АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/791/192/16
Головуючий в І інстанції Смирнов Г.С.
Категорія ч.1 ст.482 МК України Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

30 червня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області Волошко С.Г., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_2 та адвоката Білецького О.В. в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 23 листопада 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Сарата, Одеської області, працюючого водієм ТОВ «СПМК-17»

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 482 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 239700 гривень 00 копійок з конфіскацією безпосередньо предметів порушення митних правил, бітуму нафтового дорожнього в'язкого БНД 60/90 вагою 28200 кг та з конфіскацією транспортних засобів автомобіля НОМЕР_1 та напівпричепа Н-ПР-цистерна-Е державний номер НОМЕР_2,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, він 17 червня 2015 року на митну територію України, з вільної економічної зони Крим через КПВВ «Каланчак», автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_3 було переміщено товар - «Бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90», який транспортувався за адресом ТОВ «БК «Дорлідер» (Одеська область, Комінтернівський район, 21 км Старокиївського шляху, 30-а) від ПП «Віолексіс» (АР Крим, м. Армянськ, вул. Сімферопольська, 17), згідно товаро-супровідних документів, а саме, міжнародної товарно-транспортної накладної СМR б/н від 10.06.15 р., проформи інвойсу № 54-ДРЛ від 10.06.15 р..

17 червня 2015 року вищезазначений транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_2 з товаром пройшов митний контроль на митному посту «Херсон-Центральний» Херсонської митниці ДФС без зауважень.

Після цього, 01 вересня 2015 року начальником кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Херсонської митниці ДФС одноособово було складено протокол про порушення митних правил №0636/50800/15 ОСОБА_4 без участі останнього.

При цьому в протоколі було зазначено, що цей висновок робиться на підставі того, що «26 серпня 2015 року до Херсонської митниці надійшов лист Головного управління ДФС в Одеській області № 4952/9/15/32-09-02 з додатками, з яких вбачається, що в ході досудового слідства по кримінальному провадженню № 0000034 від 12 лютого 2015 року за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ПП «Дорлідер», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, встановлено, що бітум дорожній вагою 28200 кг, який ввезено на митну територію України з ВЕЗ Крим автомобіля НОМЕР_1, НОМЕР_4, має походження з Росії м. Сальськ Ростовської області та був переміщений на митну територію України до ВЕЗ Крим водієм ОСОБА_2 з Росії через Керченську паромну переправу 11 червня 2015 року після офіційного закриття Україною здійснення функціонування портів в АР Крим та припинення діяльності митних органів України на території АР Крим, тобто поза місцем розташування митного органу».

Проте, до матеріалів справи зазначені матеріали не були долучені, а було долучено протокол допиту ОСОБА_2, з якого вбачалось, що він працює водієм ТОВ «СПМК-17». Хто є перевізником, власником товару не зазначалось. У такому вигляді матеріали справи були направлені до Суворовського районного суду м. Херсона.

Розглядаючи зазначені матеріали по суті, суддя Корольчук Н.В. цілком обґрунтовано, на підставі ст. 278 КУпАП винесла постанову про направлення матеріалів, у тому числі, протоколу про порушення митних правил№0636/50800/15 від 01.09.2015 року для належного оформлення до Херсонської митниці ДФС.

При цьому вона зазначила, що відповідно до виписаних у ст. ст. 488, 490, 494-495 МК України положень, протокол про порушення митних правил - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого МК України і є найважливішим джерелом доказів у справах про порушення митних правил.

Крім того, суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не є власником товару та транспортних засобів, переміщення яких поза митним контролем ставиться йому в вину.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.494 МК України протокол про порушення митних правил, крім визначених у цій статті даних, повинен містити інші необхідні відомості для вирішення справи. Тому виходячи з положень п. 2 ч.1 ст.497 МК України, якщо у справах про порушення митних правил поряд з особою, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, беруть участь зацікавлені особи, які є власниками товару, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього кодексу, та які згідно зі ст. 498 МК України мають ті ж права, що й особи, які притягуються до адміністративної відповідальності, то в протоколі про порушення митних правил обов'язково мають зазначатися відомості про цих осіб, зокрема, анкетні дані і місце проживання для фізичних осіб та найменування і місце знаходження для юридичних осіб.

