АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/438/16
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, іншого учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 2 червня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Суддею встановлено, що 08.10.2015 року о 15 год. 50 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1 по вул. Блюхера м. Харкова на перехресті з вул. Ак. Павлова проїхав на заборонений сигнал світлофора, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем марки Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2, у зв'язку з чим автомобілі отримали механічні ушкодження та було заподіяно матеріальні збитки. Однак, у зв'язку із тим, що дорожньо-транспортна пригода відбулася 08.10.2015 року, а на час розгляду справи, тобто 02.06.2016 року, строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчилися, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З прийнятим суддею рішенням не погодився ОСОБА_3 та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 2 червня 2016 рокускасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі він посилається на те, що судом беззаперечно не доведено порушення ним п.п. 8.7.3, 8.10 Правил дорожнього руху України та не прийнято до уваги, що ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer, виконуючи поворот ліворуч на вул. Ак. Павлова виїхав вже на середину перехрестя на зелене світло світлофору. При цьому, ОСОБА_2, рухаючись по вул. Ак. Павлова в бік вул. Героїв Праці, виїхав на полосу зустрічного руху, невірно вибрав безпечну швидкість руху та продовжував рух на червоне світло світлофору. Судом не прийнято до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, другий та третій варіант висновку експертизи № 42. Крім того, судом не встановлено винуватості іншого учасника дорожньо-транспортної події (ДТП).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2, який заперечував проти апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 суддя врахував лише висновки судової авто-технічної експертизи № 42 від 25.04.2016 року, які були зроблені на підставі пояснень водія ОСОБА_2, та встановив порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв'язку з подією ДТП.

Разом з тим судом першої інстанції не дано оцінки висновкам цієї ж експертизи, які зроблені на підставі свідчень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_8 що до відсутності в діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинному зв'язку з подією ДТП, у постанові від 02.06.2016 року не зазначено, чому суддею дано перевагу висновкам, які ґрунтуються на показаннях ОСОБА_2 та відкинуті висновки, які ґрунтуються на показаннях ОСОБА_1 і ОСОБА_8 в частині оцінки дій ОСОБА_1

Також суддею не дано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_7, допитаного у судовому засіданні щодо повідомлених ним обставин виїзду на перехрестя водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Враховуючи, що судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. 280 КУпАП, постанова від 02.06.2016 року підлягає скасуванню, а приймаючи до уваги положення п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, які унеможливлюють в даному конкретному випадку встановлювання апеляційним судом нових обставин та надання їм належної правової оцінки поза строками, передбаченими ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення без встановлення наявності або відсутності вини в діях ОСОБА_1

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2016 року у відношенні ОСОБА_9 скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик