Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/114/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Осєтров В.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Кіровограда, пров. Матросова, 79,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2016 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закрито у звязку із закінченням на момент притягнення до адміністративної відповідальності строку накладення адміністративного стягнення визначеного ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 02 січня 2016 року о 05 годині 30 хвилин, по вул. Попова біля ринку «Жечуг» в м. Кіровограді керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння (розширенні зіниці ока, почервоніння обличчя, млява мова) та від проходження на стан наркотичного спяніння в КОНД відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, змінити постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2016 року закривши провадження по справі у звязку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своє прохання мотивує тим, що адміністративне правопорушення, за яке його визнано винним не вчиняв. Так, апелянт дійсно керував належним йому транспортним засобом та був зупинений працівниками ДАІ, які в подальшому із застосуванням фізичної сили витягнули його із автомобіля, нанесли тілесні ушкодження та вилучили документи на автомобіль і водійське посвідчення. За участі апелянта протокол про адміністративне правопорушення не складався, свідки, які зазначені у протоколі були відсутні. На пропозицію апелянта проїхати до медичного закладу для проведення освідування на визначення стану спяніння, працівники ДАІ відмовили. За фактом незаконних дій працівників ДАІ були внесені відомості в ЄРДР та на даний час проводиться досудове розслідування. При цьому, згідно висновку результатів медичного огляду від 02.01.2016 року апелянт не знаходився в стані алкогольного чи наркотичного спяніння.

Окрім цього, у звязку із тим, що апелянт не був присутній під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, а копію постанови суду отримав 17.05.2016 року, тому останній росить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення була постановлена 25.04.2016 року за відсутності ОСОБА_3, що підтверджується даною постановою суду (а.с. 17).

Згідно супровідного листа копія постанови суду правопорушнику була направлена поштою 16.05.2016 року (а.с. 19), а отримана ОСОБА_3 19.05.2016 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням (а.с. 20).

Із штемпелю районного суду слідує, що апеляційна скарга на постанову суду ОСОБА_3 внесена 25.05.2016 року, тобто в межах 10-ти денного строку з моменту отримання копії постанови суду.

За наведених обставин слід вважати, що ОСОБА_3 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2016 року з поважних на те причин, а тому строк на подання апеляційної скарги слід поновити.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справа про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Вказаних вимог Закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримано не було.

Із наданих суду апеляційної інстанції показань ОСОБА_3 слідує, що 02.01.2016 року близько 05 год. 30 хв. до його автомобіля, який був припаркований біля ринку «Жемчуг», який розташований по вул. Попова в м. Кіровограді, підїхали працівники ДАІ. В подальшому інспектор ДАІ в грубій формі став вимагати документи на автомобіль та водійське посвідчення. НА запитання ОСОБА_3 в чому причина таких дій працівників ДАІ, останні силою витягли його із автомобіля, при цьому нанісши тілесні ушкодження. Після цього працівники ДАІ доправили ОСОБА_3 до наркологічного диспансеру для проходження огляду на визначення стану спяніння, однак працівники медичного закладу відмовились проводити такий огляд мотивуючи це тим, що правопорушнику слід надати медичну допомогу, оскільки на ньому мались тілесні ушкодження. Після цього працівники ДАІ довезли ОСОБА_3 до воріт обласної лікарні, вилучили у нього документи та кошти і поїхали далі, залишивши його біля медичного закладу. Після цього ОСОБА_3 надали першу медичну допомогу і він поїхав до наркологічного диспансеру, де пройшов огляд на визначення стану спяніння, за результатами якого ознак алкогольного чи наркотичного спяніння у нього виявлено не було. В подальшому за заявою ОСОБА_3 було внесено відомості до ЄРДР за фактом незаконних дій працівників ДАІ і на даний час триває досудове розслідування. Окрім цього ОСОБА_3 зазначив, що у його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався і при наведених вище подіях жодних свідків не було.

