АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1рік.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, 08.02.2016р. о 09.00 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на б-рі Лесі Українки, 27 в м. Києві, при розвороті ліворуч не пропустила автомобіль, що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїла зіткнення з вказаним автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, після чого не зупинилась та залишила місце ДТП, чим порушила вимоги п. 10.4 та п. 2.10 (а) ПДР України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди два автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідальність за вказані адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаєьбся на необґрунтованість висновків суду про порушення нею п. 10.4 та п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України та просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2016 року визнати не чинною і закрити провадження у справі.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції було винесено рішення з неповним з'ясуванням та доведеністю всіх обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають нормам матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, апелянт звертає увагу, що в порушення норм ст.. 245, ч. 1 ст. 247, ст.. 248, 251, 252, 280 КУпАП України суд розглянув матеріали не в повному обсязі, не об'єктивно, без врахування всіх фактичних обставин справи, що призвело до необґрунтованого та незаконного рішення, а також клопотала про призначення експертиз, встановлення додаткових світків та їх допит.

Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення усіх учасників справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відео зняте з відео реєстратора потерпілого ОСОБА_4 вважаю, що скарга, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Всупереч твердженням апелянта суд першої інстанції досить повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідив докази, які були надані сторонами, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності та достатності для висновків по суті справи і на цих підставах прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у ДТП.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3, вжив всіх необхідних заходів для повного, об'єктивного та всебічного розгляду справи, та дослідив всі подані сторонами докази, належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.

При перегляді відео реєстратора водія ОСОБА_4 чітко видно як водій «ToyotaRAV» з д.н.з. НОМЕР_1, здійснював розворот в недозволеному місці, перетнувши подвійну суцільну смугу та після зіткнення з автомобілем «Ford C-Max» залишила місце ДТП та поїхала.

Доводи апеляційної скарги спростовуються доказами які наявні в матеріалах справи, а саме: даними письмових пояснень свідка ОСОБА_7, відео реєстратор водія ОСОБА_4, а також наданими ним в апеляційному засіданні фотокартками з місця ДТП.

Так, пояснення ОСОБА_3, що маневр розвороту вона виконувала в дозволеному місці, а зіткнення сталося через те, що водій ОСОБА_4 рухався з недопустимо високою швидкістю та проявив неуважність, спростовується даними відео реєстратора, за якими автомобіль під керуванням ОСОБА_3 почав здійснювати маневр розвороту через заборонену подвійну суцільну смугу.

Отже, в силу п. 1.4 ПДР України, водій ОСОБА_4 не може нести відповідальність, навіть у разі перевищення ним швидкості, бо причиною зіткнення були не його дії, а саме дії ОСОБА_3

Твердження ОСОБА_3 про те, що ушкодження її автомобіля утворилися не від цього ДТП, а значно раніше, коли автомобілем керував її родич, як і її заява в апеляційному засіданні, що зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4, взагалі не було, спростовані тими ж даними відеореєстратора, з яких чітко видно, що на початок маневру автомобіль ОСОБА_3 ушкоджень не мав, а після зіткнення такі ушкодження з'явилися.

До того ж, відеосюжет чітко показує, сам момент зіткнення, а саме стук та погойдування автомобілів.

За таких обставин, а також з урахуванням положень ст. 294 КУпАП, які надають суду апеляційної інстанції право дослідити нові докази, якщо він визнає обґрунтованим ненадання їх суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх цим судом, клопотання ОСОБА_3 про проведення експертиз, встановлення та допит нових свідків, як надумані, задоволенню не підлягають, бо її винуватість встановлена дослідженими доказами.

Отже, переконливих доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не наведено.

За таких обставин, постанова Печерського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст 122-4, 124 КУпАП, та застосування до неї адміністративної відповідальності у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/743/2016

Категорія: ст.ст. 122-4, 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - СмикС.І