АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

1 липня 2016 року

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

потерпілих ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої провадження у справі

закрито, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року, якою

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, провадження закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 26 травня 2015 року, близько 18.40 год. ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки «Фольксваген пасат» державний номерний знак НОМЕР_1, перед початком руху, виїжджаючи на головну дорогу, вулицю Електриків, з прилеглої території, не надав дорогу автомобілю «Мерседес Бенц» державний номерний знак НОМЕР_2 під керування ОСОБА_3, внаслідок чого сталося зіткнення, після чого автомобіль «Фольксваген пасат» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6, здійснив зіткнення з автомобілем «Деу Ланос» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем «Хюндай Елантра» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог скарги, апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про допит ОСОБА_7 та ОСОБА_2, пояснення яких суперечать результатам експертизи, при цьому, на думку апелянта, підтверджують пояснення ОСОБА_6

Також апелянт вказує на те, що суд першої інстанції встановив вину ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, без зазначення жодного пункту ПДР. При цьому в оскаржуваній постанові не зазначено мотиви та підстави того, чому в обґрунтування винесеного рішення взяті одні докази та не взяті інші, не зазначено жодного з мотивів про неврахування позиції захисту в даному провадженні, а вказані часткові пояснення ОСОБА_8, пояснення інших осіб та експертний висновок, що демонструє вибірковість доказів, які обґрунтовують вину ОСОБА_8 При цьому, як зазначає апелянт, суд першої інстанції не врахував, що у висновку експерта вказано про те, що водій ОСОБА_9 мав діяти у відповідності з п.12.3 Правил дорожнього руху.

Також апелянт висловлює думку про те, що судом в порушення вимог ст.280 КУпАП, фактично об'єктивно не з'ясовано: наявність або ж відсутність вини ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, які просили задовольнити апеляцію, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника, які просили відмовити у задоволенні апеляції, залишивши постанову районного суду без зміни, опитавши експерта, вивчивши матеріали справи та представлені додаткові документи, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції, переглянувши справу в межах поданої апеляції, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок судді в постанові про наявність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про те, що в обґрунтування винесеного рішення взяті одні докази та не взяті інші, не зазначено жодного з мотивів про неврахування позиції захисту в даному провадженні, а вказані часткові пояснення ОСОБА_8, пояснення інших осіб та експертний висновок, а також про те, що судом першої інстанції фактично об'єктивно не з'ясовано наявність або ж відсутність вини ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як убачається з постанови, приймаючи рішення щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, суд при розгляді даної справи дослідив наявні у справі докази, в т.ч. пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, висновок експерта, оцінив наявні у справі докази в їх сукупності з точки зору належності та допустимості, тому рішення суду є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

Так, я в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, ОСОБА_6 пояснив, що наприкінці травня приблизно о 18.40 год., в ясний сонячний день він керував автомобілем «Фольксваген пасат» по вул.. Електриків. На дорозі в бік Оболоні був затор. Виїжджаючи з прилеглої території в бік Подолу, автомобілі, які рухалися в бік Оболоні, пропустили його. Від центру проїзної частини видно було рух транспорту на зустрічній смузі руху. Оглядовість зустрічної смуги руху, внаслідок затору автомобілів в бік Оболоні, була приблизно 50 метрів. Пересвідчившись, що автомобілів в бік Подолу немає, він виїхав на зустрічну смугу руху, проїхав приблизно 3-4 м, проїхав пішохідний перехід, маючи намір перестроїтись в праву смугу руху в бік Подолу, не включивши ще навіть поворот, відчув удар в задню частину автомобіля - крайній правий кут, внаслідок чого в його автомобілі зім'яте крило, розбито колесо -диск, ричаги підвіски, пошкоджені праві задні двері, подряпані передні двері. Удар був спрямований в колесо, внаслідок чого автомобіль відкинуло вліво, від чого відбулося зіткнення передньою частиною автомобіля під його керуванням з передньою частиною автомобіля «Деу Ланос», після чого сталося зіткнення задньою частиною автомобіля «Деу Ланос» з передньою частиною автомобіля, який стояв за ним. Авомобіль «Мерседес Бенц» не було фізичної можливості побачити. Вважає, що у ДТП винен водій автомобіля «Мерседес Бенц», оскільки ним не витриманий швидкісний режим та рядність, оскільки він повинен був рухатися в першій смузі руху.

ОСОБА_3, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, вказав про те, що він керував автомобілем «Мерседес Бенц» по вулиці Електриків у напрямку Набережно-Лугової з боку Оболоні зі швидкістю приблизно 60 км/год. Оглядовість була обмежена, приблизно метрів 200 по прямій, оскільки по зустрічній смузі руху був затор. Раптово перед ним на його смугу руху з вулички виїхав приблизно в метрі від нього автомобіль «Фольксваген пасат» білого кольору, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. У нього в автомобілі пошкоджено переднє ліве крило, тріснутий диск переднього лівого колеса. У зв'язку з тим, що водій автомобіля «Фольксваген пасат» різко виїхав перед ним, він не зміг уникнути ДТП. Як сталося ДТП, він досі не може пояснити. Фактично автомобіль під керуванням ОСОБА_6 він побачив в момент удару. ОСОБА_6 на місці відмовився писати пояснення з приводу обставин ДТП.

Опитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він рухався по другій смузі руху в бік Оболоні, де був затор автомобілів. Побачив, що на першій смузі руху, перед Т-образним перехрестям, почав зупинятися автомобіль. Він, зрозумівши, що автомобіль пропускає інший автомобіль, який виїжджав з права, також почав пригальмовувати та побачив перед собою автомобіль «Фольксваген», який намагався повернути ліворуч. Чи виїхав автомобіль «Фольксваген» на зустрічну смугу руху, пояснити не може. Зустрічна смуга погано була видна, оскільки автомобілі, які стояли в бік Оболоні, обмежували оглядовість. Через секунди-півхвилини почув удар, після чого «Фольксваген» відкинуло на його, ОСОБА_1, автомобіль, внаслідок чого пошкоджено ліву частину його автомобіля. «Фольксваген» виїжджав поступово. Як відбувся удар між «Фольксвагеном» та «Мерседесом» він не бачив. Вважає, що винен у ДТП ОСОБА_6, оскільки він повинен був пропустити автомобілі, які рухалися по смузі руху, на яку він намагався перестроїтися.

Опитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що обставин ДТП він фактично не бачив, оскільки рухався за автомобілем «Деу Ланос», та був затор автомобілів в бік Оболоні. Він відволікся, після чого побачив, як повз нього гальмує автомобіль «Мерседес», чув характерний звук, що щось не в порядку. Водій «Фольксвагена», виїжджаючи з прилеглої території, повинен був впевнитися, що не створить перешкод автомобілям, які рухалися в бік Подолу. На його думку, у ДТП винен ОСОБА_6

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 13903/19242/15-51 від 4 листопада 2015 року, в даному випадку мало місце попутно-кутове зіткнення транспортних засобів і первинний контакт автомобілів відбувся між лівою передньою частиною автомобіля «Мерседес» (ліва частина переднього бамперу) та правою задньою боковою частиною автомобіля «Фольксваген» (праве заднє крило та права бокова частина заднього бампера), при цьому їхні повздовжні осі могли знаходитись піл незначним гострим кутом. З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку експертизи, встановити чисельне значення кута взаємного розташування поздовжніх осей автомобілів «Мерседес» і «Фольксваген» в момент їх первинного контакту не видалось за можливе.

З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку експертизи, визначити експертним шляхом розташування автомобілів «Мерседес»» та Фольксваген» в момент їх первинного контакту відносно елементів дороги не видалось можливим.

Зіткнення транспортних засобів відбулось при виїзді автомобіля «Фольксваген» на ліву смугу сторони проїзної частини вул. Електриків в напрямку вул. Межигирської, тобто місце зіткнення автомобілів «Мерседес» і «Фольксваген» (проекція зони перекриття їх взаємно контактуючих поверхонь) найбільш вірогідно знаходилось в межах лівої смуги сторони проїзної частини вул. Електриків в напрямку вул. Межигирської навпроти в'їзду-виїзду з прилеглої території в районі початку осипу відокремлених частин транспортних засобів, не виключено в місці зазначеному на схемі ДТП.

