Справа № 751/3952/16-п Головуючий у 1 інстанції Русанова Т. Т.
Провадження № 33/795/117/2016
Категорія - ст. 484 МК України.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Мельниченка Ю.В.

представника Чернігівської митниці - Євдокименка А.В.

захисника - адвоката Яковлевої Л.В.

правопорушника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу в.о. начальника Чернігівської митниці ДФС на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 484 МК України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил транспортні засоби автомобіль марки «SCANIA» модель «R124LA4» 1998 року випуску, з напівпричепом бортовим марки «KRONE» модель «SDP24» 1995 року випуску, державні номерні знаки: НОМЕР_1 повернуто ОСОБА_3

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0033/10203/16 від 22.01.2016 року, 21.01.2016 року до митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у напрямку «виїзд з України» прибув транспортний засіб марки «SCANIA» з напівпричепом марки «KRONE», державні номерні знаки: НОМЕР_1 з товаром «меблі» під керуванням громадянина України ОСОБА_3

В ході проведеної перевірки фактів переміщення через митний кордон України вказаного транспортного засобу, згідно інформації, що міститься в ЄАІС ДФС та АСМО «Інспектор 2006», було встановлено наступне:

- 20.04.2015 року транспортний засіб марки «SCANIA» з напівпричепом марки «KRONE», державні номерні знаки: НОМЕР_1 виїхав за межі митної території України;

- 10.05.2015 року транспортний засіб марки «SCANIA» з напівпричепом марки «KRONE», державні номерні знаки: НОМЕР_1 в'їхав на митну територію України;

05.05.2015 року митними органами Російської Федерації на даний транспортний засіб на підставі Інвойсу № 128 від 23.04.2015 року та міжнародної товаротранспортної накладної (СMR) А №137563 від 05.05.2015 року було оформлено вантажну митну декларацію типу ЕК 10 ЕД за №10414030/050515/0001528 з вантажем «пиво». Згідно зазначених вище документів відправником товару є ТОВ «Завод Терхсосенский» місто відправки - Ульяновск, Російська Федерація; отримувачем товару є ТОВ «Луганськопторг», місто доставки - Луганськ, Україна.

В графі «29. Митниця на кордоні» декларації №10414030/050515/0001528 зазначено код митного органу «10315040», що відповідає митному посту «МАПП Донецьк» Російської Федерації, суміжним з яким на території України є пункт пропуску «Ізварине» Луганської митниці ДФС.

Таким чином транспортний засіб, державні номерні знаки: НОМЕР_1 ввезений на митну територію України з Російської Федерації поза митним контролем, а саме поза місцем розташування митного органу і без виконання митних формальностей через закриті пункти пропуску (неконтрольована територія України), а саме пункт пропуску «Ізварине», розташований в зоні діяльності Луганської митниці ДФС, який ліквідований як відокремлений структурний підрозділ згідно з п.1.2 Наказу Державної фіскальної служби України №331 від 27.11.2014 року та через який припинено рух, згідно Наказу ДФС України №385 від 22.12.2014 року.

В апеляційній скарзі, в.о. начальника Чернігівської митниці вказує, що в матеріалах справи є достатньо доказів про порушення митних правил саме ОСОБА_3, а тому просить скасувати постанову суду, постановити нову постанову, якою визнати останнього винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 484 МК України та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши доповідача, пояснення представника Чернігівської митниці, який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову суду скасувати з прийняттям нової постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, захисника - адвоката Яковлєвої Л.В., яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги і просила її залишити без задоволення, а постанову суду без змін, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає, виходячи з наступного.

Оскільки норми адміністративного права є загальними по відношенню до митного законодавства, суди при прийнятті рішення повинні дотримуватися вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, належної оцінки зібраних доказів, вирішення її в точній відповідальності із законом. Постанова судді про визнання у вчиненні адміністративного правопорушення винною певної особи має бути обґрунтована достатніми та незаперечними доказами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

Приймаючи рішення, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення митних правил, передбачений ст. 484 МК України, суд першої інстанції діяв відповідно до вимог вказаного закону, і на думку апеляційного суду навів переконливі мотиви прийнятого ним рішення.

Згідно ст. 458 МК України слідує, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів вказаним Кодексом чи іншими законами України, і за які вказаним Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція статті 484 МК України передбачає відповідальність суб'єкта правопорушення за зберігання, перевезення, придбання чи використання товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Згідно протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 використовував транспортні засоби комерційного призначенні автомобіль марки «SCANIA» з напівпричепом марки «KRONE», державні номерні знаки: НОМЕР_1, ввезених на митну територію України поза митним контролем.

В матеріалах справи є міжнародна товаротранспортна накладна (СMR) А №137563 від 05.05.2015 року та вантажна митна декларація типу ЕК 10 ЕД за №10414030/050515/0001528, проте у вказаних документах відсутні будь-які відомості які свідчать про те, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем марки «SCANIA» з напівпричепом марки «KRONE», державні номерні знаки: НОМЕР_1 з вантажем «пиво» при ввезенні товарів з РФ через непідконтрольну Україні територію у 2015 році.

В апеляційній скарзі апелянт стверджував, що у міжнародній товаротранспортній накладній міститься підпис, який ідентичний підписам ОСОБА_3, наявним в протоколі про порушення митних правил та поясненнях, про те на думку апеляційного суду даний висновок зроблений лише на підставі особистого припущення.

Сам ОСОБА_3 справжність свого підпису категорично заперечував, а тому вирішити питання про те, чи дійсно на міжнародній товаротранспортній накладній виконано ним підпис без проведення почеркознавчої експертизи є неможливим, про що також судом першої інстанції було зазначено в своєму рішенні.

Більш того, обов'язковою умовою суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України є вина в діях порушника. При чому, формулювання диспозиції ст. 484 МК України передбачає лише умисну форму вини.

Слід зазначити і те, що будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 достовірно знав чи припускав, що він використовує транспортний засіб комерційного призначення, ввезений на митну територію України поза митним контролем в матеріалах справи не має.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визначився з не встановленням суб'єкту даного правопорушення, а також відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, ст. 494 МК України визначено форму та основні елементи змісту протоколу про порушення митних правил, проте у протоколі про порушення митних правил № 0033/10203/16 від 22.01.2016 року не зазначені свідки та поняті, хоча вилучення товару обов'язково проводиться з участю понятих.

Постанова суду є законною, обґрунтованою та належно мотивованою, а тому підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При перевірці справи в апеляційному суді не виявлено допущених судом першої інстанції істотних порушень законодавства, які б тягнули скасування вказаної постанови.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. начальника Чернігівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2016 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 484 МК України - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Мельниченко