Справа № 199/2466/16-п
ПОСТАНОВА

іменем України

01.06.2016 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого заступником начальника охорони ФК «Дніпро», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Дніпро), в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії АП2 №281346 про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП (далі Протокол), в тому, що він, «26.03.2016 року о 16-45 у м.Дніпропетровську по Криворізькому шосе керуючи автомобілем НОМЕР_1 виїхав перед патрульною машиною «Тойота Пріус» № 2630 та двічі здійснив різке гальмування без належної причини, чим спричинив аварійну ситуацію. На вимогу працівника поліції про зупинку ТЗ, завчасно поданої за допомогою гучномовця не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Тойота Пріус» № 2615 на вул. Робочій, 97 (ляхом утворення штучного затору)».

Вважають що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Вислухавши показання ОСОБА_1 дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду показав, що він дійсно у вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення місці та за часом керував автомобілем НОМЕР_2 та на вимогу працівників поліції зупинився. Ніякого переслідування не було та правил дорожнього руху він не порушував.

У відповідності зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право на справедливий суд, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відсутність необхідних відомостей не дозволяє суду всебічно, повно й об'єктивно досліджувати обставини справи і винести постанову в точній відповідності з законом, тим самим порушуються положення ст.ст.7, 245, 251, 252 КУпАП.

При цьому відповідно до змісту протоколу, вбачається про наявність аварійної ситуації, яку створив ОСОБА_1, але його дії як створення аварійної ситуації не кваліфікуються, а сам протокол складено за невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, що не дозволяє суду визнати обґрунтованою кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП.

У відповідності до ст.251 КУпАП суду повинні бути надані докази, що підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Однак, дані вимоги закону при складанні протоколу порушені і суду не надані взагалі будь-які належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, а показання самого ОСОБА_1 не спростовані.

Наявність в матеріалах справи рапортів працівників поліції, суд не може прийняти до уваги та розцінювати як доказ, оскільки це суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено диски з відеозаписом вказаної пригоди, знятої за допомогою нагрудної камери співробітників поліції, з якого вбачається відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

У відповідності з п.«Д» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод людини «кожен обвинувачений має право допитувати свідків, що свідчать проти нього, або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків з його сторони на тих самих умовах, що і свідків, які свідчать проти нього».

Відповідно до ст.1 Конституції, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави (ст.3 Конституції України).

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією (стаття 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ або Суд), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу чим норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008 року було визначено наступне. «Поліцейська провокація має місце тоді, коли задіяні службові особи, які є працівниками органів безпеки або особи, котрі діють за їх вказівкою, не обмежують свої дії тільки розслідуванням кримінальної справи по суті прихованим способом, а впливають на субєкта з тією метою, або спровокувати його вчинити злочин, що в іншому випадку не було вчинено, або з метою виявлення злочину, тобто задля отримання доказів і порушення кримінальної справи».

Враховуючи викладене, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, оскільки вимоги справедливого судового розгляду, що містяться в статті 6 Конвенції, розповсюджуються не тільки щодо кримінальних справ, а на всі інші категорії справ, в тому числі і на справи про адміністративні правопорушення, на думку Європейського Суду, ведуть до того, що публічні інтереси у сфері боротьби з правопорушеннями не можуть бути підставою для використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації зі сторони співробітників поліції, що мало місце у випадку з ОСОБА_1

Враховуючи викладене, вважаю, що справа про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов