Справа № 499/563/16-п
ПОСТАНОВА

14.06.2016 року Іванівський районний суд Одеської області ОСОБА_1. , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в Баранове, вул. Центральна, 75, Іванівського району Одеської області за 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Роздільнянський ВП ГУНП в Одеській області направив до Іванівського районного суду Одеської області матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.173 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2016 року серії ОД № 005615 складеного поліцейським Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, 09 травня 2016 року об 19год. 30 хв. В с. Баранове Іванівського району ОСОБА_2 проявляв хуліганські дії відносно ОСОБА_3, а саме висловлювався в його адресу нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.. 173 КУпАП.

Суд, дослідивши протокол та додані до нього докази, вважає, що дані матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені не належним чином, до зазначеного висновку суд дійшов виходячи із слідуючих підстав.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об'єктивної сторони хуліганство характеризується порушенням громадського порядку, а з суб'єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства, тобто хуліганським мотивом.

У правовому висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 4 жовтня 2012 року (справа N 5-17кс12), дано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснено відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об'єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров'я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров'я, крім інших ознак, перебувають об'єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб'єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Відповідно до роз'яснень, даних у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 10 від 22 грудня 2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство" суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім'ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Виходячи із правового висновку Верховного Суду України, сформульованого в постанові від 4 жовтня 2012 року (справа N 5-17кс12) хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, повязаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

За змістом ст.ст.254,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред'являють спеціальні вимоги.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимогст. 256 КУпАП, зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як встановлено, складений щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення вищевказаним вимогам закону не відповідають.

Так, з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення , не вбачається чому ОСОБА_2 повинен нести відповідальність за ст. 173 КпАП України, не розкрита суть вчиненого ним правопорушення, не зазначено в чому саме полягали його хуліганські дії, в протоколі взагалі не вказано, що був порушений громадський порядок, тобто посадовою особою, яка складала протокол, не зазначені кваліфікуючі ознаки дрібного хуліганства, також слід відзначити, що при дослідженні доданих до адміністративного протоколу доказів судом також встановлено, що обвинувачення у скоєнні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, може підтверджуватись, чи спростовуватись після належного розгляду заяви ОСОБА_2, щодо його побиття в наслідок якого він отримав тілесні ушкодження, а також заяви ОСОБА_3, щодо погроз вбивства його та його членів сімї .

Стаття 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідност. 252 КУпАП,оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно дост. 278 КУпАПорган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності доставлена не була, що позбавляє суд можливості розглянути справу по суті й у строк встановлений 277 КУпАП.

Недодержання зазначених вимог перешкоджає розгляду справи, а тому даний протокол підлягає поверненню на доопрацювання

При доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки при дотриманні вимог ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 256, 278, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направити на доопрацювання до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1