Справа № 146/664/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2016 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Семко Г.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянку України, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, не має адміністративних стягнень,

за ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона неналежно виконувала свої батьківські обовязки щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, яке виразилося в тому, що 23.05.2016 р. в смт Томашпіль по вул. Лермонтова неповнолітній курив тютюнові вироби, чим принизив людську гідність та громадську мораль.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні визнала, щиро розкаялась, пояснила, що дійсно неналежно виконувала свої батьківські обовязки щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, яке виразилося в тому, що 23.05.2016 р. в смт Томашпіль по вул. Лермонтова неповнолітній курив тютюнові вироби. В подальшому зобовязалася подібного не вчиняти та просить звільнити її від адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, а саме: особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, згідно ст. 34 КУпАП, обставинами, що помякшують відповідальність є щире розкаяння винної.

Обставин, які обтяжують відповідальність винної, відповідно до ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

При цьому, згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З матеріалів справи та пояснень самого правопорушниці ОСОБА_1 вбачається, що вона зробила для себе належні висновки, до адміністративної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно. Приймаючи до уваги вищевказане та те, що від її дій тяжких наслідків не настало, суд вважає за доцільне звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення і обмежитись усним зауваженням, оскільки діяння, вчинене нею, містило в собі усі юридичні і субєктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії субєктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адімністратвиного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 24, ч. 2 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст.22, 23, 33-35, 38, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 221, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.

Провадження у справі закрити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 184 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: Г.В. Семко