АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., при секретарі судового засідання Богацької М.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності − ОСОБА_2

потерпілої − ОСОБА_3

представника потерпілої − ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 11.05.2016, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відповідно до ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт вказує, що ДТП сталося з вини водія автомобіля НОМЕР_1 − ОСОБА_3, яка рухаючись по правій крайній смузі, по вул. Закревського, не дотримуючись ПДР почала здійснювати розворот поза перехрестям, тобто всупереч п.10.4 ПДР. Висновки суду щодо недотримання ОСОБА_2 безпечної відстані є хибними.

Також апелянт звертає агу суду на тому, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у його поясненнях було чітко зазначено, що транспортний засіб «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_2 рухався по правій смузів той час як він на своєму автомобілі рухався по лівій смузі, що було підтверджено та встановлено судовим експертом. Така дорожня ситуація не підпадає під ту, в якій водій повинен дотримувати безпечну дистанцію, тобто автомобілі не рухалися один за одним однією смугою руху.

Також ОСОБА_2 вказує, що він застосував гальмування, що підтверджується схемою ДТП та висновком судового експерта, а отже що в даній дорожній обстановці, на його думку, порушення вимог п.2.3 б) ПДР не вбачається.

Спростовуються особою, яка подала апеляцію, і висновки суду щодо порушення ним п. 12.1 ПДР, так як в матеріалах справи відсутні дані про те, що автомобіль «Suzuki» під час руху був некерованим, тобто рухався в стані заносу тощо, а також тим, що він реагував на зміну дорожньої обстановки застосовуючи екстрене гальмування.

Окрім викладеного, в апеляційній скарзі зазначається, що твердження суду щодо порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3 (б); 13.1; 12.1 ПДР спростовуються проведеним автотехнічним дослідженням від 15.02.2016, однак суд першої інстанції не прийняв його до уваги, оскільки судовий експерт ОСОБА_6 не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

На вказану апеляційну скаргу подані заперечення від ОСОБА_3 в яких вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. В запереченнях зазначає, що вона зайняла крайнє ліве положення на проїзній частині, тобто ближче до розділювальної смуги про що вона відразу зазначала в своїх первинних поясненнях. Тому, враховуючи що дорога є з двостороннім рухом , що має по одній смузі для руху в кожному напрямку і там немає «крайньої правої» та «крайньої лівої» і всі твердження ОСОБА_2 відносно того, що вони рухалися в різних смугах руху і він дотримався Правил п.13.1; 1.10;2.3(б); 12.1− є безпідставними та необґрунтованими. Експертиза яку замовив ОСОБА_2 проведена з порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року в редакції Наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5 і, в тому числі без попередження експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Так, згідно протоколу серії АП2 № 333057 від 03.02.2016, ОСОБА_2 03.02.2016 о 15 год. 47 хв., керуючи транспортним засобом − автомобілем «SUZUKI Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Закревського, 12 в м. Києві, порушив п.п. 2.3 (б);13.1;12.1 ПДР, а саме, не був досить уважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 (водій ОСОБА_7), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку потерпілої та її представника, які заперечили проти наявної апеляції та вважали за необхідне залишити без змін постанову суду першої інстанції, заслухавши пояснення сторін по справі і їх відповіді на питання, дослідивши в присутності сторін матеріали справи і з'ясувавши питання які виникли під час дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що така апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що ним перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

П. 2.3 б) ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

В той же час, у відповідності до п.1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, а також підтверджується наявними доказами по справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями учасників ДТП, автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 рухався по вул. Закревського в м.Києві. В цьому ж напрямі позаду автомобіля «Opel Corsa» рухався автомобіль «SUZUKI Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 Маючи намір здійснити маневр розвороту, водій автомобіля «Opel Corsa», включивши покажчик лівого повороту, виконавши вимоги п.10.1 ПДР України, не встигла його завершити, так відбувся удар в переднє ліве крило, який здійснив автомобіль «SUZUKI Grand Vitara». Разом з тим, враховуючи гальмівний шлях автомобіля «SUZUKI Grand Vitara», який у відповідності до схеми ДТП становить 17,8 м, місце розташування автомобілів після ДТП, суд вважає правильним встановлення судом першої інстанції всіх обставин по справі, надання вірної оцінки наявних доказів в їх сукупності, керуючись при цьому законом, та погоджується з висновком щодо порушення ОСОБА_2 п. 2.3 б), 12.1, 13.1 ПДР України через неврахування дорожньої обстановки та не обрання безпечності швидкості руху і безпечної дистанції, що знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

Також, що стосується доводів апеляції стосовно руху автомобіль «Opel Corsa» по правій смузі в той час як апелянт рухався по лівій смузі, а тому така дорожня ситуація не підпадає під ту, в якій водій повинен дотримувати безпечної дистанції, спростовуються судом, виходячи зі схеми ДТП на якій зображено початок гальмівного шляху автомобіля «SUZUKI Grand Vitara», який знаходиться на одній лінії з автомобілем «OpelCorsa», що дає підстави стверджувати, що автомобілі-учасники ДТП рухались один за одним, а тому водій автомобіля, який рухається позаду, зобов'язаний виконувати вимоги п.13.1 ПДР України.

Щодо спростування апелянтом висновку суду про порушення ним п. 12.1 ПДР, через відсутність даних про некерованість автомобіля «SUZUKI Grand Vitara» під час руху, то суд вважає зазначені доводи такими, що не відповідають дійсності, оскільки по-перше, в змісті оскаржуваної постанови взагалі не вказано про некерованість автомобіля «SUZUKI Grand Vitara», по-друге, диспозиція п.12.1 ПДР України, передбачає обов'язок водія не лише впевнитися в стані транспортного стану, але і враховувати дорожню обстановку, чого ОСОБА_2 дотримано не було.

Доводи ОСОБА_2, що автомобіль «Opel Corsa», під керуванням ОСОБА_3 фактично його «підрізав» , про що він зазначав і в первинних поясненнях, у зв'язку з чим відбулося ДТП, спростовуються об'єктивними даними, які зафіксовані відразу після ДТП, зокрема схемою місця ДТП дослідженою судом апеляційної інстанції у присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.3), на якій зафіксовано гальмівний шлях автомобіля «SUZUKI Grand Vitara» під керуванням ОСОБА_2 протяжністю 17,8 м, що цілком спростовує його доводи в цій частині і вказує на недотримання дистанції та безпечної швидкості водієм автомобіля «SUZUKI Grand Vitara», що в свою чергу також співвідноситься з їх первинними поясненнями ( а.с. 4,5).

Разом з тим, посилання ОСОБА_2 на висновок експертного дослідження №0152 зроблений за його заявою в позапроцесуальний спосіб, як на доказ по даній справі, який досліджений в судовому засіданні, не може бути прийняти судом до уваги виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення , … . Як пояснив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, дана експертиза була ним замовлена за його заявою до судового засідання і цей висновок він потім надав суду першої інстанції. Таким чином, суд визнає даний висновок № 0152 недопустимим доказом тобто таким, що отриманий в порядку не передбаченому КУпАП і з позбавленням права протилежної сторони реалізувати свої процесуальні права і поставити свої питання на вирішення експертизи. Крім цього, як правильно зазначив суд першої інстанції, експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Відповідно, враховуючи вищезазначене, не міг бути допитаний в судовому засіданні в якості експерта особа, яка проводила дане дослідження, а також у зв'язку з відсутністю в КУпАП такої процесуальної дії.

Інших самостійних доводів в апеляції не міститься.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 11.05.2016, якою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відповідно до ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копія повного рішення по скарзі на постанову протягом трьох днів надсилається особі щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/756/2016

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Панченко О.М.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.