно екіпажі трьох патрульних автомобілів, що його також насторожило і спонукали до недовіри освідуванню за допомогою пристрою Драгер. Відмова була зумовлена тим, що йому необхідно було дістатися медичного закладу та пройти відповідний курс лікування, назначеного раніше, а освідування займе тривалий проміжок часу, що може вплинути на його самопочуття. Також повідомив, що перебував у відпустці відповідно до наказу за №100-в від 02.03.2016 року пройшов обстеження, згідно якого йому назначили триваюче лікування відповідно до встановленого діагнозу, що підтверджується медичними документами. 17.05.2016 року вечором йому надали медичну допомогу відповідно до встановленого лікування. Прохав на підставі дій в крайній необхідності провадження закрити.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2016 року;

-даними письмового пояснення ОСОБА_2 від 17.05.2016 року;

-даними письмового пояснення ОСОБА_3 від 17.05.2016 року;

Однак, було також досліджено в судовому засіданні надані письмові матеріали, які підтверджують позицію особи, що притягується до адміністративної відповідальності та встановлено наступне.

Відповідно до копії наказу за №100-в від 02.03.2016 року ОСОБА_1 перебував у відпустці з 09 по 12 березня 2016 року. 10.03.2016 року дійсно звертався до лікаря, що підтверджено електрокардіограмою від 10.03.2016 року та заключенням від вказаної дати із призначенням лікування, в яке входить інфузійна терапія у виді капельниць. Довідка від 02.06.2016 року за №1615 підтверджує, що ОСОБА_1 17.05.2016 року, одразу після інциденту, із 20.30 амбулаторно перебував у хірургічному відділенні «Швидкої медичної допомоги» Третьої черкаської міської лікарні для здійснення консервативної інфузійної терапії (серцеві і судинні препарати). Також встановлено, що ОСОБА_1 того дня перебував без ознак спяніння, що підтверджено випискою за №1257 від 17.05.2016 року Черкаського обласного наркологічного диспансеру, куди він самостійно звернувся о 19 год. 30 хв.

Дослідивши матеріали адміністративної справи в сукупності, враховуючи зясовані обставини в ході судового розгляду, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний формальний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак, в даному, конкретному випадку, приходжу до висновку, що наявні обставини, що виключають протиправність діяння, передбачені законодавством про адміністративні правопорушення. Крайня необхідність, в якій діяла особа, що притягується до відповідальності, виключає адміністративну відповідальність.

Вчинена в стані крайньої необхідності дія є дія, яка спрямована на усунення небезпеки, в даному випадку небезпеки, що загрожувала здоровю особи. Дана небезпека не могла бути усунена іншим шляхом. ОСОБА_1 підтвердив, що керував власним автомобілем в тверезому стані, однак, із зазначених підстав, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного спяніння. Таким чином заподіяна шкода менш значна, яка фактично не настала, ніж відвернена шкода, яка могла бути спричинена особі. Дане питання є питанням факту, тому вирішується в кожному випадку окремо в залежності від конкретних обставин справи. Підстав для уникнення керування власним автомобілем у особи не було, так як він був тверезий.

Положенням ст. 17 КУпАП вказують, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом, що встановлює відповідальність за адміністративним правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує правам і свободам громадян, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Таким чином, 17.05.2016 року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в м.Черкаси. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, діючи в стані крайньої необхідності.

Враховуючи, що особа вчинила дії в стані крайньої необхідності, провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 130, п.7 ст.247, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.4 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_4