Справа № 161/4981/16-п
Провадження № 3/161/1358/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 21 червня 2016 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., з участю потерпілого ОСОБА_1, представників потерпілого ОСОБА_2, ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, вищою освітою, директора приватного підприємства, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, задовільним станом здоровя, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

на даний час за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 15-тої години 04 квітня 2016 року, на автомобільній дорозі М19 149км+330м., що в с.Озерце Ківерцівського району Волинської області, ОСОБА_5, являючись учасником дорожнього руху, керуючи транспортним засобом-автомобілем марки КІА Спортедж, що з державним реєстраційним номером АС0503ВТ, порушив п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: здійснюючи маневр обгону, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це не створить небезпеки іншим учасникам руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом-автомобілем марки ВАЗ 210740, що з державним реєстраційним номером 03 05 35, під керуванням ОСОБА_1, власником якого є Автогосподарство УМВС України у Волинській області, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в скоєнні ДТП не визнав та показав, що рухаючись на автомобілі по а/д М-19 з швидкістю 70 км./год., бачив що смуги руху розділяла переривчата розділювальна лінія, що дозволяла здійснювати маневр обгону транспортних засобів.

Окрім того, ОСОБА_5 показав, що відсутні були дорожні знаки, забороняючі здійснювати маневр обгону, а тому він обігнавши вантажівку, намагався обігнати автомобіль марки ВАЗ, який рухався попереду, однак, водій автомобіля ВАЗ раптово почав повертати в ліво, світовий сигнал повороту автомобіля був не яскравий, його не було видно, і в подальшому відбулось зіткнення автомобілів.

Окрім того, ОСОБА_5 зазначив, що в автомобілі була присутня ще одна людина та події ДТП зафіксовано на відеореєстратор, інформацію з якого просив переглянути в судовому засіданні.

З поданого ОСОБА_5 запису встановлено, що місцем зіткнення являється перехрестя нерівнозначних доріг, яке добре видно для водіїв, в автомобіля ВАЗ ввімкнений світовий сигнал повороту, смуги руху розділяє переривчата розділювальна лінія (а.с. 15а).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що він перебуваючи за кермом службового автомобіля рухався по а/д М-19, в салоні якого був пасажир, який сказав щоб включив сигнал повороту приблизно за 150 м. до місця повороту, що він виконав, та переконавшись, що даний маневр є безпечний, почав здійснювати поворот ліворуч, однак, в них вїхав автомобіль.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи висновок експертного дослідження від 30 травня 2016 року.

З висновку експертного дослідження від 30 травня 2016 року вбачається, що дослідження проведено за заявою ОСОБА_1, та встановлено, що в діях водія автомобіля марки КІА Спортедж ОСОБА_5 вбачаються невідповідність вимогам п.10.1, 12.4, 12.9. п.б), 14.2. п.б), 14.6. п. а) Правил дорожнього руху України (а.с. 26-30).

Окрім того, в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 підтвердив свій висновок та пояснив, що ОСОБА_1 звернувся до НДЕКЦ із вихідними даними та двома поставленими питаннями, яких було достатньо, для проведення експертного дослідження та надання відповіді на поставленні питання, а тому не викликали ОСОБА_5 для надання додаткових даних для проведення експертизи.

Однак, захисник ОСОБА_4 заперечував проти приєднання до матеріалів справи зазначеного висновку, посилаючись, що вихідні дані надані лише стороною потерпілого, висновок є упередженим, дослідження проводилися поза судовим розглядом, а тому просив визнати такий доказ неналежним.

Дослідивши подані письмові матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників процесу, показів експерта, суд встановив, що пояснення потерпілого ОСОБА_1 є правдивими, оскільки вони є послідовними і узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №990814 (а.с. 1), схемою огляду місця ДТП (а.с. 2), інформацією з відеореєстратора, висновком експертного дослідження №20 від 30.05.2016 року (а.с.26-30), що доводять вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо визнання висновку експерта неналежним доказом не містять підстав, оскільки в судовому засіданні стороні захисту була надана можливість задати експертові питання щодо висновку, заявити клопотання провести додаткові дослідження, про що, сторона захисту не заявляла.

Разом з тим, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_1 подав такий доказ відповідно до свого права передбаченого ст.269 КУпАП та засади змагальності учасників судового розгляду ст.129 Конституції України.

Окрім того, доводи сторони захисту щодо відсутності знаків заборони здійснювати водієві обгін не містять підстав для спростовування вини ОСОБА_5, оскільки порушення ПДР України доводять його вину в скоєнні ДТП.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.124 КУпАП за ознаками, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлені.

При накладенні стягнення, суддя враховуючи характер вчиненого правопорушення, як грубого, зневажливого ставлення водія до обовязкової вимоги правил дорожнього руху, суспільну небезпечність адміністративного проступку, що посягає на безпеку дорожнього руху, особу порушника про що указано вище, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують чи помякшують відповідальність вважає, що на ОСОБА_5 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з ОСОБА_5 необхідно стягнути 275 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 283, 284 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_5 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок .

Стягнути з ОСОБА_5, в дохід держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок, за наступними реквізитами: найменування суду - Луцький міськрайонний суд Волинської області, назва податку - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), банк - ГУДКСУ у Волинській області, код банку 803014, номер рахунку 0002, одержувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030001, ідентифікаційний код одержувача 38009628.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.О. Ковальчук