П О С Т А Н О В А

іменем України

12 травня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, відносно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до постанови, 27.12.2015 о 18 год. 45 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ChevroletEriсa, д.н.з.НОМЕР_1, рухався заднім ходом по вул. Волинській, 57, в м. Києві, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до інших осіб, здійснив зіткнення з автомобілем марки Toyota RAV 4, д.н.з.НОМЕР_2, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_1, керуючи вищевказаним автомобілем, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не зупинив транспортний засіб та залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені фактичні обставини справи, відеоматеріали з місця ДТП, що і призвело до винесення рішення, яке, на його думку, є незаконним та необґрунтованим. Вказує, що причиною дорожньо-транспортної пригоди є порушення водієм ОСОБА_2 п.п. "и" п. 15.9 та п. 19.4 Правил дорожнього руху України, оскільки останній в порушення п.п. "и" п. 15.9 Правил дорожнього руху України, припаркував свій автомобіль Toyota RAV 4, д.н.з. НОМЕР_2, ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, а відповідно до п. 19.4 ПДР - під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнуті габаритні або стоянкові ліхтарі, що водієм ОСОБА_2 зроблено не було.

Вказав і на те, що він не залишився на місці ДТП у зв'язку з необхідністю негайного прийому ліків у визначений час у зв'язку з перенесеним раніше гіпертонічним кризом, при тому, що і у водія ОСОБА_2 до нього претензій не було.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про закриття провадження за відсутністю в його діях складів адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, пояснення свідка ОСОБА_4, інспектора відділу розшуку та дізнання УПП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та додатково надані документи, переглянувши відеозапис, долучений до матеріалів справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення, складених відносно ОСОБА_1, винність якого у порушенні ним Правил дорожнього руху України підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами по справі, за які настає відповідальність за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2016 року, серії АП2 № 358660, обставини чого не заперечував і ОСОБА_1, у тому числі у своїх поясненнях від 22 січня 2016 року (а.с. 5), в суді першої і апеляційної інстанцій, про те, що він 27 грудня 2015 року о 18 год. 45 хв. по вул. Волинська, 57, в м. Києві керував автомобілем Chevrolet Eriсa,д.н.з. НОМЕР_1, та виїжджав з автомийки заднім ходом. При цьому він дійсно не пересвідчився в безпеці свого руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, і вчинив наїзд на нерухомий автомобіль ToyotaRAV 4,д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 1).

В цей же день, відносно нього був складений і другий протокол про адміністративне правопорушення, серії АП1 № 920871, за те, що він, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не зупинив транспортний засіб та залишив місце пригоди (а.с. 2).

Як пояснив ОСОБА_1, він не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди, оскільки йому необхідно приймати медичні препарати у визначений час внаслідок перенесеної ним хвороби, а тому він і не дочекався працівників поліції, залишився місце пригоди, на чому не наполягав ОСОБА_2

Вказані протоколи за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та складені, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором відділу розшуку та дізнання УПП у місті Києві капітаном поліції ОСОБА_5

Допитаний в суді апеляційної інстанції - інспектор відділу розшуку та дізнання УПП у місті Києві капітан поліції ОСОБА_5 пояснив, що в ході проведення перевірки були опитані учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відеозапис камер спостереження автомийки по вул. Волинській, 57, в м. Києві та інші долучені до матеріалів справи докази, на підставі яких ним встановлено механізм отримання пошкоджень транспортних засобів, на підставі чого і були складені протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1, в діях якого наявні порушення п.п. 10.9, 2.10 Правил дорожнього руху України.

За наведеним, на його-інспектора переконання, саме дії водія ОСОБА_1, який, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не звернувся за допомогою до інших осіб, у зв'язку з чим здійснив зіткнення з автомобілем, що знаходився в нерухомому стані, і як наслідок транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а потім ОСОБА_1 залишив місце пригоди.

ОСОБА_1 повністю погодився з поясненнями інспектора відділу розшуку та дізнання УПП у місті Києві капітана поліції ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції.

Висновки інспектора узгоджуються і з поясненнями свідка ОСОБА_4, який суду апеляційної інстанції пояснив, що був очевидцем того, як 27 грудня 2015 року, о 18 год. 40 хв., водій автомобіля Chevrolet Eriсa,д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1 дійсно, виїжджаючи заднім ходом з автомийки, не побачив та вчинив зіткнення з автомобілем Toyota RAV 4,д.н.з. НОМЕР_2. ПотімОСОБА_1 вийшов з автомобіля, подивився на механічні пошкодження транспортних засобів та трохи від'їхав в сторону. В припаркованому автомобілі - "Toyota RAV 4" за кермом нікого не було. Вважає, що за правилами дорожнього руху, ОСОБА_1 мав звернутися за допомогою до інших осіб, в тому числі і працівників автомийки, задля безпечного виїзду з автомийки та ймовірного уникнення ДТП, у тому числі можливого наїзду на пішоходів.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції не з'явився, проте на електрону адресу суду надіслав письмову заяву про належне його повідомлення про час, день та місце слухання справи та додаткового надав пояснення щодо фактичних обставин справи з викладенням своєї позиції щодо ґрунтовності висновків суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції, надавши всім доказам по справі належну оцінку у сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, за порушення ним п.п. 10.9, 2.10 Правил дорожнього руху України.

З огляду на викладене, слід прийти до висновку, що підстав для скасування постанови суду і закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі останнього - немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька