АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 7 липня 2015 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 (п'ять) років з оплатним вилученням транспортного засобу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 3 червня 2015 року об 09 год. 35 хв. на проспекті Миру, 20 в м. Києві ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: поведінка не відповідає дійсності, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, вважаючи його необґрунтованим, безпідставним та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій зазначає наступне.

Відповідно до диспозиції другого абзацу мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 в суді свою вину визнав, однак, як зазначає сам ОСОБА_3, не визнавав своєї вини в скоєнні відповідного правопорушення та заперечував проти факту скоєння правопорушення як такого.

Разом з тим, районним судом порушено норми КУпАП, закріплені в ст. 251, оскільки не врахував пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також пояснень свідків, на яких посилався ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_3, у своїй апеляційній скарзі, посилається на те, що інспектором ДАІ не повідомлено йому про підстави зупинки його транспортного засобу та не відобразив це у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд першої інстанції, в свою чергу, не врахував це під час винесення оскаржуваної ухвали.

Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_3 вважаю, що скарга, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції досить повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності і на цих підставах прийшов до правильного висновку про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Так, судом першої інстанції досконало вивчено матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 03.05.2015 серії АП1 № 333532, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також взято до уваги витяг з реєстру про адміністративні правопорушення, де видно, що ОСОБА_3 за 2015 рік неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч.2 цієї ж правової норми.

Отже, суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3, належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.

Твердження зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є непереконливими, конкретних висновків не містять та спростовується доказами, які наявні в матеріалах справи та перевірено у судовому засіданні з дотриманням вимог закону.

Отже, переконливих доводів, які б спростували висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не наведено.

За таких обставин, постанова Дарницького районного суду міста Києва від 7 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 (п'ять) років з оплатним вилученням транспортного засобу, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 7 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 5 (п'ять) років з оплатним вилученням транспортного засобу - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/940/2015

Категорія: ч. 3 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ЗарубаП.І.