Вказані показання ОСОБА_4 підтверджуються наданими ним копіями постанов суду, з яких слідує що останній визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 0000064 внесеному до ЄРДР 02.01.2016 року за фактом нанесення працівниками ДАІ тілесних ушкоджень; консультативним висновком спеціаліста від 02.01.2016 року, яким встановлено наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень; висновком № 1 результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння від 02.01.2016 року, згідно якого у ОСОБА_3М не виявлено ознак алкогольного чи іншого спяніння.

Дослідженням матеріалів справи судом було встановлено порушення вимог КУпАП під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а також невідповідність та недостовірність інформації, наявної в протоколі, фактичним обставинам справи.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, свідками відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на встановлення стану спяніння були ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Із наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_5 слідує, що останній був свідком виключно того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом (а.с. 4).

Свідок ОСОБА_6 у своїх поясненнях вказав, що ОСОБА_3 відмовився від пропозиції працівників ДАІ пройти огляд в Кіровоградському наркологічному диспансері на визначення стану наркотичного спяніння (а.с. 4).

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_6 пояснив, що його було зупинено працівниками ДАІ, які пояснили, що склали на порушника протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та попросили свідка поставити свій підпис в протоколі та поясненнях до нього. При цьому, свідок зазначив, що ОСОБА_3 взагалі не бачив, перший раз побачив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Таким чином, ОСОБА_6 не був свідком вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення та не читав пояснення, які начебто з його слів були записані.

Із наведеного слідує, що ОСОБА_6 взагалі не був свідком вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а свідок ОСОБА_5 в своїх поясненнях не вказав за якими саме ознаками працівники ДАІ визначили, що ОСОБА_3 знаходився в стані наркотичного спяніння, тобто вказані свідки не підтвердили наявні в протоколі про адміністративне правопорушення факти перебування правопорушника в стані наркотичного спяніння.

Також слід зазначити, що суд першої інстанції безпідставно визнав належним та допустимим доказом пояснення свідка ОСОБА_7 та послався на нього у своєму рішенні, оскільки зазначений свідок не вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому відсутні підстави для визнання вказаної особи свідком і прийняття до уваги його показань.

Окрім цього, як слідує із постанов Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.01.2016 року та 25.03.2016 року, матеріали справи двічі повертались до сектору Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області для належного оформлення через невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ч. 3 ст. 256 КУпАП, а саме відсутності в ньому пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи відмітка про відмову від них.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на виконання вказаних постанов суду в ньому зроблена відмітка про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису такого протоколу та надання пояснень по суті вчиненого адміністративного правопорушення. При цьому, із пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не вбачається того, що вони були свідками відмови ОСОБА_3 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень.

Таким чином, наведені вище факти свідчать про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення, адже дописана в ньому інформація про відмову від підпису протоколу та надання пояснень ОСОБА_3 не підтверджена жодними доказами та спростовується показаннями самого правопорушника про те, що в його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався та при цьому взагалі не було свідків.

Також на невідповідність наявної в протоколі про адміністративне правопорушення інформації фактичним обставинам справи свідчить і наданий ОСОБА_3 висновок результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння від 02.01.2016 року, згідно якого у ОСОБА_3М не виявлено ознак алкогольного чи іншого спяніння.

При цьому слід зазначити, що незважаючи на те, що вказаний висновок отриманий з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, оскільки він був проведений не через 2 год. після зупинки особи працівниками ДАІ, а значно пізніше, однак з урахуванням пояснень ОСОБА_3 та наявних довідок з медичної установи про надання першої медичної допомоги останньому, у правопорушника не було часу для отримання такого висновку раніше, у звязку із чим його слід вважати допустимим доказом.

Таким чином, з урахуванням того, що показання ОСОБА_3 підтверджені іншими доказами, то слід вважати, що такий висновок результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, в сукупності із іншими доказами, вказує на відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційні доводи ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2016 року підлягає скасуванню, а провадження по справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2