Справа № 487/1832/16-п 17.06.2016 17.06.2016 17.06.2016
Номер провадження: 33/784/120/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Рудяк А.В.,

при секретарі - Кельїної А.Г.,

за участю особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, захисника - ОСОБА_2,

потерпілого - ОСОБА_3,

переглянув справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.06.2016 року, якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Новій Буг, Миколаївської області, громадянин України, вчитель математики у ММК ім. Чайки В.П., одружений, проживаючий в АДРЕСА_1,

- притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду, 31.03.2016 року о 07.55 год. ОСОБА_1, керуючи т/з - автомобілем НОМЕР_1 в м. Миколаєві на перехресті вул. Скороходова та вул. Громадянська, на нерегульованому перехресті і рухаючись по другорядній дорозі (по вул. Громадянська) в м. Миколаєві, не надав дорогу т/з ВАЗ -2107 д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, якій рухався по головній дорозі (по вул. Скороходова), чим порушив вимоги п.п. 2.3«б», 16.11 ПДР України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду та закрити провадження відносно ОСОБА_1 в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а матеріали адміністративної справи направити до ГУ НП в Миколаївській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо водія т/з ВАЗ д.н.НОМЕР_3 ОСОБА_3

Стверджує, що судом вірно встановлена подія ДТП за участю т/з ОСОБА_1, проте, не погоджується з встановленими судом фактичними обставинами і правовою оцінкою його дій.

Провадження №33/784/120/16 Головуючий суду 1 інстанції: Нікітін Д.Г.

Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий апеляційної інстанції: Рудяк А.В.

Вважає, що пошкодження транспортних засобів сталося з вини іншого учасника ДТП - водія ВАЗ 2107 ОСОБА_7, який не виконав вимоги п.2.3 «б», 12.3 і, в порушення 14.6 ПДР України, здійснив обгін на перехресті транспортного засобу, який зупинився перед пішохідним переходом.

Мотивує тим, що схема ДТП складена неточно, оскільки перехрестя, де сталося зіткнення, зображено без прив'язки до елементів проїзної частини (бордюрів, люків).

Посилається на схему перехрестя, складену Департаментом ЖКГ Миколаївської міської Ради та відеозапис ДТП з відеорегістратора іншого автомобіля, які, на його думку, доводять, що зіткнення авто під керуванням ОСОБА_8 було на зустрічній для нього полосі руху, що дозволяє зробити висновок про невинуватість ОСОБА_1

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги ОСОБА_4, думку потерпілого ОСОБА_3, якій заперечував проти її задоволення і просив залишити постанову суду без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, які викладені в постанові.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 127661 від 31.13.2016 року вбачається, що 31.13.2016 року близько 07:55 в м. Миколаєві на перехресті вул. Скороходова та вул. Громадянська, на нерегульованому перехресті, водій ОСОБА_1 рухався транспортнім засобом «ЗАЗ LANOS TF 6940» державний номер НОМЕР_2 по другорядній дорозі (по вул. Громадянська) та, порушивши п.п.2.3 «б»; 16.14 ПДР України, не надав дорогу транспортному засобу ВАЗ -2107 д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, що рухався по головній дорозі (по вул. Скороходова). В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно протоколу зазначені дії кваліфіковані інспектором ДАІ за ст.124 КУпАП (а.п.1).

Зміст зазначеного адміністративного протоколу підтверджується власними поясненнями у протоколі ОСОБА_1, а також його поясненнями доданими до нього, з яких вбачається, що ДТП за участю останнього сталося, коли він, рухаючись по другорядній дорозі (вулиці Громадянської), переїжджав головну дорогу (вул. Скороходова) в напрямку вул. Чигрина, в момент зупинки автомобілів по головній дорозі для надання переходу пішоходам, автомобіль під керуванням ОСОБА_9 (який рухався по вул. Скороходова) вдарив його авто в ліву задню частину (а.п.1).

З звукозапису судового засідання вбачається, що ОСОБА_1 в суді підтвердивши вказані фактичні обставини, не погодився лише з правовою оцінкою своїх дій і показав, що 31.03.2016 року близько 07 год. 55 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі (по вул. Громадянська) в бік вул. Чигрина, перетинаючи нерегульоване перехрестя з вул. Скороходова (в час коли інше авто, яке рухалося по вул. Скороходова, зупинилося для надання переваги пішоходам), отримав удар в ліву задню частину свого авто транспортним засобом «ВАЗ -2107» д.н.НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, якій рухався по головній дорозі (вул. Скороходова). В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В апеляційному суді ОСОБА_1 підтвердив вказані факти.

