П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 р. Справа №607/5595/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, директора Товариства з додатковою відповідальністю «Тернопільська фабрика художніх меблів», одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, тернопільського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, під час перевірки Товариства з додатковою відповідальністю «Тернопільська фабрика художніх меблів» (юридична адреса: м. Тернопіль, вул. Енергетична, 5), директором якого являється ОСОБА_1, було встановлено, що всупереч вимог частини 5 статті 79 КЗпП України про дату початку відпустки, за два тижні до встановленого графіком терміну, працівники письмово не повідомляються. Зокрема, у лютому 2016 року щорічну відпустку столяру ОСОБА_2 надано згідно його заяви з 01 по 25 лютого 2016 року наказом від 01.02.2016 року. Виплата заробітної плати працівникам за весь час щорічної відпустки проводиться пізніше ніж за три дні до її початку, що є порушенням вимог частини 4 статті 115 КЗпП України та статті 21 ЗУ «Про відпустки». Так, у лютому 2016 року столяру ОСОБА_2 наказом від 01.02.2016 року, надано щорічну відпустку з 01 по 25 лютого, а відпускні виплачено 29.02.2016 року, при виплаті заробітної плати за лютий 2016 року. Усупереч вимогам частини 1 статті 47 та частини 1 статті 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать працівнику у день звільнення проводиться. Зокрема столяр ОСОБА_3 наказом від 10.02.2016 року звільнений з роботи 10.02.2016 року, а належні йому кошти виплачено 29.02.2016 року, при виплаті заробітної плати за лютий 2016 року. Звільненому ОСОБА_3 не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є порушення вимог частини 1 статті 117 КЗпП України, порушення є триваючим, оскільки вищевказана виплата на день перевірки не проведена.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення визнав повністю, та щиро розкаявся.

Крім власного визнання вини самим ОСОБА_1, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується наступною сукупністю доказів, дослідженими в судовому засіданні а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №19-01-40/080 від 20.05.2016 року, витязі з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та зальнообовязкове державне соціальне страхування №19-01-40/094, наказі №1 від 01.02.2016 року про надання чергової відпустки столяру пятого розряду ОСОБА_2, відомості на виплату грошей №2 за січень 2016 року.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного проступку передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, майновий стан, ступінь вини та інші обставини, а тому приходжу до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_1 в розмірі санкції статті за якою останній притягується до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 41, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 (шістдесят ) коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя С.В. Кунцьо