З огляду на наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_2 допущено неповноту, що, як зазначив суд першої інстанції, унеможливлює своєчасний, всебічний повний та об'єктивний розгляд справи, а тому прийшов до висновку про направлення зазначених адміністративних матеріалів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, до Херсонської митниці для належного оформлення з метою виконання вимог ст. 494 МК України.

Не зважаючи на обґрунтовану постанову, яку слід було виконувати, за підписом начальника Херсонської митниці ОСОБА_5 було підготовлено лист, в якому повністю проігноровані вимоги закону, а також фактично виказана повна неповага до суду, оскільки справа при наявності не скасованого судового рішення, як зазначено в листі, ПОВТОРНО була направлена до Суворовського районного суду м. Херсона. Крім того, в листі беззаперечно було зазначено, що постанова суду є незаконною та виконанню не підлягає, тобто особа, яка готувала лист повністю перебрала на себе повноваження суду апеляційної інстанції та надала оцінку рішенню суду першої інстанції, що звичайно є не припустимим. Крім того, автор листа послався на документи, які були відсутні у справі.

Отримавши повторно матеріали справи, суддя Смирнов Г.С. не зважаючи на те, що у справі є не скасована постанова суду, яка не виконана Херсонською митницею, сам не усунувши питання, що були висунуті попереднім суддею в своїй постанові, оскільки повинен був це зробити, щоб усунути недоліки протоколу, як суду було «рекомендовано» в листі митниці, тобто погодившись з листом Херсонської митниці, яка проігнорувала постанову суду, яку він повинен був повернути для реального виконання, визнав ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України, поклавши в основу обвинувачення протокол про адміністративне правопорушення, який постановою Суворовського суду від 24 вересня 2015 року було визнано таким, що не відповідає вимогам закону і не може служити доказом у такому вигляді у цій справ.

В апеляції ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, оскаржувану постанову ним було отримано в суді лише 23 травня 2016 року. Щодо обставин справи, то вважає що постанова повинна бути скасована, а провадження закрите, оскільки він не є суб'єктом зазначеного правопорушення, обов'язків перевізника на себе не приймав, ні в яких договірних стосунках з власниками товару не знаходився, ніяких угод на перевезення не укладав.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «СПМК-17» адвокат Білецький О.В. також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки підприємство, яке він представляє, не тільки не повідомляли про наявність даної справи, а й про винесення судом оскаржуваної постанови. По суті справи зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про причетність ОСОБА_2 не тільки до товару, який був переміщений через митний кордон України, а взагалі і до вантажівки і напівпричепу, оскільки з їх реєстраційних документів вбачається, що вони належать ТОВ СПМК-17 та ТОВ «Український лізінговий фонд», а тому просить дану постанову скасувати, а провадження закрити.

Заслухавши доповідь судді, думку представника Херсонської митниці ДФС Бабільова І.І., який вважав, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, так само, як і підстави для задоволення апеляції ОСОБА_2, оскільки апелянт пропустив без поважних причин строк на апеляційне оскарження, а матеріалами справи вина ОСОБА_2 доведена у повному обсязі, що стосується апеляції представника ТОВ «СПМК-17», то, як зазначив представник митниці, вона взагалі не підлягає розгляду, оскільки зазначена організація не є учасником процесу, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляції та сторін, прихожу до наступного висновку.

