Справа № 463/2239/16-п Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 33/783/413/16 Доповідач: Тенюх В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Тенюха В.П., з участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 19 травня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за кожне з цих правопорушень, та відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП остаточно застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 275 грн 60 коп.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він, 24.04.2016 року о 23 год 55 хв по вул. Сихівська, 19 в м. Львові керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_2 25.04.2016 року о 06 год 50 хв по вул. пр. Червоної Калини, 53 в м. Львові керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився у медичному закладі, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи висновків судді районного суду щодо фактичних обставин справи та правильність кваліфікації його дій, просить постанову судді змінити в частині накладеного стягнення, застосувавши штраф.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що всупереч вимогам ст.34 КУпАП, суддею місцевого суду в повній мірі не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, його майновий та моральний стан, обставини, що пом'якшують й обтяжують відповідальність.

Зокрема, в додаткових поясненнях до апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що місцевим судом не враховано, те, що він проживає спільно з батьком - ОСОБА_3, який важкохворий й проходить хіміотерапію у Львівському державному онкологічному регіональному лікувально-діагностичному центрі, та матір'ю ОСОБА_4, яка хворіє на діабет, їх лікування потребує значних коштів і транспортування до лікувальних закладів, а він є єдиним їх годувальником. Вдень він працює водієм у ТзОВ ВКФ «Ряст», а в нічній час - водієм таксі, відтак, на його думку, позбавлення водійських прав призведе до втрати єдиного джерела заробітку та погіршення матеріального стану його сім'ї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд всебічно, повно та об'єктивно повинен дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді районного суду про доведеність вини ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема протоколами про адміністративні правопорушення від 25.04.2016 року АП2№085742 та № 088614, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп'яніння від 25.04.2016 року № 612 (а.с.7), поясненнями правопорушника, що ніким не заперечується.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На переконання апеляційного суду, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення суддя місцевого суду дотримався вимог закону й відповідно до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, тяжкість скоєного, ставлення правопорушника до вчиненого, а саме те, що останній чисто сердечно розкаюється, з урахуванням його майнового стану обґрунтовано не призначив адміністративне стягнення у виді штрафу.

Доводи апелянта про наявність на утриманні хворих батьків та роботи, пов'язаної з керуванням транспортними засобами, не можуть визнаватися в даному випадку як обставини для пом"якшення стягнення, оскільки він, незважаючи на наявність хворих батьків, а також те, що працює водієм в ТзОВ «ВКФ «Ряст», свідомо сів за кермо у стані алкогольного сп'яніння, і навіть після зупинення працівниками патрульної поліції й складання протоколуАП2№085742, відмовляючись від проходження огляду на стан сп'яніння, усвідомлював, що це заборонено, не зробив для себе відповідних висновків та продовжив протиправність своїх діянь, що стало наслідком складання протоколу № 088614.

З огляду на це, апеляційний суд приходить до переконання, що накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде достатньою та необхідною мірою відповідальності за скоєне, а також засобом виховання його в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги щодо неврахування суддею районного суду при накладенні стягнення усіх обставин справи є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Ураховуючи зазначене, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 19 травня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно обрано йому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.П.Тенюх