Справа № 750/4151/16-п Головуючий у 1 інстанції Стебліна А. В.
Провадження № 33/795/118/2016
Категорія - ст. 130 ч. 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі :

Головуючого суді - Акуленко С.О.

за участю правопорушника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2016 року, -

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ревдя, Росія, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 і накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 275,60 грн.

14 квітня 2016 р. о 14.10 год. ОСОБА_2 в м. Чернігові, по вул. 77 Гв. Дивізії, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить її змінити в частині накладення стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, призначити стягнення у вигляді штрафу. В підтвердження своїх вимог ОСОБА_2 зазначив, що під час складання протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, його права були грубо порушені, не роз'яснені права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також вказує, що поліцейський порушив норми Закону при направленні ОСОБА_2 в медичний заклад для виявлення ознак алкогольного сп'яніння. Вказує, що «Обласний наркологічний диспансер Чернігівської обласної ради» відсутній в переліку закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Також, він був відсутній в суді першої інстанції, що позбавило його можливості реалізувати своє право на захист. Крім того, при призначенні стягнення судом першої інстанції не враховані його характеризуючи дані на які він повинен посилатися при призначенні стягнення. Вказав, що автомобіль ним використовується у робочих та волонтерських цілях, а позбавлення права керування автомобілем поставить його в скрутне становище.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення визнав, розкаявся, зазначив, що автомобіль це єдине джерело доходу в сім?ї та просив змінити постанову в частині накладення стягнення, а саме, призначити стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши пояснення правопорушника, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог, викладених у ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2016 року серія АП2 № 148342, складеним уповноваженою особою (а.с. 3), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6), які були дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 були роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Відповідно до цього ж протоколу, правопорушник особистим підписом засвідчив, що зі змістом протоколу він ознайомлений і що внесені дані про нього є правильними.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд вважає, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, як про це вказав суд першої інстанції в своїй постанові, оскільки рекомендований лист був повернутий до суду за терміном зберігання.

За таких обставин, суд приходить до переконання про порушення права ОСОБА_2 на захист.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2, накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

При визначенні виду стягнення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а саме, що ніде не працює і не займається трудовою діяльністю пов'язаною з використанням транспорту. При цьому судом були не в повній мірі враховані положення ст. 33, 34 КУпАП.

Так, суд вважає, що суд першої інстанції, з причин відсутності ОСОБА_2 в судовому засіданні, не в повній мірі оцінив його особу, а саме, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи, а також на волонтерських засадах допомагає громадській організації «Центр правової освіти та аналітики». Волонтерська допомога полягає у безкоштовному підвозі юристів організації до незахищених верств населення, учасників АТО Чернігівської області, які не можуть самостійно пересуватися, для надання ним безкоштовної юридичної допомоги за місцем проживання. Вказане підтверджується довідкою, виданою головою громадської організації «Центр правової освіти та аналітики» від 23 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Аналізуючи наявні матеріали справи та вказані норми Закону, суд приходить до переконання, що в даному випадку метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, достатньо було застосувати штраф.

За таких підстав, постанова суду в частині накладення стягнення підлягає зміні, а ОСОБА_2 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 травня 2016 року щодо ОСОБА_2 - змінити, пом'якшити вид стягнення.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу на користь держави штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Акуленко