Згідно ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів, зокрема, законності та презумпції невинуватості, а також додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб. Виходячи з цього, а також враховуючи, що неодноразово були порушені права ОСОБА_2, що вбачається з матеріалів справи, а також враховуючи процесуальні порушення допущені судом при остаточному розгляді справи, які привели до прийняття рішення, яке, на думку апеляційної інстанції, не є законним та обґрунтованим, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2, оскільки має місце суттєве порушення прав особи, яке не може бути обмежене формальним підходом до розгляду питання поновлення строку на оскарження та мотивацією інтересами держави про не поновлення строку на оскарження, коли порушуються права особи, про що намагався стверджувати представник митниці, заперечуючи проти клопотання про поновлення строку.

Що стосується апеляції представника ТОВ СПМК-17, то згідно ст. 294 КУпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Відповідно до матеріалів справи представник ТОВ СПМК-17 не був стороною даного процесу у суді першої інстанції, а тому ця апеляційна скарга не підлягає розгляду.

По суті справи слід зазначити, що судом першої інстанції допущена неповнота, на якій наголошував суд першої інстанції у своїй постанові від 24 вересня 2015 року, зазначені недоліки, а також, розгляд справи при наявності не скасованої постанови суду унеможливлюють залишення постанови суду від 23 листопада 2015 року без зміни.

Крім вищезазначених процесуальних порушень, підчас розгляду справи апеляційною інстанцією встановлено, що протокол складений відносно ОСОБА_2, який повинен бути фактично актом обвинувачення, не відповідає цим вимогам, а тому є не допустимим доказом на підставі якого ОСОБА_2 можна було притягнути до адміністративної відповідальності.

Так, в протоколі зазначено, що його складено на підставі листа Головного управління ДФС в Одеській області №4932/9/15//32-09-02. Проте, це є не лист а доповнення до листа №З961/9//15-32-09-02 (а, с. 4), з якого взагалі не можливо зробити висновок про обставини справи.

З метою, дослідити ці обставини та дійсно виявити документи, які б стосувались ОСОБА_2, у судовому засіданні було зроблено запит з метою знайти лист, що став підставою для складання протоколу. Херсонською митницею на такий запит було надано копії листів, які долучені до справи.

Так, до справи долучені лист ДФС Одеської області №9/15-32-09-02 від 11 липня2015 року, в якому відсутні будь які посилання на автомобіль, яким керував ОСОБА_2.

Також долучена відповідь Херсонської митниці про те, що на підставі листів від 15 липня 2015року №3961/9/15/32-09-02, на який є посилання на а.с. 4, але якого самого не має, застосовані певні перевірки та вилучені автомобілі, бітум, але ніякого відношення це до ОСОБА_2 не має, оскільки мова йде про вантажівки з іншими номерами та бітум іншої ваги. При цьому представник митниці заявив, що інших документів не має, а питання слід розглядати в «комплексі».

Таким чином встановлено, протокол про адміністративне правопорушення складено не тільки з процесуальними порушеннями, а і на підставі не існуючих документів. У всякому разі вони не були надані Херсонською митницею, не зважаючи на тривалий час розгляду з метою з'ясування усіх обставин справи.

На підставі вище викладеного, вважаю що постанова Суворовського районного суду м. Херсона відносно ОСОБА_2 від 23 листопада 2015 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у звязку із сплином терміну притягнення до адміністративної відповідальності на підставі Митного кодексу України.

Керуючись ст. ст. 278, п. 7 ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Херсона відносно ОСОБА_2 від 23 листопада 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона відносно ОСОБА_2 від 23 листопада 2015 року - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона відносно ОСОБА_2 від 23 листопада 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 482 МК України та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 239700 грн. 00 копійок з конфіскацією предметів правопорушення - скасувати.

Конфісковані цією постановою - бітум нафтовий дорожній в'язковий БНД 60/90 вагою 28200 кг та транспортний засіб автомобіль НОМЕР_1 та напівпричеп Н-ПР-цистерну-Е державний номер НОМЕР_2 - повернути власнику.

Апеляційну скаргу адвоката Білецького О.В. в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 23 листопада 2015 року відносно ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області С.Г.Волошко