Показання ОСОБА_1 щодо часу, місця та інших обставин зіткнення узгоджуються з показанням потерпілого ОСОБА_3 який в суді зазначив, що близько 8 години 31.03.2016 року він, керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_3, рухався по вул. Скороходова (яка є головною) у напрямку вул. Садова в м. Миколаєві. Наблизившись до перехрестя з вул. Громадянською (яка є другорядною), помітив автомобіль, який рухався в попутному напрямку у крайній правій смузі і став зменшував швидкість руху, пропускаючи пішоходів. Коли під'їхав ближче - побачив, що це авто вже почало рух та стало набирати швидкість. Тому продовжив рух. Проте, на перехрестя з другорядної дороги (вул. Громадянській), виїхав автомобіль ЗАЗ, який не надав йому перевагу в русі. В зв'язку з цим відбулось зіткнення і транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Показання ОСОБА_1 і потерпілого ОСОБА_3 узгоджуються з показаннями в суді свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 щодо встановлення обставин ДТП, послідовності подій, складення схеми ДТП, а також встановлення місця зіткнення транспортних засобів саме з слів водіїв.

Крім того, показання ОСОБА_1, ОСОБА_3 та свідків узгоджуються з фактичними даними, зазначеними у складеній за їх участю та підписаній ними схемі огляду місця ДТП від 31.03.2016 року, зокрема, щодо місця зіткнення, місця розташування автомобілів учасників ДТП після зіткнення, нанесених на схемі розмірів, а також переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів (а.п.2).

Щодо відсутності на схемі ДТП зображення деяких елементів проїзної частини (бордюрів, люків) їх прив'язки до місцевості, про що наголошує апелянт, то зазначена обставина не спростовує встановлених судом фактичних обставин, зокрема, й про місце зіткнення автомобілів.

За такого є безпідставними твердження апелянта про невідповідність вказаної схеми фактичним обставинам.

Таким чином, показання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 щодо місця, часу, дати та послідовності перебігу подій під час вказаного ДТП узгоджуються з іншими доказами та відповідають об'єктивним даним, що спростовує твердження апелянта ОСОБА_4 про невірне встановлення фактичних обставин судом 1 інстанції.

Що стосується наданої апелянтом схеми перехрестя, яка складена Департаментом ЖКГ Миколаївської міської Ради, то вона не може бути використана в якості доказу невинуватості ОСОБА_1, оскільки не містить жодних фактичних даних стосовно цього ДТП - розташування і напрямку руху транспортних засобів до ДТП, місця зіткнення і розташування автомобілів після зіткнення та інших даних.

Є також безпідставним посилання апелянта на відеозапис ДТП, оскільки з маркування на ньому вбачається, що він відображає події на перехресті, які відбувалися в інший день: 30, а не 31 березня 2016 року, та в інший час - об 11.03 год., а не о 07.55 год.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що якість переглянутого відеозапису не дозволяє встановити жодні індивідуальні ознаки транспортних засобів-учасників ДТП: реєстраційні номери, колір, належність авто та інші істотні данні, які б дали можливість ідентифікувати учасників ДТП.

Сам водій ОСОБА_1 в апеляційному суді показав, що карту пам'яті з вказаним відеозаписом йому передав свідок-водій автомобіля, який рухався в попутному з ОСОБА_3 напрямку, одразу після ДТП. Проте не назвав цього свідка-володільця відеореєстратора.

Як вбачається з змісту протоколу про адмін. правопорушення, в ньому не зазначено жодних даних про наявність свідка, який (за твердженнями ОСОБА_1) є очевидцем подій та наявності відеозапису вказаного ДТП з відео реєстратора.

Зазначені вище обставини позбавляють апеляційний суд можливості беззаперечно зробити висновок про відношення вказаного відеозапису з відеорегістратора до ДТП, яке сталося 31.03.2016 року за участю ОСОБА_1 і ОСОБА_13 за обставин, встановлених судом.

За такого, твердження апелянта про вчинення водієм ОСОБА_3 обгону іншого автомобіля на перехресті в порушення ПДР України не підтверджуються фактичними даними в зв'язку з чим є лише припущеннями апелянта. Жодних даних про невиконання водієм ОСОБА_3 будь-яких вимог ПДР України матеріали адміністративного провадження не містять.

Таким чином, суд 1 інстанції, повно дослідивши обставини, дав належну оцінку дослідженим доказам і обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, передбачених п.п.2.3«б»; 16.11 ПДР України, зокрема, у ненаданні переваги в русі транспортному засобу ВАЗ 2107 під керуванням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, що спричинило пошкодження транспортних засобів і правильно кваліфікував ці дії за ст.124 КУпАП.

Визначаючи міру відповідальності, суд вірно врахував характер і обставини вчиненого правопорушення, яке полягає у вчиненні ДТП через грубе порушення ПДР України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та його учасників, данні про особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого правопорушення і призначив адміністративне стягнення найм'якшого виду з передбачених санкцією вказаної статті закону з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст.ст.124, 283, 294, 307, 308 КУпАП, -

ПО С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення. Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2016 року залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області А.В. Рудяк