Справа № 266/1929/16-п
Провадження № 3/266/537/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2016 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Дзюба М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Стрий Львівської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, працюючого: водієм-електриком військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
за вчинення правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.3 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , 16 травня 2016 року, о 01 год. 15 хвил., був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння на території тимчасового розташування військової частини, яка знаходиться в Приморському районі м. Маріуполя, чим порушив Статут внутрішньої служби ЗС України.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою провину визнав та підтвердив факт вживання ним 16 травня 2016 року спиртних напоїв під час виконання військових обов`язків, просив суд призначити йому покарання у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Згідно довідки № 1008 від 16.05. 2016 року, виданої КЛМУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», ОСОБА_1 військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , о 02 год. 09 хвил., перебував у стані алкогольного сп`яніння, висновок: гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неоскладнена. (а.с.4)
Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
05 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладання обов`язків у особливий період» від 05.02.2015 року № 158.
Згідно вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Згідно вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Частиною 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.
Так, постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 12.01. 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1190 гривень. (а.с.8)
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги статей 13, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України, що полягало у неутриманні від шкідливих для здоров`я звичок (вживання алкоголю), а за таких обставин в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що полягало у виконанні обов`язків військової служби в нетверезому стані.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадку, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд, виходячи із мети адміністративного стягнення, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вдруге за рік притягується до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення за попередньою постановою суду сплачено, вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті в мінімальних межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом із тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе звільнити правопорушника від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 40-1, 283, 280, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7 (сім) діб.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дзюба М. В.