АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, -

встановив:

постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

У відповідності до постанови місцевого суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14 квітня 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген» д/н НОМЕР_1, рухався на перехресті в районі будинку №1-В по пр. Героїв у м. Дніпропетровську, де при виникненні небезпеки, виїжджаючого із другорядної дороги автомобіля «Самсунг» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, у порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості руху автомобіля аж до повної його зупинки, або безпечного об'їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Самсунг» д/н НОМЕР_2.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав 02 червня 2016 року апеляційну скаргу із дотриманням вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, тобто у десятиденний строк подав свою апеляційну скаргу.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції, свої доводи мотивував тим, що викладенні у постанові висновки суду суперечать фактичним обставинам.

Зокрема, судом не було враховано той факт, що дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини водія автомобіля «Самсунг» д/н НОМЕР_2, який виїхав з другорядної дороги і мав би надати йому перевагу у русі.

Разом з тим, суд, вирішуючи питання щодо вини особи, не призначив проведення авто технічної експертизи, таким чином, на переконання апелянта, суд свої висновки вини належним чином не обґрунтував.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Викликаний у судове засідання інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилася, проте надала свої письмові пояснення, у яких свою провину заперечувала вважаючи, що її рух жодним чином не заважав руху транспортному засобу «Фолькваген», під керуванням ОСОБА_1, і він міг вжити відповідних заході щодо унеможливлення зіткнення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши апелянта, вивчивши пояснення ОСОБА_2, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду, дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, із наступних підстав.

У відповідності до п. 2.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху мають бути уважними та стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом, з метою дотримання безпеки руху. А у випадку виникнення небезпеки, у відповідності до п. 12.3 Правил дорожнього руху України, водій має негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об'їзду перешкоди.

Отже з аналізу наведених вимог правил дорожнього руху вбачається, що водій під час свого руху має неухильно дотримуватися правил дорожнього руху, бути якомога уважним, а при виникненні небезпеки вжити усіх можливих заходів з метою недопущення наїзду чи зіткнення із перешкодою.

Як вбачається із матеріалів справи дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Фолькваген» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та «Самсунг» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, відбулося 14 квітня 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, на перехресті доріг в районі будинку №1-В по вул. Героїв у м. Дніпропетровську, згідно з протоколом (а.с. 1). У відповідності до розташувань транспортних засобів зафіксованих на схеми ДТП (а.с. 2) та пояснень учасників пригоди (а.с. 3, 4), автомобіль «Фольксваген», під керуванням ОСОБА_1, рухався по головній дорозі перехрестя із круговим рухом, де автомобіль «Самсунг», під керуванням ОСОБА_2, виїжджав на перехрестя із другорядної дороги та не надав перевагу у русі транспортному засобу «Фолькваген», водій якого об'єктивно мав можливість помітити перешкоду у вигляді автомобіля «Самсунг».

Спроможність водія ОСОБА_1 уникнути від зіткнення підтверджується зафіксованим розташуванням транспортних засобів на схемі та фотознімках місця пригоди (а.с. 2, 11-13) з яких вбачається, що транспортні засоби розташовані у попутному напрямку, при цьому відбувся контакт передньої правої частини автомобіля «Фольксваген» із передніми лівими дверима транспортного засобу «Самсунг», при цьому автомобіль «Фолькваген» знаходиться на відстані 5 метрів від лівого узбіччя дороги, що свідчить про те, що дійсно у момент руху водій автомобіля «Фольксваген» об'єктивно міг бачити транспортний засіб «Самсунг», який виїхав на перехрестя із другорядної дороги, та міг вжити відповідних заходів уникнення зіткнення, шляхом зміни напрямку руху ліворуч.

Крім цього, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 пояснила, а у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував той факт, що водій автомобіля «Самсунг» ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом у момент зіткнення, рухалася з невеликою швидкістю у межах 20-30 км/год, що також у сукупності із вищенаведеними обставинами підтверджує факт того, що дійсно водій ОСОБА_1 мав можливість відповідно зреагувати на рух автомобіля «Самсунг».

До інших пояснень ОСОБА_2 щодо визнання її невинуватості, то суд апеляційної інстанції відноситься критично, і вважає їх такими які не можуть бути прийняті до уваги під час розгляду даної справи, оскільки у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, суд має вирішити питання щодо вини особи лише у межах пред'явленого у протоколі звинувачення.

Крім цього, апеляційний суд констатує, що він позбавлений права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлювати факт обоюдної вини, оскільки це питання може бути предметом вирішення лише у цивільному проваджені.

Таким чином, підсумовуючи викладене, апеляційний суду дійшов висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП уповноваженою особою.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи районним судом не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи суд правильно встановив та належним чином обґрунтував.

Суттєвих порушень при застосуванні норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2016 року - відмовити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот сорока гривень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду /підпис/ О.П.Піскун

Дніпропетровської області