Номер провадження: 33/785/355/16
Головуючий у першій інстанції Осіік
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., в присутності ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6, розглянувши апеляцію ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2016 року та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно неї,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2016 року провадження по справі відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, закриваючи провадження по справі, суд в резолютивній частині постанови визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено у постанові, обставини адміністративного правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №543645 від 05.11.2015 року, найшли підтвердження в судовому засіданні, а саме те, що ОСОБА_1 25.10.2015 року о 13 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Люстдорфська дорога у м. Одесі при зміні напрямку руху та виконання повороту наліво, не впевнившись у безпечності руху, порушивши п.10.1, 10.4 ПДР, виїхала на зустрічну смугу, чим спричинила небезпеку для руху інших учасників дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобіля «Форд», д.н. НОМЕР_2, із автомобілем «Хонда», д.н. НОМЕР_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження,.

В апеляції ОСОБА_1 просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09.11.2015 р. як незаконну та необґрунтовану та прийняти нову постанову, якою адміністративне провадження про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю події і складу правопорушення в її діях, оскільки суд неповно та необєктивно зясував обставини справи, не дослідив наявні докази по справі, а в матеріалах справи не міститься жодних відомостей, які б свідчили про наявність її вини у скоєнні вищевказаного адмінправопорушення.

В письмових запереченнях на апеляцію потерпілий ОСОБА_3 та його представник, а також представник потерпілого ОСОБА_5, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, посилаючись на те, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР, що стало причиною ДТП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та її представника, які підтримали апеляцію та стверджували, що виконуючи маневр повороту ліворуч за межами перехрестя, водій ОСОБА_1 не виїздила на зустрічну смугу руху, перешкод для руху автомобіля «Форд», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 не створювала та не має відношення до зіткнення цього автомобіля з автомобілем «Хонда», д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5; пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7, які стверджували, що саме виїзд ОСОБА_1 при здійсненні повороту ліворуч на зустрічну смугу руху в безпосередній близькості перед автомобілем під керуванням ОСОБА_3, який рухався по крайній лівій смузі, що загрожувало прямим зіткненням цих автомобілів, змусило останнього в аварійній ситуації взяти праворуч, гальмуючи, що призвело до зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_5, який рухався в правій смузі трохи позаду; пояснення представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6, аналогічні попереднім, оцінивши досліджені докази та доводи апеляції, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи та постанови суду, в судовому засіданні суду першої інстанції було повно, всебічно та обєктивно досліджено всі обставини справи: допитані всі учасники ДТП, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, досліджено відеозапис камери зовнішнього спостереження автоцентру «Мазда», матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, та суд обґрунтовано прийшов до висновку про підтвердження вини ОСОБА_1, про що він двічі зазначив в мотивувальній частині постанови, виклавши досліджені судом докази. При цьому суд також обґрунтовано прийняв рішення про необхідність закриття провадження по справі, оскільки на момент її розгляду закінчився трьохмісячний строк з моменту скоєння правопорушення, передбачений ст. 38 КУпАП, на протязі якого на особу можна накласти адміністративне стягнення. Таке рішення повною мірою відповідає вимогам ст.ст. 38, 247 п.7 КУпАП.

Так, відповідно до запису камери зовнішнього спостереження автоцентру «Мазда» чітко видно, що автомобіль «КІА» при виконанні маневру лівого повороту за межами перехрестя виїхав на зустрічну смугу руху в безпосередній близькості до автомобіля «Форд», який рухався в зустрічному напрямку по лівій смузі, що створило аварійну ситуацію та змусило водія автомобіля «Форд» для уникнення прямого зіткнення з автомобілем «Кіа» звернути вправо - виїхати на праву смугу, по якій в безпосередній близькості рухався автомобіль «Хонда», водій якого не встиг загальмувати та вдарив автомобіль «Форд» в задню частину, а останній продовжив рух та вдарився в перешкоду.

Вказаний відеозапис в ході підготовки справи до передачі в суд, був оглянутий спеціалістом - експертом - автотехніком Одеського науково дослідного інституту судових експертиз за дорученням дізнавача та з його висновку №6531 від 05.11.2015 р. з додатками у виді фототаблиць (а.с.31-33-37) чітко видно рух автомобілів учасників ДТП - посекундно, в тому числі на фото № 10-13 видно, що автомобіль «КІА» виїхав на зустрічну смугу руху в безпосередній близькості до автомобіля «Форд», який відповідно до висновку спеціаліста рухався в цей момент зі швидкістю біля 60 км/год. Водій автомобіля «Форд» знаходився в аварійній ситуації, а тому виконання ним ПДР не могло попередити ДТП в будь-якому випадку відбулось би зіткнення чи з автомобілем «КІА» чи з автомобілем «Хонда». Водій автомобіля «Хонда» виконав вимоги ПДР п.12.3, своєчасно загальмував, проте, враховуючи параметри зближення до автомобіля «Форд» - попередити зіткнення не міг.

Вказаними обєктивними доказами повністю спростовуються доводи апеляції про те, що ОСОБА_1 не виїздила на зустрічну смугу руху, перешкод для руху автомобіля «Форд», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 не створювала та не має відношення до зіткнення цього автомобіля з автомобілем «Хонда».

З огляду на викладене також не можуть бути прийняті до уваги доводи апелянта про те, що свідок ОСОБА_10, яка бачила ДТП із вікна приміщення, в судовому засіданні суду першої інстанції також пояснила, що автомобіль ОСОБА_1 в момент ДТП знаходився на своїй смузі руху, оскільки це твердження спростовується змістом постанови, а такі покази, якби вони мали місце, спростовуються відеозаписом місця події.

При таких обставинах висновок суду першої інстанції про те, що саме з вини ОСОБА_1 відбулось вказане в протоколі про адміністративне правопорушення ДТП - є обґрунтованим.

З огляду на те, що суд встановив саме вину ОСОБА_1 в порушенні ПДР, що призвело до ДТП, це стало підставою для закриття справи у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим при прийнятті рішення по даній справі суд в мотивувальній частині постанови вказав не тільки на закриття справи, а й визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП, що не відповідає вимогам ст.284 КУпАП, в якій зазначено, які постанови виносить суд по справі про адміністративне правопорушення: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

При закритті справи у суду не було підстав в резолютивній частині постанови визнавати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП. В такому випадку достатньо висновку про наявність чи відсутність вини особи в мотивувальній частині постанови.

Суд не взяв до уваги, що навіть у кримінальних справах при звільненні особи від кримінальної відповідальності та закритті провадження висновок суду про наявність вини викладається тільки в мотивувальній частині судового рішення.

Закриття справи у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою.

Вказаний недолік не впливає на законність та обґрунтованість прийнятого рішення за результатами розгляду справи, а тому може бути виправлений шляхом зміни постанови та виключення із її резолютивної частини рішення про визнання ОСОБА_1 винуватою.

Керуючись ст.ст. 247 п.7, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2016 року про закриття справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі ст. 38 КУпАП в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови перший абзац тексту, а саме: «ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодекса про адміністративні правопорушення України».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_11