Справа № 645/2074/15-п
Провадження № 3/645/1/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкова Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УДАІ ГУМВС України в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 28 грудня 2014 року о 00.55 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по ОСОБА_2Хмельницького в м. Харкові, в районі перехрестя з вул. Рибалко, з урахуванням дорожніх обставин та дорожніх умов, при винекнені небезпеки для руху у вигляді автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , яку ОСОБА_4 обєктивно спроможній був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, чим порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

З пояснень, наданих в суді ОСОБА_1 вбачається, що 28 грудня 2014 року приблизно о 00.55 год. він керував автомобілем НОМЕР_1 рухався по ОСОБА_2Хмельницького у направленні пр. Московського в м. Харкові та біля перехрестя ОСОБА_2Хмельницького та вул. Рибалко зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2106 синього кольору. В цей день була погана видимість, оскільки був снігопад. Автомобіль ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 40-50 км/год в правому крайньому ряду, а автомобіль ВАЗ 2106 рухався попереду в лівому ряду. На вказаному перехресті ВАЗ 2106 раптово повернув на право на вул. Рибалко, без увімкнутого сигналу повороту, не загальмувавши, в результаті чого «підрізав» VOLKSWAGEN PОLО. ОСОБА_1 загальмував в той момент, коли до ВАЗ 2106 залишалося 15-17 метрів, проте враховуючи погодні умови, його автомобіль занесло по проїжджій частині і зіткнення сталося прямо на перехресті. Лівою частиною свого авто ОСОБА_1 врізався в праву сторону ВАЗ 2106.

З наданих пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 28 грудня 2014 року близько о 00.55 год. він кервав автомобілем НОМЕР_2 по ОСОБА_2Хмельницького в м. Харкові з боку вул. Косіора в напрямку пр. Московського зі швидкістю 20-25 км/год. Був сильний снігопад і проїжджа частина була засніжена та слизька. Виконуючи поворот на право з крайньої правої смуги із ввімкнутим сигналом повороту, він виїхав на вул. Рибалко і відчув удар у праве переднє крило. В момент удару, через слизьку дорогу ВАЗ 2106 розгорнуло в бік пр.. Московського. Швидкість VOLKSWAGEN PОLО була вище швидкості ВАЗ 2106, в звязку з чим авто ОСОБА_3 опинилося на крайній правій смузі ОСОБА_2Хмельницького. VOLKSWAGEN PОLО зупинився на границі ОСОБА_2Хмельницького та вул. Рибалко. У схемі ДТП невірно зазначено відстань від бордюру до вірогідного місця зіткнення автомобілів 1 м., а при вимірі цієї відстані працівником ДАІ вона дорівнювала 1,8 м. У місці ДТП проїжджа частина має три смуги руху ширина смуги 2, 75 м., ширина ВАЗ 2106 1, 4 м. Через снігопад не було видно бордюрів, через що ОСОБА_3 рухався по накатаній колії, коли VOLKSWAGEN PОLО на перехресті намагався здійснити обгін. Після удару ОСОБА_3 зупинив автомобіль на крайній правій смузі, а VOLKSWAGEN PОLО відкинуло в право. Під час виконання повороту з урахуванням погодних умов та стану дорожнього покриття, фар автомобілю VOLKSWAGEN PОLО ні у дзеркало заднього виду, ні боковим зором ОСОБА_3 не бачив.

Виходячи із змісту ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Матеріали адміністративної справи свідчать, що в звязку із настанням події ДТП, яка мала місце 28.12.2014 року за участю автомобіля VOLKSWAGEN PОLО, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 862975 від 05.03.2015 року був складений інспектором з дізнання ВОМ ДТП УДАІ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_5 відносно водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у звязку з наявністю в його діях порушень ст. 12.1 Правил дорожнього руху України, а також протокол про адміністративне правопорушення серії № АП1 № 862978 від 06.03.2015 року, який складений інспектором з дізнання ВОМ ДТП УДАІ ГУМВС України в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_5 відносно водія ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП у звязку з наявністю в його діях порушень ст. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Положеннями ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як слід, обєктивна сторона цієї статті передбачає наявність в діях водія транспортного засобу порушень правил дорожнього руху.

Положення п. 12.1 Правил дорожнього руху України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Оскільки в поясненнях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 маються протиріччя відносно механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди, на підставі постанови суду від 21.04.2015 року було призначено судової автотехнічну експертизу.

На виконання постанови суду від 21.04.2015 року суду було надано висновок судової автотехнічної експертизи № 4660 від 26.06.2015 року, відповідно до якого в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_3 виконував маневр правого повороту не з крайнього положення на проїзній частині, при цьому водій автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 до моменту зіткнення транспортних засобів рухався в попутному напрямку з права від автомобіля ВАЗ-2106. Тому в даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_3 повинен був перед початком виконання маневру правого повороту керованого ним автомобіля ВАЗ-2106 зайняти крайнє праве положення на проїзній частині, а виконуючи маневр правого повороту не з крайнього положення повинен був надати дорогу попутним транспортним засобам та перед виконанням вказаного маневру переконатися в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки всім учасникам дорожнього руху. Іншими словами, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_3, який виконував маневр правого повороту не з крайнього правого положення, визначалася шляхом надання ним дороги попутним транспортним засобам, з метою не створення небезпеки для їх подальшого руху, тобто виконанням ним вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. Оскільки водій ОСОБА_3 перед виконанням маневру правого повороту керованого ним автомобіля ВАЗ-2106 не переконався в тому, що це буде безпечно і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та виконуючи вказаний маневр не з крайнього положення не надав дорогу автомобілям, які рухалися в правій смузі, чим змушував їх застосувати заходи гальмування, то, в даній дорожньо-транспортній ситуації, його дії не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Якщо водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_3 перед зміною напрямку руху завчасно не подав сигнал відповідного повороту (згідно з пояснень водія ОСОБА_1Ф.), то в даній дорожньо-транспортній ситуації його від не відповідали вимогам п.п. 9.2 б), 9.4 Правил дорожнього руху України. Однак ці невідповідності, з технічної точки зору, не перебували в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для водія ОСОБА_3 визначалася вимогами п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху повинен був прийняти заходи для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля. Іншими словами, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди. Оскільки в наданих на дослідження матеріалів справи та у відповіді на клопотання відсутні вищевказані вихідні дані, тому вирішити питання постанови в частині: «У склавшійся дорожній обстановці чи мав технічну змогу водій автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 попередити ДТП, яке сталося 28.12.2014 року? Чи маються у діях водія ОСОБА_6 невідповідності вимогам правил дорожнього руху України, і якщо маються, то які з них знаходяться у причинному звязку з дорожньою транспортною пригодою?», - експертним шляхом на даному етапі дослідження, неможливо.

На виконання постанови суду 26.11.2015 року було надано висновок додаткової судової авто технічної експертизи № 12721 від 31.03.2016 року, відповідно до якого в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху повинен був прийняти заходи для зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним автомобіля. Іншими словами, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди. Таким чином, пояснення водія автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 про механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення автомобіля VOLKSWAGEN PОLО з автомобілем ВАЗ-2106, з технічної точки зору, є неспроможними та не будуть використовуватися експертом при подальшому дослідженні. Таким чином, порівнюючи вичислену величину зупинного шляху автомобіля VOLKSWAGEN PОLО (Sо = 35,1…42,5 м) в умовах місця дорожньо-транспортної пригоди з віддаленням, на якому знаходився автомобіль VOLKSWAGEN PОLО від місця зіткнення з автомобілем ВАЗ-2106 в момент здійснення маневру правого повороту останнього (Sа = 143,3 … 161,3 м) слід прийти до висновку про те, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль і тим самим уникнути зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PОLО. Іншими словами, в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-2106 для водія автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Оскільки. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля VOLKSWAGEN PОLО ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-2106 шляхом прийняття мір своєчасного гальмування, то його дії не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст.14 Закону України "Про дорожній рух", п.п.1.3,1.5 Правил Дорожнього руху в Україні, учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не задавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам , установам , організаціям і громадянам.

З урахуванням наведеного та встановлених суддею обставин суд вважає, що водій ОСОБА_1 в дорожній ситуації, що сталася 28.12.2015р. порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді) , стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його вчинення.

Відповідно п. 7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У звязку з тим, що пройшов передбачений законом строк про притягнення правопорушника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому суд вважає за необхідне закрити провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 247, 251, 252 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її вручення особі, щодо якої винесено постанову до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя -