ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м.Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Гєрцик Р.В., за участю прокурора Костюченка М.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 10 травня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Ялта, Першотравневого району, Донецької області, громадянина України, працюючого у ПП «Сельком» на посаді директора, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Як встановив суд, ОСОБА_2, будучи депутатом 6 скликання Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п. 3 ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не вчинив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив сесію Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між його майновими інтересами та своїми повноваженнями як депутата селищної ради, та проголосував за прийняття 26 серпня 2015 року сесією 6 скликання рішення щодо надання згоди на підготовку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки в оренду для експлуатації і обслуговування токового господарства, механізованого двору з господарськими будівлями та спорудами для приватного підприємства «Сельком», керівником якого він виступає.

Крім того, ОСОБА_2, будучи депутатом 6 скликання Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно пп. б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п. 3 ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час його безпосередньої участі у прийнятті сесією 6 скликання Ялтинською селищною радою рішення щодо надання згоди на підготовку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки в оренду для експлуатації і обслуговування токового господарства, механізованого двору з господарськими будівлями та спорудами для приватного підприємства «Сельком», керівником якого він виступає.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що на сесії 26 серпня 2015 року рішення про передачу у власність або оренду земельної ділянки не приймалося, а лише було дано згоду на розробку проекту землеустрою її відводу під оренду, про що було відомо секретарю Ялтинської селищної ради, який є офіційним представником колегіального органу. Більш того, проект рішення та рішення взагалі не прийнято одноособово ОСОБА_2, а прийнято колегіально. Крім того, належних відомостей про те, що він був присутнім на засіданні 66-ї сесії та приймав участь у голосуванні матеріали справи не містять. В його діях відсутній конфлікт інтересів, він не мав умислу на скоєння адміністративного правопорушення, відсутні відомості та докази, які б об'єктивно свідчили про наявність у нього особистих інтересів чи обставин, що могли призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обов'язків. Звертає увагу, що адміністративна відповідальність згідно з вимогами КУпАП має характер персоніфікованої. Селищного голову та депутата селищної ради не можна з формально-юридичного погляду притягнути до адміністративної відповідальності, оскільки рішення як локально-правові акти прийняті не ним особисто, а представницьким органом, рішення якого приймаються колегіально. Механізм притягнення до адміністративної відповідальності депутатів селищної ради за прийняті рішення не передбачений.

Заслухавши думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги та законність судового рішення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явився, а тому справу може бути розглянуто без його участі.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Цей висновок, зокрема, підтверджується даними протоколів про адміністративне корупційне правопорушення №22 та №23 від 26 квітня 2016 року, поясненнями самого ОСОБА_2, який визнав свою вину, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які пояснили, що ОСОБА_2 був присутнім на засіданні 66 сесії Ялтинської селищної ради Першотравневого району 26 серпня 2015 року, приймав участь у голосуванні, заяв про наявність реального конфлікту інтересів не надавав.

Так, згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_2, як депутат Ялтинської селищної ради, є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції":

правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ч.7 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, порядок надання окремих видів державних послуг та провадження інших видів діяльності, пов'язаних із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють.

Відповідно до ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Зі змісту ст.172-7 КУпАП вбачається, що особистий (приватний) інтерес - це користь, вигода яка стосується або цікавить особу, і яку вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Проте, ОСОБА_2, в порушення ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», при вирішені питання про надання згоди на підготовку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки в оренду для експлуатації і обслуговування токового господарства, механізованого двору з господарськими будівлями та спорудами для ПП «Сельком», керівником якого він є, на засіданні сесії Ялтинської селищної ради Першотравневого району 26 серпня 2015 року, на якій він був присутній як депутат, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, та в подальшому вчинив дії, а саме прийняв участь у голосуванні при прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто скоїв адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в його діях відсутній конфлікт інтересів, оскільки він виконував свої службові повноваження, є необґрунтованими, у зв'язку з тим, що відповідно до вимог ч.1 ст.59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування», депутат селищної ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Тобто ОСОБА_2 мав можливість у передбачений законом спосіб шляхом відповідного повідомлення про реальний конфлікт інтересів усунути цей конфлікт, а вже потім брати участь у голосуванні, та такі дії виключали би вже склад зазначених правопорушень. Не є слушними також й доводи ОСОБА_2 з приводу обов'язкового умисного характеру вчинення такого правопорушення, так як така вимога стосується лише самого корупційного правопорушення відповідно до правового визначення цих понять Законом України "Про запобігання корупції".

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 у відповідності з вимогами ст.ст.33,36 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 10 травня 2016 року в справі про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, щодо ОСОБА_2, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах та

справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області Р.В.Гєрцик