АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1982/16-п Номер провадження 33/786/112/16Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
Категорія: Ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Полтави, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає в АДРЕСА_2 -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. в рахунок держави.

Постановою суду встановлено, що 08.05.2016 близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_2 рухався по вул. Нариманівській в м. Полтаві, керуючи автомобілем «Opel Combo», д.н.з. НОМЕР_1, будучи в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду від 01.06.2016 та прийняти нову постанову, якою притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що в протоколі мається вказівка про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, проте не зазначено про частину даної статті, та відсутні підписи свідків.

На переконання правопорушника, в протоколі ним зазначено про те, що він в день вчинення правопорушення алкогольних напоїв не вживав, а випив 100 гр. горілки напередодні, що не могло потягти за собою перебування в алкогольному сп'янінні наступного дня.

Зазначає, що вживав алкоголь вже після дорожньо-транспортної пригоди, через звістку про смерть доньки в медичному закладі, куди він її доправив внаслідок зіткнення з іншим транспортним засобом та автомобіль під його керуванням перекинувся. Після цього через 25 хвилин співробітники поліції відвезли його на місце дорожньо-транспортної пригоди. Зазначає, що повідомляв правоохоронців про вживання алкоголю, але в протоколі про це не вказав, так як перебував у стані психологічного стресу.

Вважає себе винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2, та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно ст. 280 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення та прийняте по ній судове рішення свідчать, що її розгляд проведений у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто всебічно, повно і об'єктивно, а висновки суду ґрунтуються на ретельно перевірених в судовому засіданні доказах та належним чином вмотивовані.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Із змісту протоколу №112337 серії АП2 від 08 травня 2016 року вбачається, що громадянин ОСОБА_2 в цей день, о 11-15 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, медичний огляд на визначення стану сп'яніння проводився в Полтавському обласному наркологічному диспансері, що підтверджується відповідним висновком в матеріалах справи / а. с. 1, 2 /

Сам ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення власноручно зазначив, що погоджується з наведеними в протоколі обставинами.

При цьому, твердження ОСОБА_2 про вживання алкогольних напоїв напередодні дня вчинення правопорушення, що на його думку, не могло потягти за собою перебування в алкогольному сп'янінні спростовується самим висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкості реакції №173 від 08.05.2016, згідно якого ОСОБА_2 08.05.2016 на час огляду о 12-25 год. перебував у стані алкогольного сп'яніння. / а.с. 2/.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він вживав алкогольні напої в лікарні для «вгамування болі в серці», не знайшли свого підтвердження. Так він не зміг чітко пояснити, що його спонукало вживати горілку після того як лікарі повідомили його про смерть доньки, та як горілка може заспокоїти серцевий біль.

З цією метою він просив допитати як свідка свою співмешканку, в той же час розповідаючи про події, зазначив, що після того як лікарі повідомили про смерть дитини, його співмешканка знепритомніла та перебувала в непритомному стані, а він, згадавши, що у сумочці знаходиться горілка, знайшов її і випив.

Крім цього у протоколі про адміністративне правопорушення він власноручно записав, що «сьогодні не пив, а випив увечері, думав запаху не буде. З порушенням згоден». Видається маловірогідним, щоб він не згадав, що 15-20 хвилин тому вживав горілку.

Як пояснив захисник у судовому засіданні, вказана обставина щодо перекваліфікації правопорушення має суттєве значення для кримінальної справи відносно ОСОБА_2, за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки в кримінальній справі така обставина як вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, може фігурувати як обтяжуюча покарання обставина.

Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на відповідну частину статті 130 статті КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, оскільки це не відповідає дійсності та спростовується змістом самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Не зазначення свідків у протоколі про адміністративне правопорушення та внесення їх у протокол вирішується особою яка його складає в залежності від того чи є якісь спірні питання, а тому це не є підставою для скасування постанови судді першої інстанції,

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановила фактичні обставини справи та правильно кваліфікувала дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Посилання апелянта на відсутність судового засідання в першій інстанції не знаходить свого підтвердження та спростовується постановою про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що ОСОБА_2 був присутній у судовому засіданні та вину у вчиненому визнав повністю.

Враховуючи наведене, підстави для скасування постанови судді відсутні, постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 01 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко