Справа № 448/46/16-п Головуючий у 1 інстанції - Стецик Я.Є.
Провадження № 33/783/303/16 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 28 березня 2016 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 11 січня 2016 року близько 10.00 год., керуючи автомобілем марки «Деу Ланос» номерний знак НОМЕР_1 та проїжджаючи по вул. Шевченка м. Мостиська Львівської області (дорогою Мостиська - Самбір в напрямку с. Крисовичі Мостиського району), всупереч вимогам п.п.2.3 «б», 2.10 «а» Правил дорожнього руху не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який стояв на краю проїзної частини дороги, а після цього з автомобілем марки «ВАЗ-2102» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, що спричинило пошкодження транспортних засобів. В подальшому ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить постанову змінити в частині накладеного стягнення на штраф у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неповним з'ясуванням судом обставин справи. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: суд в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП не звернув уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає нормам чинного законодавства, неправильно зазначені обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та причини, які зумовили ДТП, не зазначені дані потерпілих (власників пошкоджених транспортних засобів), не ознайомлено їх з протоколом. Суд першої інстанції взяв до уваги досліджену у судовому засіданні схему дорожньо-транспортної пригоди, яка не може бути визнана належним доказом, оскільки не відповідає вимогам закону; вказане у схемі місце зіткнення його автомобіля з автомобілем ОСОБА_4 не відповідає дійсності й це зіткнення відбулось на його (ОСОБА_1.) смузі руху. В оскаржуваній постанові суд обґрунтовує його винуватість, у тому числі постановами Мостиського районного суду Львівської області від 22.01.2016 р. про притягнення водіїв ОСОБА_5 і ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, проте вказані документи не були предметом дослідження під час розгляду справи. Судом оцінено як доказ фототаблицю місця дорожньо-транспортної пригоди і розташування на ній транспортних засобів після ДТП, надану водієм автомобіля марки «Фольксваген» ОСОБА_5, який є потерпілим у цій справі, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП. Суд безпідставно не врахував як обставину, яка пом'якшує відповідальність, те, що він дуже поспішав, везучи лікаря до батька, який перебував у критичному стані, це було причиною ДТП, він не міг очікувати на поліцію і залишив місце події. Суд в порушення вимог ч.2 ст. 36 КУпАП не наклав адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП, яка, на його думку, є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви. Пояснив, що 11 січня 2016 року близько 10.00 год. він, керуючи автомобілем «Деу Ланос» проїжджав по вул. Шевченка в м. Мостиська Львівської області, віз лікаря ОСОБА_6 до свого батька, який помирав. Дорога була слизькою. Він, здійснюючи маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу руху і здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген». Після зіткнення його автомобіль розвернуло і він став перпендикулярно до автомобіля «Фольксваген». Тоді у задній лівий бік його автомобіля врізався автомобіль «ВАЗ». Оскільки він поспішав до батька, який помирав, то залишив місце ДТП. Вважає, що водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху й здійснив зіткнення з його автомобілем. Визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди), а також частково у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до зіткнення з автомобілем ОСОБА_3

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, пояснення потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо законності судового рішення, пояснення свідка ОСОБА_6, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій правопорушника за ст. 122-4 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюються.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 134001 від 18 січня 2016 року, підписаним ОСОБА_1 (а.с. 11);

схемою місця ДТП, яка сталася 11 січня 2016 року, підписаною учасниками ДТП ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.2);

поясненнями потерпілого ОСОБА_3, даними в суді першої та апеляційної інстанцій, про те, що 11 січня 2016 року близько 10.00 год. він разом з сином їхав автомобілем «Фольксваген» в сторону центра м. Мостиська. Проїжджаючи ділянку дороги, що по вул. Шевченка, 54 у м. Мостиська, він побачив, як назустріч, по його смузі руху на великій швидкості їде автомобіль «Деу-Ланос». На дорозі була ожеледиця. З метою уникнення лобового зіткнення з автомобілем «Деу-Ланос», він пригальмував, правою стороною автомобіля виїхав на тротуар і зупинився. Позаду нього їхав автомобіль «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_4 Незважаючи на вжиті заходи, уникнути зіткнення з автомобілем «Деу-Ланос» не вдалось. Коли його автомобіль стояв, автомобіль марки «Деу-Ланос» в'їхав у його автомобіль лівим крилом, пошкодив йому бампер, ліве крило, колесо, були внутрішні пошкодження автомобіля. ОСОБА_1 їхав на швидкості не менше 80 км/год. і удар був сильний. Від удару автомобіль «Деу-Ланос» розвернуло на дорозі, і він зіткнувся з автомобілем марки «ВАЗ-2102», який також рухався в сторону центру м. Мостиська;

поясненнями потерпілого ОСОБА_4, даними в суді першої та апеляційної інстанцій, про те, що 11 січня 2016 року близько 10.00 год. він рухався автомобілем «ВАЗ» в напрямку центру м. Мостиська. За 50-57 м перед ним їхав автомобіль «Фольксваген». Він побачив, що цей автомобіль почав ставати на праву сторону, на тротуар і зупинився. Він продовжував рух з швидкістю близько 50 км/год., бо було слизько. Побачив за метрів 20 автомобіль «Деу-Ланос», який рухався назустріч, по його смузі руху з великою швидкістю і якого почало носити. Водій автомобіля «Деу-Ланос», не справившись з керуванням, зачепив автомобіль «Фольксваген». Після цього автомобіль «Деу-Ланос» декілька разів розвернуло на дорозі і він зачепив його автомобіль «ВАЗ»;

поясненнями свідка ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції про те, що вона їхала з ОСОБА_1 в автомобілі до його батька надавати медичну допомогу. Дорога була дуже слизькою. ОСОБА_1 почав маневр обгону і виїхав на зустрічну смугу руху. Автомобіль «Фольксваген» їхав їм назустріч, по своїй смузі руху і зупинився з виїздом на тротуар. В момент зіткнення автомобіль «Фольксваген» стояв частиною на тротуарі і машина ОСОБА_1 зіткнулася з ним. Від удару машину ОСОБА_1 розвернуло й під час розвороту вдарило ще в іншу машину.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про неповноту з'ясування обставин, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки висновки суду першої інстанції підтверджуються сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку й навів у постанові.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема, в протоколі серії АП2 № 134001 від 18 січня 2016 року зазначено: час, місце, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, й протокол підписаний ОСОБА_1

Доводи в апеляційній скарзі про неналежність схеми дорожньо-транспортної пригоди як доказу є безпідставним, оскільки зазначений документ підтверджує існування обставин, які мають значення для даної справи про адміністративне правопорушення, тобто відповідає критерію належності.

Крім цього пунктом 4 Розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (дала Інструкція), передбачено об'єкти, які графічно зображуються та фіксуються на схемі місця ДТП; в обов'язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об'єктів, зображених на схемі; дані, які зазначаються на зворотному боці схеми місця ДТП, й те, що зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, схема місця ДТП, яка сталася 11 січня 2016 року, складена з дотриманням вимог Інструкції, обов'язкова інформація внесена до схеми й підтверджена підписами водіїв - учасників ДТП - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи в апеляційній скарзі про те, що надана потерпілим ОСОБА_5 фототаблиця місця дорожньо-транспортної пригоди і розташування на ній транспортних засобів після ДТП, не може в розумінні ст. 251 КУпАП бути доказом у справі. Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи, й ці дані встановлюються, зокрема, засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Отже в силу вимог вказаної статті потерпілий, свідки не позбавлені права надавати докази фотозйомки місця ДТП.

Доводи апелянта про його невинуватість у зіткненні з автомобілем «ВАЗ» є безпідставними, оскільки правила дорожнього руху були порушені ОСОБА_1, який, будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху,й здійснив зіткнення з двома автомобілями, в тому числі з автомобілем «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_4, який не мав можливості уникнути зіткнення.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то постанова судді в цій частині підлягає зміні.

При накладенні адміністративного стягнення суддя не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника і без достатніх підстав та обґрунтування застосував стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, вчинив правопорушення при збігу тяжких сімейних обставин (поспішав до батька, який помирав), що відповідно до ст. 34 КУпАП є обставинами, які пом'якшують відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами накладене на ОСОБА_1 без дотримання визначених ст.ст. 33, 36 КУпАП правил і таке стягнення не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника. Тому накладене стягнення слід змінити на штраф, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 28 березня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП змінити.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік змінити на штраф у розмірі 340 (триста сорок) грн.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк