Провадження № 33/792/108/16
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Лукянчук О.М., правопорушника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

у с т а н о в и в:

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 травня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2/в, кв.24, інженер ПАТ «Варяг-Сервіс», визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

За постановою судді, ОСОБА_2 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ухилення від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

07 травня 2016 року о 05 годині 20 хвилин по Просп. Миру, 102 у м. Хмельницькому він керував автомобілем «Мазда», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з рота), а після зупинення працівниками патрульної поліції, на порушення п.2.5 ПДР України (далі ПДР) ухилився від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив постанову суду змінити та призначити йому адміністративне стягнення у виді арешту. Посилався на те, що накладене на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим. Зазначав, що він працює на посаді директора ПАТ «Варяг-Сервіс», обовязковою умовою перебування на посаді є наявність права керування транспортним засобом. Крім того, він має на утриманні неповнолітню дитину, і позбавлення його права керування транспортним засобом поставить його сімю у скрутне матеріальне становище, позбавить можливості забезпечувати дитину усіма необхідними для її віку благами .

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, уважаю, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст.252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

Обставини вчиненого ОСОБА_2 порушення ПДР підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 07 травня 2016 року і ним не оспорюються.

З нього випливає, що ОСОБА_2, який протягом року піддавався адміністративному стягненню за ухилення від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння, 07 травня 2016 року о 05 годині 20 хвилин по Просп. Миру, 102 в м. Хмельницькому керував автомобілем «Мазда», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (почервоніння обличчя, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з рота), а після зупинення працівниками патрульної поліції, на порушення п.2.5 ПДР ухилився від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан спяніння.

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 19 лютого 2016 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді 3 400 грн. штрафу, однак він належних висновків не зробив та знов керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння. Це свідчить про суспільну небезпечність його як учасника дорожнього руху, який керує транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки, та у випадку не позбавлення його права керування транспортними засобами може призвести до невідворотних наслідків.

За таких обставин, посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що позбавлення його права керування транспортними засобами є занадто суворим стягненням та позбавить його єдиного джерела доходу, на увагу не заслуговують.

З урахуванням вчиненого правопорушення та ставлення до нього порушника, судом згідно санкції ч.2 ст.130 КУпАП накладено найм'якше адміністративне стягнення у мінімальному його розмірі.

Доводи апелянта про зміну постанови і накладення іншого стягнення, передбаченого санкцією зазначеної статті, зокрема у виді арешту, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.9 ст.294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією відповідної статті, воно не може бути посилено.

За змістом же ст.24 КУпАП випливає, що арешт є більш тяжким стягненням, ніж позбавлення права керування транспортним засобом.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу ? без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду М.С. Матущак