П О С Т А Н О В А

іменем України

31 травня 2016року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Києва, яка працює лікарем в КНП КДУ в Голосіївському районі м. Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 13 березня 2016 року, приблизно о 22 годині, за адресою: АДРЕСА_1, вчинила насильство в сім'ї психологічного характеру, а саме вчинила словесний конфлікт відносно своєї сестри ОСОБА_3, в ході якої погрожувала останній фізичною розправою, ображала її нецензурною лайкою, на зауваження не реагувала.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального закону, просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає про однобічне і неповне з'ясування судом фактичних обставин по справі та неправильну оцінку наявних в ній доказів. При цьому вказує, що суд нехтуючи принципом рівності сторін перед законом, взяв до уваги пояснення тільки заявниці ОСОБА_3, проігнорувавши її пояснення та заперечення щодо обставин конфлікту, а тому прийшов до необґрунтованого висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_4, які апеляційну скаргу підтримали та, крім наведеного в ній, зазначили про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП та Закону України «Про попередження насильства в сім'ї», потерпілу ОСОБА_3 щодо законності судового рішення, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до висновку про її обґрунтованість з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідальність за даною нормою закону настає за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), лише в разі, якщо внаслідок таких дій могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров'ю потерпілого.

Між тим, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, знайшовши ОСОБА_2 винною у вчиненні насильства в сім'ї психологічного характеру, що виразилось в словесному конфлікті відносно своєї сестри ОСОБА_3, який супроводжувався погрозами фізичною розправою, образами та нецензурною лайкою на адресу потерпілої, ні орган, який склав адміністративний протокол, ні суд не зазначили, чи могла та чи була такими діями правопорушника завдана шкода фізичному або психологічному здоров'ю потерпілої.

Крім того, згідно зі ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15 листопада 2001 року, членами сім'ї визнаються - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Як вбачається по справі, ОСОБА_2 хоча є рідною сестрою ОСОБА_3 та проживає з нею в одній квартирі, однак вони не пов'язані спільним побутом, а також взаємними правами та обов'язками.

Більш того, встановлено що в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, проживають дві сім'ї, а саме: сім'я у складі ОСОБА_2 та її дочки, а також - ОСОБА_3 та її сина і дочки, чим спростовується висновок суду першої інстанції про проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю.

Також із пояснень як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 слідує, що конфлікти між ними, в тому числі 13 березня 2016 року, виникли не на ґрунті сімейних стосунків, а на підставі невизначеності порядку користування квартирою АДРЕСА_1.

А тому доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, заслуговують на увагу.

Наведені обставини залишились поза увагою та належною оцінкою суду першої інстанції, у зв'язку із чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 зазначеного складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києві від 20 квітня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді 30 годин громадських робіт - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гладій С.В.