АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Іпатова А.В., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, головного бухгалтера ТОВ «НВП «Скарб», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень, -

встановив:

постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень.

При обставинах, зазначених у постанові районного суду, під час перевірки податковою інспекцією ТОВ «НВП «Скарб» було виявлено несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за січень, лютий 2016 рік., чим фактично посадовими особами підприємства було допущено порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України.

Свої висновки суд першої інстанції обґрунтував наявними доказами у справі: протоколом про адміністративне правопорушення складеного посадовою особою податкового органу, відносно ОСОБА_3, актом перевірки ТОВ «НВП «Скарб» за № 85/12-01/24236144 від 12 квітня 2016 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, із порушенням строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП. У апеляційній скарзі притягнутою до відповідальності особою порушуються питання: про поновлення строку на оскарження постанови, оскільки строк був пропущений з поважної причини та просить скасувати постанову суду через відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, порушуючи питання про поновлення строку, ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи було проведено у її відсутність. У матеріалах справи відсутні буд-які данні про її належне повідомлення про час та місце розгляду справи, а про результати розгляду справи їй стало відомо з отриманої 30 травня 2016 року копії постанови, і лише після відповідної підготовки 03 червня 2016 року нею було подано відповідну апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

Разом з тим, зазначає, що під час розгляду справи судом не було взято до уваги той факт, що нею вчасно було виконано усі необхідні формальності, щодо сплати податкового зобов'язання. Проте платіж не було проведено через недоліки у роботі фіскальної служби у зв'язку із запровадженням нової системи адміністрування податку на додану вартість.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 з'явилася, подану нею апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. На її переконання, не погашення заборгованості відбулося через неналежну роботу системи адміністрування ПДВ, також надала суду копії платіжних доручень завізованих фінансовою установою у підтвердження свої доводів.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку та самої апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлене клопотання та подана апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ст. 278 КУпАП, на стадії підготовки справи до розгляду суддею має бути з'ясовано чи викликана особа належним чином, а також перевірені причини неявки, ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, у ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП закріплено обов'язок суду повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, а також встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що районний суд, розглянув справу із порушенням прав особи на захист, закріплених у ст. 268 КУпАП.

Суд першої інстанції, посилаючись у постанові про належне сповіщення особи, приймає рішення про можливість розгляду справи у відсутність особи, при цьому свої висновки ні чим у справі не мотивує.

У відповідності до матеріалів справи жодних повідомлень на адресу ОСОБА_1 суд першої інстанції не направляв. Разом з тим, у відповідності до заяви (а.с. 14) ОСОБА_1 копію постанови отримала особисто у приміщені суду 30 травня 2016 року.

З наведеного вбачається і повністю погоджується із матеріалами справи, що про час та місце розгляду справи, а також про прийняте рішення судом першої інстанції апелянту стало фактично відомо після отримання нею копії постанови - 30 травня 2016 року. За таких обставин є достатні підстави вважати, що строк на оскарження постанови пропущений з поважної спричини і підлягає поновленню.

Щодо сутті апеляційної скарги, то у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, протиправним визнається поведінка суб'єкта правопорушення, яка призвела до несвоєчасного подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів.

Отже, однією з кваліфікуючих ознак об'єктивної сторони є саме дії чи бездіяльність суб'єкту правопорушення, які стали причиною невчасного подання платіжного доручення на перерахування належних до сплати податкових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи дійсно мав місце факт невчасної сплати ТОВ «НВП «Скарб» податку на додану вартість за січень, лютий 2016 року, що підтверджується актом перевірки Дніпропетровської об'єднаної ДПІ у Дніпропетровській області № 85/12-01/24236144 від 12 квітня 2016 року (а.с. 2).

Проте, у відповідності до пояснень ОСОБА_1, як головного бухгалтера ТОВ «НПВ «Скарб», а також наданих нею копій платіжних доручень (а.с. 45-80) щодо погашення податкового зобов'язання, знайшли своє підтвердження доводи апелянта щодо вчасного погашення податкових зобов'язань.

Таким чином, об'єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 не відповідає кваліфікації ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки остання вжила усіх можливих заходів щодо вчасного та належного подання платіжного доручення до сплати відповідного податку, а несплата фактично відбулася не з її вини.

Проаналізувавши викладенні у постанові висновки та їх мотивування співставивши із фактичними матеріалами справи, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи залишив поза увагою письмові пояснення ОСОБА_1 і докази її невинуватості. Не допитавши ОСОБА_1, суд фактично припустився порушення вимог ст. 245 КУпАП, неповно дослідив усі обставин справи.

Таким чином, через зазначенні порушення суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки фактично несплата податку відбулася не з її вини.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду не відповідає фактичним обставинам, а тому підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,-

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 на подання апеляційної скарги на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови суду - задовольнити.

Скасувати постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а провадження у даній справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.П.Піскун

Дніпропетровської області