Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/375/16-п Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 31 березня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 31 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 275 грн 60 коп.

Згідно постанови суду, вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягало в тому, що о 06 годині 10 хвилин 05.01.2016р. керував автомобілем Пежо д/з НОМЕР_1 в районі будинку №63 по вулиці Ватутіна в м.Житомирі в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія за допомогою алкотестера «Драгер» прилад №6810, тест №1918. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю події та складу правопорушення. Посилається на те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, прийнятою з порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що він був тверезий, а показники алкотесту, зняті з невідомого приладу, вважає недостовірними, у зв'язку з цим наполягав на необхідності перевірки вмісту алкоголю в крові та сечі та здав відповідні аналізи у обласному наркологічному диспансері Житомирської обласної ради. Відповідно до висновку №1237 /5 від 09.01.2016 року ознак сп'яніння не виявлено, проте суд необгрунтовано не взяв до уваги вказаний доказ, а також не встановив і не допитав свідків, які вказані в протоколі..Стверджує, що суд з незрозумілих причин відхилив заявлене ним клопотання про виклик і допит в якості спеціаліста експерта, що проводив дослідження і встановив у нього в крові відсутність алкоголю. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, оскільки він керував транспортним засобом не перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, що відповідно є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, правопорушника, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_2, доведеності його вини зазначених вимог закону дотримався.

Так відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Відповідно до п.2.1 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності ознак, передбачених у пункті 1.3 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення 05012016 року, письмовими поясненнями неупереджених свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначили, що в їх присутності у водія ОСОБА_2 в результаті тестування на технічному засобі «Драгер» було виявлено стан алкогольного сп'яніння 0,32 промілє, від медичного огляду він відмовився, актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів за підписом свідків, правопорушника та особи, яка складала акт, поясненнями старшого сержанта поліції ОСОБА_5, який виявив правопорушення, в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що він не довіряє показанням вищенаведеного технічного засобу, а також про те, що працівники ДПС е пропонували йому проїхати до медичної установи для медичного огляду для підтвердження його стан алкогольного сп'яіння спростовуються зазначеними доказами.

Таким чином з висновками суду першої інстанції щодо встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення вважаю за необхідне погодитися, підстав для закриття провадження по справі за відсутністю складу правопорушення не встановлено .

Разом з тим заслуговують на увагу посилання апелянта на проходженням ним самостійно 05.01.2016 року медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння в медичній установі - обласному наркологічному диспансері Житомирської обласної ради.

Так відповідно до висновку № 1237/5 від 09.01.2016 року зазначеної медичної установи в результаті огляду, здійсненого 05.01.2016 року о 9 годині 25 хвилин, у ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено. І хоча у відповідності до п.п. 1.7, 2.9. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння,…огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом 2 годин з моменту виявлення підстав для його проведення, і відповідно до наведеного вище висновку такий огляд ОСОБА_2 було здійснено за спливом 3-х годин з часу виявлення підстав для його проведення, той факт, що при первинному огляді працівниками ДПС було встановлено незначне сп'яніння правопорушника, а вже через незначний час, тобто через 3 години, в умовах медичного закладу в результаті проведених амбулаторних аналізів у нього взагалі не було виявлено ознак сп'яніння, вважаю за можливе визнати таке правопорушення малозначним.

Суд першої інстанції на зазначене достатньої уваги не звернув та не врахував зазначених обставин при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності раніше не притягався, відповідно до положень ст.. 294 КУпАП вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції змінити, в частині накладання на порушника стягнення у виді штрафу, а також в частині стягнення судового збору на користь держави скасувати, та на підставі положень ст.. 22 КУпАП звільнити останнього від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира ваід 31.03.2016 року щодо ОСОБА_2 змінити

В частині накладання на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., а також в частині стягнення судового збору на користь держави в розмірі 275,60 грн. скасувати, та на підставі положень ст.. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: