Справа № 278/960/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2016 року, Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

прокурора Ільченка П.Л.,

розглянувши в м. Житомирі матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, одруженого, -

за частинами 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

21.07.2015 депутат Руднє-Городищенської сільської ради Житомирського району (далі Рада) ОСОБА_1 в адміністративному приміщенні Ради в с. Рудня-Городище, вул. Рад, 19, на порушення вимог статей 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), достовірно знаючи про розгляд на сесії Ради питання щодо надання йому у власність земельної ділянки, усвідомлюючи, що у його діяльності виник реальний конфлікт інтересів, не вжив заходів щодо недопущення такого конфлікту і не повідомив про конфлікт присутніх депутатів. Крім цього ОСОБА_1, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах реального конфлікту інтересів, безпосередньо прийняв участь у засіданні 37-ої сесії 6-го скликання Ради, на якій особисто проголосував за позитивне прийняття рішення №37 від 21.07.2015 «Про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі їх у власність для ведення особистого господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд», тобто вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про закриття провадження у справі. Вказував на численні порушення його прав при складанні адміністративного протоколу, незаконного тиску на нього під час складання протоколу. Стверджував, що конфлікту інтересів не допускав, адже повідомляв депутатів на сесії про те, що на порядок денний винесене питання про надання йому земельної ділянки. Також вказав, що рішення про надання йому земельної ділянки не реалізоване. Його представник вважав протокол незаконним. Просив провести службову перевірку стосовно працівника правоохоронного органу ОСОБА_3

Прокурор, з посиланням на вимоги наведеного Закону, просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.

ОСОБА_1 у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, як депутат Ради, тобто особа, уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування, що підтверджується Рішенням Руднє-Городищенської виборчої комісії і переліком депутатів Ради (а.с. 16-18). А тому на нього розповсюджується дія частини 1 статті 28 Закону щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, а в разі його виникнення повідомляти про конфлікт безпосереднього керівника не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про такий конфлікт. Всупереч цій нормі Закону ОСОБА_1 разом з іншими депутатами проголосував за рішення про надання йому дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (протокол та рішення №37 37-ої сесії 6-го скликання Ради від 21.07.2015) (а.с. 12-15).

Реальний конфлікт інтересів у розумінні частини 1 статті 1 Закону це - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Під приватним інтересом слід розуміти будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Отже, у ОСОБА_1 у ході голосування на сесії Ради за прийняття рішення щодо надання йому земельної ділянки виник реальний конфлікт інтересів, який виразився у суперечності між приватним інтересом майнового характеру і службовими повноваженнями останнього, що вплинуло на обєктивність та неупередженість прийняття рішень.

Згідно зі статтею 35 наведеного Закону у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Під час проведення перевірки ОСОБА_1 визнавав порушення закону через свою необізнаність. Доводи ОСОБА_1 про нереалізованість рішення, за яким йому надавала земельна ділянка, на думку суду, не мають значення для кваліфікації його дії. Аналогічна правова позиція міститься у пункті 8 постанови пленуму Верховного Суду України №13 від 25.05.1998 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» (далі Постанова ВСУ). Не знайшли документального підтвердження посилання ОСОБА_1 про неправомірні дії з боку підполковника поліції ОСОБА_3 в ході складання адміністративного протоколу (а.с. 42-44).

Змістовний аналіз пунктів 7, 17 наведеної Постанови ВСУ доводить, що одержання особою, уповноваженою на виконання функцій держави, матеріального блага, послуги, пільги або іншої переваги слід розглядати як корупційне правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як депутат сільської ради, уповноважений на виконання функцій держави, незаконно одержав перевагу у наданні йому земельної ділянки, оскільки проголосував за позитивне прийняття рішення щодо цього питання на сесії ради. Таким чином в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення за частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд ураховує корупційний характер вчинених правопорушень, їх кількість, особу порушника, використання наданих йому повноважень в особистих інтересах, корисливий мотив його діяння, перше притягнення до адміністративної відповідальності, необізнаність у законодавстві, необережний характер вчиненого, а тому суд накладає стягнення за мінімальною межею частини 2 статті 172-7 КУпАП.

Керуючись: статтями 1, 3, 35 Закону, статтями, 283, 284 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 3400 (три тисячі чотириста) грн. штрафу.

Стягнути зі ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір 275 грн. 60 коп. судового збору. Строк звернення до виконання протягом трьох місяців.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя: С.Г. Баренко