Механізм зіткнення між автомобілями «»Мерседес» та «Фольксваген» відповідає механізму зіткнення транспортних засобів, коли автомобіль «Мерседес» рухається вздовж осьової лінії дороги, а автомобіль «Фольксваген» у момент первинного їх контакту розташовується під незначним гострим кутом відносно осьової лінії дорожньої розмітки 1.3 та зорієнтований у праву сторону від повздовжнього напрямку осі дороги.

З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку експертизи, встановити величини швидкостей руху автомобілів Мерседес і Фольксваген у момент їх зіткнення не видається за можливе.

Пояснення водія автомобіля «Мерседес» про механізм розвитку даної пригоди є спроможними з технічної точки зору.

Пояснення водія автомобіля «Фольксваген» про механізм розвитку даної пригоди є неспроможними з технічної точки зору.

Вирішити питання щодо технічної спроможності показів водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_6 стосовно кількісних характеристик взаємного наближення автомобілів «Мерседес» та «Фольксваген» з технічної точки зору не виявляється можливим.

В даній дорожній обстановці водію автомобіля «Фольксваген» з технічної точки зору належало діяти у відповідності з вимогами п.п.2.3.6), 10.1, 10.2 ПДР, а водію автомобіля «Мерседес» - у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Фольксваген» з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п.2.3.б)., 10.1, 10.2 ПДР.

З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку експертизи, вирішити питання щодо відповідності дій водія автомобіля «Мерседес» вимогам ПДР не видається за можливе.

В даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля Фольксваген мав технічну можливість уникнути дане зіткнення виконанням вимог п.п.2.3.б)., 10.1, 10.2 ПДР.

Вирішити питання, чи мав водій ОСОБА_3 технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем «Фольксваген», з причини відсутності вихідних даних - не видається за можливе.

В даній дорожній обстановці з технічної точки зору в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_6 вимогам п.п.2.3.б)., 10.1, 10.2 ПДР.

При апеляційному розгляді справи опитаний експерт ОСОБА_10 підтвердив висновки експертизи, вказавши про те, що він зазначав в експертному висновку про спроможність пояснень учасників ДТП з точки зору саме механізму ДТП, оскільки, в разі зіткнення автомобілів відповідно до пояснень ОСОБА_6, в автомобілі «Фольксваген» були б наявні пошкодження задньої фронтальної частини автомобіля, а зліва-збоку в колесо. Наявність таких пошкоджень в автомобілі після ДТП свідчить саме про те, що мало місце попутно-кутове зіткнення транспортних засобів і первинний контакт автомобілів відбувся між лівою передньою частиною автомобіля «Мерседес» (ліва частина переднього бамперу) та правою задньою боковою частиною автомобіля «Фольксваген» (праве заднє крило та права бокова частина заднього бампера), при цьому їхні повздовжні осі могли знаходитись піл незначним гострим кутом. Автомобіль «Фольксваген» виїхав на смугу руху автомобілі «Мерседес», і не завершив поворот ліворуч. «Мерседес» рухався по прямій по заду «Фольксвагена», а «Фольксваген» був розташований під кутом до автомобіля «Мерседес» в момент зіткнення. Фактор, який створював небезпеку для «Мерседеса», виїзд «Фольксвагена» на осьову та зустрічну смугу руху - смугу руху автомобіля «Мерседес».

Досліджені під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій докази спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_6

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, в т.ч. схему ДТП, на якій зафіксоване місце розташування автомобілів після ДТП, наявні після дорожньо-транспортної пригоди пошкодження автомобілів, зазначені у матеріалах справи та зафіксовані на фотознімках, свідчать про те, що суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив дійсні обставини ДТП, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року, якою ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, провадження закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,- залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва