Справа № 500/2894/16-п
Провадження № 3/500/889/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2016 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 19 квітня 1984 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000342, що складений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області ОСОБА_2, 01 квітня 2016 року, о 17:45 годині, ОСОБА_1 грубо порушив правила полювання, а саме: перевозив в автомобілі «УАЗ 452», державний номер НОМЕР_1, продукцію полювання (дві качки та дві ондатри) без наявності будь-яких документів на право полювання та у заборонений час, в не мисливський сезон, був зупинений на території Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, КПП Державної прикордонної служби, що є порушенням п.п. 3, 4 ст. ст. 12,19, п.п. 1; 3; 5 ч. 1 ст. 20, 42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 85 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що полюванням він не займався, а вказаних тварин він тільки перевозив у своєму автомобілі.

Особа, якою був складений протокол №000342, інспектор Мінков І.П., підтвердив викладені у протоколі обставини, та зазначив, що є всі підстави для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.3, п. 4 ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», до полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня); перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.

Враховуючи викладене, твердження притягуваного, що він полюванням не займався, а лише перевозив тушки звірів, птах у своєму автомобілю, не свідчать про те, що його дії не є адміністративним правопорушенням та не підпадають під дію статті 85 КУпАП, з огляду на те, що зазначені ОСОБА_1 дії прирівнюються до полювання згідно ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», а отже відповідальність за них передбачена ч.2 ст.85 КУпАП, навіть у разі невчинення ним дій щодо відстрілу мисливських тварин.

Крім того, сам факт перевезення мисливських тварин не заперечується притягуваним. Відомостей щодо здобуття тварин ОСОБА_1 протокол не містить, а отже вказаний факт не входить до предмету доказування по справі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» полювання може здійснюватися у такі строки: на качок - у серпні - грудні; на ондатру - з жовтня по лютий включно.

Згідно п.п.1, 3, 5 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювання у заборонений час, а саме: у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин; транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України. Відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні, зокрема, у придбанні, перевезенні, переробці та збуті незаконно добутої продукції полювання і продукції, переробленої в таксидермічних майстернях та цехах переробки без зазначення законності її набуття.

Згідно з ч.6 ст.35 вказаного закону продукція полювання (у тому числі мисливські трофеї), яка знаходиться у юридичних і фізичних осіб без документів, що засвідчують законність її набуття, або продукція, добута з порушенням правил полювання, вважається незаконно добутою.

Частиною 2 ст.85 визначена відповідальність, у тому числі, за порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин), яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у порушенні Закону України «Про мисливське господарство та полювання» при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю доказана матеріалами справи, що досліджені судом.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 грубо порушив правила полювання (перевезення продукції полювання).

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються описом вилучених знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів від 01.04.2016р., звітом про результати дослідження патологічного матеріалу за № 60-61 від 08.04.2016р.

Таким чином з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, повністю доказана зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу твердження притягуваного щодо можливого неправильного визначення причин смерті тварин, з огляду на те, що у матеріалах справи наявні звіти про результати дослідження патологічного матеріалу, згідно яких встановлено, що причиною смерті є крововиливи в різні ділянки тіла тварин; захворювань не виявлено. Підстав для сумнівів у правомірності вказаних досліджень порушником судді не надано.

Крім того, притягуваний зазначав про наявність свідків, яких він доставить у судове засідання, які можуть підтвердити, що саме вони просили його підшукати померлих тварин та перевезти їх. Однак у судове засідання вказаних свідків притягуваним доставлено не було; клопотання із зазначенням ПІБ, адрес, телефонів вказаних осіб судді не надавалися. Крім того, виклик свідків, які можуть підтвердити вказані обставини є недоцільним, з огляду на те, що вказана інформація не входить до предмету доказування та те, за чиїм проханням та для яких цілей притягуваний підшукував та перевозив тушки тварин, не може свідчити про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що достатнім і необхідним для його виправлення, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в межах мінімального розміру. Також, суд вважає, що з ОСОБА_1необхідно стягнути на користь держави майнову шкоду, заподіяну в результаті вчинення ним адміністративного правопорушення в розмірі 2500 грн., що підтверджено обґрунтованим розрахунком збитків заподіяних державі в наслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання громадянином ОСОБА_1 (крім видів, занесених до Червоної книги України) на території Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 280, 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 85 КУпАП у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 2500 (дві тисячі пятсот) грн. майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_3