Справа № 206/2265/16-п
Провадження № 3/206/489/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Чинник М.К., розглянувши обєднаний адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вищою освітою, працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, 124 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

29.03.2016 року, приблизно, о 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, не чітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою технічного засобу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.130 КпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину не визнав з тих підстав, що він 29 березня 2016 року не був за кермом свого автомобіля. Тоді автомобілем управляв брат його дружини ОСОБА_2 В той вечір ОСОБА_2 забрав його з роботи, оскільки він знаходився у стані алкогольного сп'яніння. По дорозі між ними виник конфлікт, він зачепив його за руку, машину понесло у бік, і сталося ДТП. Коли приїхали працівники поліції, того хто був за кермом вже не було і протоколи склали на нього. Так він дійсно тоді знаходився у стані алкогольного спяніння та витягував з салону автомобіля (бардачка) пістолет, однак автомобілем не керував, а був пасажиром, який сидів на передньому сидінні. Працівникам поліції він не казав, що автомобілем керував ОСОБА_2, оскільки знаходився у стані алкогольного сп'яніння та нервував.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 чоловік його сестри. Точну дату подій він не памятає. В той день він ввечері з роботи забрав ОСОБА_1 Останній був у нетверезому стані, казав щоб він відвіз його до друзів в «Придніпровськ», але побачивши його стан, він потихеньку їхав у напрямку дому. ОСОБА_1 почав нервувати, кричати, заважав йому керувати автомобілем, внаслідок чого він виїхав на клумбу.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що є співробітником поліції. 29 травня 2016 року, приблизно о 18-00 год. ним було отримано виклик. Прибувши на місце події ними було виявлено ОСОБА_1, який сидів в автомобілі в нетверезому стані, на бардачку лежав пістолет. Він відмовлявся надавати посвідчення водія та талон реєстрації транспортного засобу. Поведінка у ОСОБА_1 була неадекватною, відмовився від проходження тесту на алкоголь за допомогою приладу «Драгер».У очевидця подій ОСОБА_4, який бачив, як ОСОБА_1 знаходячись у стані алкогольного спяніння виїхав на клумбу він відбирав пояснення, які долучив до матеріалів адміністративного протоколу. ОСОБА_1 спочатку визнавав, що керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, потім казав, що за кермом була інша людина. В автомобілі ОСОБА_1 знаходився реєстратор, але на наступний день коли він йому зателефонував та запропонував привезти відео з нього, як підтвердження того, що за кермом був не він, останній відмовився. ОСОБА_1 не казав йому про те, що автомобілем керував брат його дружини.

Вислухавши правопорушника, покази свідків, дослідивши у судовому засіданні письмові докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 252 КпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім

переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, де ті зазначили, що ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного спяніння та в їх присутності від проходження тесту на стан алкогольного спяніння відмовився, поясненнями свідка ОСОБА_4, який зазначив, що 29.03.2016р. о 18 год. по вул. Малиновського автомобіль «Фольцваген» вилетів на клумбу та продовжив рух по ній. На ходу зі сторони переднього пасажиру намагався вискочити молодий хлопець, здавалось, що в салоні йде сварка. Вони підійшли до автомобіля «Фольцваген», щоб дізнатись що з людьми в ньому. Між водієм та пасажиром була словесна перепалка. Коли вийшов водій, вони побачили, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння, ледь стояв на ногах. Потім водій намагався сісти за кермо і поїхати. На їх прохання цього не робити він відреагував агресивно. Обійшовши зі сторони переднього пасажиру він сів в кресло та дістав із бардачка пістолет. Почав заряджати його, вони з братом схопили його за руки і завадили його намірам стріляти. Після чого його витягнули з машини та викликали поліцію. В той момент очевидцями цих подій був він, його брат ОСОБА_4 та його дівчина ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання на виклик суду не з'явився, в телефонному режимі повідомив, що він буде знаходитись значний час за межами міста.

Судом не приймаються до уваги покази свідка ОСОБА_2, оскільки в силу своїх родинних звязків з правопорушником намагається створити йому алібі, щоб останній зміг уникнути адміністративної відповідальності. Також викладені ним обставини при наданні пояснень в судовому засіданні, окрім його показів та показів самого правопорушника нічим більше не підтверджується. Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_3, який і складав адміністративні протоколи у відношенні ОСОБА_1, зазначив, що ОСОБА_2 на місці події не було.

Окрім того, покази правопорушника дані в судовому засіданні, спростовуються саме ж цими показами, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував тієї обставини, що він дістав з салону автомобіля (бардачка) пістолет, а як вбачається з пояснень ОСОБА_4 - очевидця подій, що саме водій автомобіля знаходячись у стані алкогольного спяніння, дістав пістолет з бардачка.

Пояснення дані ОСОБА_4 співробітнку поліції ОСОБА_1 не спростовував, лише уточнив, що молодий хлопець, який сидів на передньому сидінні був він, а водієм був брат його дружини ОСОБА_2

Таким чином, покази ОСОБА_1, що він не був за кермом автомобіля спростовуються даними ним же показами суду.

Якихось ще доказів, окрім пояснень свідка ОСОБА_2 на підтвердження своєї позиції ОСОБА_1 суду надано не було.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні відеозапис з реєстратора тих подій за технічних причин не зберігся, а відео, яке він знімав на телефон зникло.

Також, суд зазначає, що не зазначення в протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, місця та часу вчинення правопорушення, не є підставою для закриття провадження по справі чи звільнення останнього від відповідальності, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні погоджувався, що ці події мали місце 29 березня 2016 року о 18-20 год. на перехресті Усть-Самарського мосту та вул. Маршала Малиновського, однак він не був їх винуватцем.

Також ці обставини встановлені судом підтверджуються рапортом працівника поліції, поясненнями ОСОБА_8 та поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Окрім цього, допитаний в судовому засіданні працівник поліції, який складав цей протокол пояснив, що помилково не зазначив у протоколі ці дані

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, відсутність обставин, що як помякшують, так і обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з цим, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 №080534 від 29 березня 2016 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, 29.03.2016 року о 18.20 год. керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» державний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на перешкоду, виїжджаючи з Усть-Самарського мосту по вул. Маршала Малиновського, через те, що не прийняв заходів для безпечного обїзду перешкоди, чим спричинив матеріальну шкоду та порушив вимоги п.п.12.1,12.3 Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно ч.1 ст.40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є

будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам ОСОБА_1 а судовому засіданні заперечував, що його автомобілю була завдана якась шкода. В матеріалах справи відсутні які-небудь належні докази завдання шкоди транспортному засобу, чи іншому майну.

Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП дана обставина є підставою для закриття провадження по справі в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.124,247, ч.1 ст.130,283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальностіза ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275грн.60коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: