Номер провадження: 33/785/329/16
Головуючий у першій інстанції Галій
Доповідач Бойченко М. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області М.Є. Бойченко, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2016р,

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий в.о. начальника

державної фіто санітарної інспекції в Одеській

області, проживаючий: Одеська обл., Красноок-

нянський р-о, с. Чорна за ст.212-3 ч.4 КУпАП,

-визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч.4 КУпАП, з накладанням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмирі сімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190грн. в дохід держави. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275грн.60коп.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення в.о. начальника державної фіто санітарної інспекції в Одеській області ОСОБА_1, як посадова особа, не надав інформацію, яка підлягає наданню за запит громадянина відповідно до Законів України « Про інформацію» та Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: 03.04.2015р. громадянин ОСОБА_2 письмово звернувся до в.о. начальника державної фіто санітарної інспекції в Одеській області ОСОБА_1, щодо видачі йому довідки на отримання інформації. Виконуючий обовязки начальника державної фіто санітарної інспекції в Одеській області ОСОБА_1 в порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» не було надано запитуваної інформації про заробітну плату, нараховану за рахунок бюджетних коштів, про виплати здійснені за рахунок бюджетних коштів та інформації з декларацій про майно, доходи, витрати і забов`язання фінансового характеру, поданої ним як державним службовцем в порядку Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1, він просить скасувати її та справу провадженням закрити, у звязку з тим, що постанова винесена з грубими порушеннями норм процесуального права, не ґрунтується на нормах матеріального права, прямо суперечить рішенню Конституційного Суду України від 20.01.2012р. №2-рп/2012 у справі №1-9/2-12 прийняте за результатом системного аналізу положень ст.ст. 32,34 Конституції України, Цивільного кодексу України, законів України «Про захист персональних даних», «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації».

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши потерпілого ОСОБА_2, який просив закрити провадження по справі за строками, та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-3 КУпАП, бо він має право на отримання інформації, правопорушника ОСОБА_1, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження по справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.256 КУпАП адмінпротокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності , розяснюються його права і обовязки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Між тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.08.2015р. стосовно ОСОБА_1, протокол ним не підписаний, відсутній засвідчений свідками запис про відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу та про розяснення йому прав та обовязків, що свідчить про те, що ОСОБА_1 взагалі не було відомо до направлення адміністративної справи щодо нього до суду про існування протоколу про адмінправопорушення, та про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 38 КУпАП визначені строки накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначивши і обмеживши у часі строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, законодавець п.7ч.1ст.247 КУпАП встановив, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що справа була спрямована для розгляду до суду 18.11.2015р., тобто вже на той час строк притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності вже сплив (а.с.20).

Всупереч вищезазначеним нормам районний суд на це увагу не звернув, провадження по справі не закрив та притягнув ОСОБА_3 17.02.2016р. до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення.

Також з матеріалів адміністративної справи вбачається, що до районного суду надсилалася адміністративна справа про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.212-3 КУпАП (а.с.20).

Між тим, Київський районний суд м. Одеси не закрив провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_3 та притягнув його до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення за ч.4ст.212-3 КУпАП, не мотивуючи свій висновок у цій частині.

Крім того, взагалі не відповідає діючому законодавству про адміністративне правопорушення висновок суду про те, що правопорушення, вчинене ОСОБА_3 є тривалим, оскільки воно продовжується до часу прийняття судом першої інстанції постанови щодо ОСОБА_3

Також, в оскаржуваній постанові суд частково послався на ч.1ст.268 КУпАП, вказавши цієї частини, згідно якої справи про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки неодноразово до суду не з`являвся.

Проте, суд своїм листом від 12.02.2016р. звертається до начальника Київського ВПС в м. Одесі ГУНП України про здійснення приводу ОСОБА_1 до суду відповідно ст.268 КУпАП, знову не вказав частину цієї статті, та самостійно додавши до переліку ст.212 КУпАП (а.с.60).

Згідно ч.2ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1ст.44, ст.ст.51, 146,160, 172-40172-9, 173, 173-2, ч.3ст.178, ст.ст.185, 185-1, 185-7, 187 цього Кодексу присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою. Стаття 212 КУпАП взагалі в цьому переліку відсутня.

На підставі викладеного вважаю, що порушені вимоги діючого КУпАП України при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_3, прийнятті для розгляду та розгляду адміністративної справи щодо ОСОБА_3 з накладенням на нього адміністративного стягнення, є суттєвими та такими, що тягнуть безумовне скасування оскаржуваної постанови з урахуванням у діях ОСОБА_3 наявності деяких ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.212-3 КУпАП.

Керуючись, ст.294 Кодекса України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2016р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.212-3 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1190грн. в дохід держави скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.212-3 КУпАП закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4