АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/867/2016 Суддя у І-й інстанції: Карабань В.М.
Категорія КУпАП: ч.1 ст. 172-4 Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Юденко Т.М., за участю прокурора відділу прокуратури м. Києва Буковчаника С.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої головним спеціалістом відділу організаційного забезпечення виконання рішень органів влади Управління законодавчого та аналітичного забезпечення Фонду Державного майна України, проживаючої в АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 5 від 15.03.2016 ОСОБА_3, будучи державним службовцем 9 рангу, суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно п. «в» ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», працюючи на посаді головного спеціаліста відділу організаційного забезпечення виконання рішень органів влади Управління законодавчого та аналітичного забезпечення Фонду Державного майна України, порушила встановлені законом обмеження щодо заняття іншою оплачуваною діяльністю, а саме 15.11.2015 працювала на посаді № 800525 Оболонської районної в м. Києві виборчої комісії, за що їй нараховані грошові кошти в сумі 312,94 грн., з яких утримано 61,21 та виплачено 251,71 грн., чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не оспорюючи свою винуватість, посилаючись на необґрунтованість постанови, оскільки її винесено всупереч вимогам ст. ст. 33, 245 КУпАП щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного врахування характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника та ступеню вини, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд прийняв непомірно суворе рішення, оскільки воно може призвести до її звільнення з роботи, що позбавить її сім'ю засобів на існування, оскільки вона є єдиним годувальником та на її утриманні перебуває малолітня донька.

Просить врахувати, що вона працювала на дільничній виборчій комісії лише протягом одного дня 15.11.2015, який був вихідним та на наступний день вийшла на роботу, тобто вчинене нею діяння не було систематичним і тривалим, за яку отримала 312,92 грн., з яких виплачено в дохід держави 61,21 грн. та виплачено 251,71 грн. За таких обставин вважає, що шкоди від її дій фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі не завдано.

При цьому зазначає, що не мала на меті суміщати роботу державного службовця, а по своєму незнанні взяла участь у суміщенні діяльності, оскільки вважала, що це не заборонено.

Враховуючи зазначені обставини та наявність значної кількості обставин відповідно до ст. 34 КУпАП, що пом'якшують її відповідальність, зокрема щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини, батьків-пенсіонерів, притягнення до адміністративної відповідальності вперше, позитивну характеристику, нагороди у спортивних змаганнях, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважає, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, її діяння може бути визнане малозначним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який проти неї заперечив та вказав, що на момент винесення постанови судом першої інстанції строки накладення адміністративного стягнення не збігли, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані у справі докази і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП, висновки про що в апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо звільнення її від адміністративної відповідальності у зв'язку із малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, то з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, апеляційний суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки підстави для цього, зазначені у скарзі, судом першої інстанції були враховані, а інших більш переконливих, апеляційному суду не надано.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Такі порушення наявні у даній справі, оскільки суд першої інстанції своєю постановою від 12.05.2016 закриваючи провадження у справі щодо ОСОБА_3 у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, корупційне правопорушення було вчинено ОСОБА_3 15.11.2016, а протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складено 15.03.2016.

Тобто, на момент розгляду справи судом першої інстанції строки для накладення адміністративного стягнення ще не сплили, але стягнення не було накладено, у той час, як на день розгляду справи апеляційним судом 22.06.2016, строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 збігли, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне закрити провадження у цій справі на підставі ч.3 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року щодо ОСОБА_3 скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ч.3 ст. 38 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко