АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1376/16-п Номер провадження 33/786/73/16Головуючий у 1-й інстанції Юхно С.П. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю прокурора Колоса В.О., представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м.Полтави від 01 квітня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, до звільнення обіймав посаду начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Постановою суду встановлено, що згідно протоколу № 1 про адміністративне правопорушення, від 23 березня 2016 року ОСОБА_2 наказом голови Державної пенітенціарної служби України № 203/ОС-14 від 31 грудня 2014 року призначений на посаду начальника управління ДПтС України в Полтавській області, на якій він працював до 29 лютого 2016 року та має 7 ранг державного службовця, в повноваження якого згідно посадової інструкції входило: прийняття на службу та звільнення працівників підпорядкованих йому установ; присвоєння в установленому порядку та внесення позиції до ДПтС України про присвоєння першого та чергового спеціального звання; прийняття рішень щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності персоналу підпорядкованих органів і установ.

Відповідно до п. 1.1 посадової інструкції начальника Гребінківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Полтавській області, останній призначається та звільняється з посади начальником управління ДПтС України в Полтавській області, за погодженням начальника сектору кримінально-виконавчої інспекції Управління.

ОСОБА_2 як начальник управління ДПтС України в Полтавській області видав наказ № 155/ОС-15 від 18 листопада 2015 року «Про особовий склад», яким звільнив ОСОБА_4, який є його рідним братом, з посади старшого інспектора Гребінківського районного підрозділу Пирятинського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції та призначив його начальником Гребінківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Полтавській області.

Крім того, ОСОБА_2, займаючи вищезазначену посаду, в умовах реального конфлікту інтересів, 12 жовтня 2015 року підписав наказ № 141/ос-15 «Про заохочення персоналу кримінально - виконавчої служби Полтавської області», згідно якого своєму брату ОСОБА_4 оголосив подяку.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, як прийняття рішень в умовах конфлікту інтересів.

В апеляційній скарзі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження по справі у звязку з відсутністю складу корупційного адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідача, вислухавши захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, яку просив задовольнити, заперечення прокурора Колоса В.О., дослідивши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, а також проаналізувавши мотиви поданої апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 31 грудня 2014 року по 29 лютого 2016 року обіймав посаду начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області та має 7 ранг державного службовця.

Згідно Положення про Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області та посадової інструкції начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області ОСОБА_2 був уповноважений приймати на службу (роботу) та звільняти із служби (роботи) персонал підпорядкованих йому органів та установ; присвоювати перші та чергові спеціальні звання рядового і молодшого начальницького складу, чергові спеціальні звання середнього начальницького складу та вносити до ДПтС України пропозиції про присвоєння перших спеціальних звань середнього і старшого начальницького складу та чергових спеціальних звань старшого начальницького складу; призначати на посади та звільняти з посад керівників структурних підрозділів, інших державних службовців та працівників управління, присвоювати їм ранги державних службовців, приймати рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності (окрім своїх заступників); приймати рішення щодо заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності персоналу підпорядкованих органів і установ.

Відповідно до посадової інструкції начальника Гребінківського районного відділу кримінально виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області начальник Гребінківського районного відділу кримінально виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області призначається на посаду та звільняється з посади наказом начальника Управління за погодженням начальника сектору кримінально виконавчої інспекції Управління.

Отже, враховуючи положення підпунктів «в», «д» пункту 1 частині 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 з 31 грудня 2014 року по 29 лютого 2016 року був субєктом, на якого поширювалась дія вказаного Закону.

Стаття 27 зазначеного Закону передбачає, що особи, зазначені у підпунктах «а», «в», «з» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у звязку з виконанням повноважень близьким їм особам. У разі виникнення обставин, що порушують вимоги частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи вживають заходів щодо усунення таких обставин у пятнадцятиденний строк. Якщо в зазначений строк ці обставини добровільно не усунуто, відповідні особи або близькі їм особи в місячний строк з моменту виникнення обставин підлягають переведенню в установленому порядку на іншу посаду, що виключає пряме підпорядкування. У разі неможливості такого переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади.

Як вбачається із змісту записів про народження № 191 від 12 листопада 1951 року та № 162 від 27 грудня 1967 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є рідними братами.

Отже, з урахуванням положень абзацу 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 є близькою особою для ОСОБА_2

12 жовтня 2015 року ОСОБА_2 підписав наказ «Про заохочення персоналу кримінально-виконавчої служби Полтавської області» № 141/ОС-15, яким ОСОБА_4 оголосив подяку.

А також ОСОБА_2 підписав наказ «Про особовий склад» № 155/ОС-15 від 19 листопада 2015 року, яким призначив ОСОБА_4 на посаду начальника Гребінківського районного відділу кримінально виконавчої інспекції Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

На цій посаді ОСОБА_4 працює до цього часу, отже ці обставини добровільно не усунуто в установлений законом строк.

Згідно абзацу 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Стаття 28 цього ж Закону визначає, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1статті 3 Закону, зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

На підставі ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає вразі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки до вказаної статті КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже суддя дійшла правильного висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП і підстав для закриття провадження немає.

При обранні виду покарання суддя враховув, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного підстав для зміни чи скасування постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м.Полтави від 01 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1