справа № 415/1813/16-п
провадження № 3/415/384/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2016 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського відділу поліції ГУНП України в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої прибиральницею в Лисичанській «ЦМЛ ім. Титова», розлученої, ідент. код. НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1, яка є матірю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, - ухиляється від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання неповнолітньої дитини, що призвело до того, що неповнолітній ОСОБА_2 перебуває з 24.03.2016 року в Лисичанському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та систематично порушує дисципліну.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, визнала, пояснивши, що на даний час її неповнолітній син ОСОБА_2 знаходиться в Лисичанському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, з причини того, що вона його вдарила, як наслідок неповнолітній ОСОБА_2 отримав травму. Свою провину повністю усвідомила, щиро розкаялася, в подальшому зобовязалася докладати зусиль для тримання сина під постійним контролем, просила суд суворо її не наказувати, оскільки вперше притягується до адміністративної відповідальності та на даний час вона докладає зусиль до повернення сина з центру додому.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, від 28.04.2009 р, серія 1- ЕД № 149019 матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_1 (а.с.3).

Суд, вислухавши пояснення правопорушника та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею у письмових поясненнях та у судовому засіданні (а.с.8), підтверджується клопотанням директора Лисичанського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, з якого вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 навчається в у КЗ «Лисичанська ЗОШ 1-3 ступенів №5» у 1-Б класі. Учбова мотивація у хлопчика не сформована, бажання вчитися не має. Отриманні знання за шкільною програмою не вміє використовувати. Навчається погано, потребує постійного контролю та перевірки зі сторони вчителя. За характером хлопчик різкий, емоційний, нестриманий, легко збуджується, самостійно контролювати свою поведінку не може. Постійно порушує дисципліну. Мати не може вплинути на поведінку сина, весь процес виховання зводиться тільки до лайок та побиття. Серед однолітків Влад постійно лихословить, бо мати з ним розмовляє тільки нецензурною лайкою (а.с.2).

Відповідно ч.3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а положення ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом..

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 184 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він ухиляється від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання неповнолітньої дитини.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 працює прибиральницею в Лисичанській «ЦМЛ ім. Титова», інвалідом не являється, згідно протоколу про відповідне адміністративне правопорушення до адміністративної відповідальності притягується вперше, у судовому засіданні своєї провини не спростовувала, щиро розкаялася та зобовязалася докладати зусиль для тримання сина під постійним контролем.

В якості обставин, що помякшують відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34 КУпАП, суд визнає повне визнання своєї провини, щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини правопорушника, а також характеру та обставин вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді попередження, в межах санкції ч.1 ст. 184 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушниці стягнення у вигляді штрафу суд не вбачає з вищевказаних причин.

Відповідно до ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 184 ч.1, 221, 284, 289, 294 КУпАП,-

П О С Т АН О В И Л А :

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок (отримувач коштів УДКСУ у місті Лисичанську Луганської області, код ОКПО отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, р/р 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова