Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
14.06.2016 Справа №: 388/563/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2016 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли від управління держпраці у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працює директором приватного підприємства «Черн-транс», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не має адміністративних стягнень,

за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що позаплановою перевіркою проведеною з 15 по 21 квітня 2016 року приватного підприємства «Черн-транс», що знаходиться за адресою: вул. Нова, 2-Д, с. Марфівка, Долинський район, Кіровоградська область встановлено, що згідно наказу про прийняття на роботу № 19 від 9 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів, згідно табеля обліку робочого часу за жовтень 2015 року фактично допущений до роботи з 9 жовтня 2015 року (о 08.00 годині), при цьому повідомлення Державній фіскальній службі про прийняття ОСОБА_2 на роботу подано 9 жовтня 2015 року о 13.38 годині, що свідчить про порушення ст. 24 Кодексу законів про працю України щодо порядку укладення трудового договору.

Згідно наказу про прийняття на роботу № 22 від 9 листопада 2015 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняті на посади водіїв та відповідно до табеля робочого часу за листопад 2015 року ці працівники прийняті та фактично допущені до роботи з 9 листопада 2016 року (о 08.00 годині), при цьому повідомлення Державній фіскальній службі подано 9 листопада 2015 року о 12.40 годині.

Відповідно до наказу про прийняття на роботу № 5 від 12 квітня 2016 року, ОСОБА_5 прийнято на посаду водія, згідно табеля робочого часу за квітень 2016 року працівник прийнятий та фактично допущений до роботи з 12 квітня 2016 року (о 08.00 годині), при цьому повідомлення Державній фіскальній службі про прийняття на роботу подано 12 квітня 2016 року о 12.48 годині.

Вищезазначені обставини свідчать про систематичне порушення вимог ст. 24 Кодексу законів про працю України щодо порядку укладення трудового договору.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, уважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до такого висновку.

Відповідальність за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Таким чином, вищезазначена правова норма є бланкетною, тобто зазначає відповідне правило не повно, посилаючись на інші норми або акти.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою систематично не виконував вимоги ст. 24 Кодексу законів про працю України.

Згідно ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до змісту ч. ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. N 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

У цій справі встановлено, що згідно наказу про прийняття на роботу № 19 від 9 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів, згідно табеля обліку робочого часу за жовтень 2015 року фактично допущений до роботи з 9 жовтня 2015 року (о 08.00 годині), при цьому повідомлення Державній фіскальній службі про прийняття ОСОБА_2 на роботу подано 9 жовтня 2015 року о 13.38 годині, що свідчить про порушення ст. 24 Кодексу законів про працю України щодо порядку укладення трудового договору.

Згідно наказу про прийняття на роботу № 22 від 9 листопада 2015 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняті на посади водіїв та відповідно до табеля робочого часу за листопад 2015 року ці працівники прийняті та фактично допущені до роботи з 9 листопада 2016 року (о 08.00 годині), при цьому, повідомлення Державній фіскальній службі подано 9 листопада 2015 року о 12.40 годині.

Відповідно до наказу про прийняття на роботу № 5 від 12 квітня 2016 року, ОСОБА_5 прийнято на посаду водія, згідно табеля робочого часу за квітень 2016 року працівник прийнятий та фактично допущений до роботи з 12 квітня 2016 року (о 08.00 годині), при цьому повідомлення Державній фіскальній службі про прийняття на роботу подано 12 квітня 2016 року о 12.48 годині.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 в усіх випадках прийняття на роботу, фактично працівники допускались до роботи в день видачі відповідних наказів про прийняття на роботу. У дні видачі наказів про прийняття на роботу ОСОБА_1 забезпечувалось виконання вищезазначених правил, передбачених ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України та постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. N 413, а саме подано до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку його як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування повідомлення про прийняття працівників на роботу.

ОСОБА_1 у судовому засіданні наголошувалось та надано на підтвердження доводів лист, що відображає розяснення Державної фіскальної служби про порядок подання повідомлення про прийняття особи на роботу в якому зазначено, що таке повідомлення слід подавати до початку роботи особи. Якщо працівник стає до роботи в день оформлення наказу про його прийняття на роботу, то повідомлення необхідно подати в той самий день.

Зміст вищезазначеного листа відображено на електронній сторінці Центру офісів з обслуговування великих платників Міжрегіонального Головного управління ДФС за адресою: http://officevp.sfs.gov.ua/media-ark/news-ark/204925.html. На цій електронній сторінці зазначено, що відповідно до Кодексу законів про працю повідомлення слід подавати до початку роботи особи. Якщо працівник стає до роботи в день оформлення наказу про його прийняття на роботу, то повідомлення необхідно подати в той самий день. У випадку якщо наказ оформлюють заздалегідь, у переддень чи за кілька днів до початку роботи, краще направити повідомлення завчасно до дня, коли особа стане до роботи.

Субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення характеризується виною у формі умислу або необережності.

Виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Необережність поділяється на самовпевненість та недбалість. Необережність є самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення. Необережність є недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

Оскільки на офіційній електронній сторінці центрального органу державної влади Державної фіскальної служби, розміщено інформацію про те, якщо працівник стає до роботи в день оформлення наказу про його прийняття на роботу, то повідомлення необхідно подати в той самий день, відповідно ОСОБА_1 за обставин, що склались мав право довіряти змісту такої інформації поданої центральним органом державної влади, що виключає його вину як ознаку будь-якого адміністративного правопорушення.

Слід також звернути увагу, що відповідальність за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що згідно зі ст. 24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу.

Таким чином, Верховний Суд України зазначає про те, що оформлення трудового договору здійснюється шляхом видачі власником або уповноваженим ним органом наказу чи розпорядження, а відповідно при допуску працівника до роботи без вчинення попередньо зазначених дій настає адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частина 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України забороняє допуск до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, зміст ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України забороняє допуск працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення відповідного органу ДФС про це, та не визначає сукупністю цих двох вимог як обовязкових умов для вирішення питання про момент укладення трудового договору, тобто невиконання вимог про повідомлення ДФС про прийняття на роботу працівника, при видачі наказу (розпорядження) про прийняття на роботу, є належним чином підтвердженням укладення трудового договору, а тому не є караним у розумінні ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищезазначене, можливо сформувати висновок про те, що неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при видачі наказу (розпорядження) про прийняття працівника на роботу, не може розцінюватись фактичним допуском працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), а відтак ці дії не можуть завдавати шкоди обєкту, що охороняється ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно вказаного, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 41, 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Долинського районного судуОСОБА_6