Номер провадження: 33/785/345/16
Номер справи місцевого суду: 520/3908/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., за участю апелянта ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2016 року визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

За постановою суду встановлено, що, згідно протоколу АП2 №073602 від 09.03.2016 року, ОСОБА_2В о 01 годині 38 хвилин керував автомобілем «Тойота», н/з НОМЕР_1 по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, знаходячись в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився у присутності двох свідків, за допомогою приладу «Драгер ARCD», який показав результат 0,94 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 «Правил дорожнього руху України».

ОСОБА_2, не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови та апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, призначити йому покарання у виді штрафу. Зазначає, що копію даної постанови отримав 29 квітня 2016 року, в звязку з чим, ним було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови. Також, вказує, що дана постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, накладене стягнення занадто суворе та таке, що не відповідає загальним правилам накладення адміністративного стягнення, також судом порушено його право на справедливий судовий захист. Так, судом першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення у максимальному його виді, передбаченому санкцією ст. 130 КУпАП, ніяким чином не враховано його сімейне та матеріальне становище, не прийнято до уваги помякшуючі обставини, а саме: наявність на утриманні дружини, двох малолітніх дітей та батьків похилого віку; скоєння правопорушення вперше, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався; щире каяття у скоєному, повне визнання своєї вини; відсутність будь-яких негативних наслідків адміністративного правопорушення; відсутність обтяжуючих відповідальність обставин. Також, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 285 КУпАП не направив на адресу ОСОБА_2 копію постанови, чим, на його думку, позбавив останнього права на її оскарження. Крім цього, зазначає, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП, суд першої інстанції не перевірив чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, в звязку з чим, поза увагою суду залишилось відсутність в матеріалах справи документів щодо місця роботи, професії, характеристики, сімейного стану ОСОБА_2, тощо.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи своєї апеляції, просив скасувати постанову суду першої інстанції та призначити йому стягнення у виді мінімального штрафу; перевіривши матеріали справи та зваживши доводи апеляційної скарги, суд вважає необхідним клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та апеляційну скаргу задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Апелянтом надано в апеляційному суді копію заяви, згідно якої, копію постанови Київського районного суду м. Одеси він отримав 29.04.2016. Враховуючи те, що ОСОБА_2 хоч і був присутнім у судовому засіданні при розгляді адміністративної справи відносно нього, однак не має юридичної освіти, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 13.042016.

Щодо задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а. с. 4), висновком щодо результатів медичного огляду (а. с. 5), поясненнями (а. с. 6, 7), апелянт не оспорює своєї провини, просить тільки змінити постанову суду в частині призначення йому покарання.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Стаття 30 КУпАП передбачає, що позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе порушення або повторне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд взагалі не досліджував обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 при накладенні на останнього адміністративного стягнення.

В ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували б відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення. Так, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності, вину свою визнав.

Крім цього, в апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, на його утриманні знаходиться дружина, двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьки похилого віку.

За наведених вище обставин апеляційний суд вважає, що накладене стягнення ОСОБА_2 за своєю суворістю не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, у зв'язку з чим застосоване щодо останнього стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, слід пом'якшити та замінити на штраф, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 8, 33, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 13.04.2016.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік змінити, призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5