Справа № 456/1293/16-п Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 33/783/445/16 Доповідач в 2-й інстанції: Пайонкевич Т. Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року апеляційний суд Львівської області у складі судді апеляційного суду Пайонкевича Т.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.05.2016 року,-

встановив:

Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.05.2016 року, ОСОБА_2 змінено невідбутий строк громадських робіт, встановлений постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2016р., адміністративним арештом, визначивши такий відповідно до ч.3 ст.321-4 КУпАП із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює п'яти годинам невідбутих громадських робіт, на строк 6 (шість) діб.

На вказану постанову судді ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій просить її змінити в частині призначеного стягнення на менш суворе.

В обґрунтування посилається на те, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Стверджує, що судом не було враховано і зовсім не взято до уваги те що він є інвалідом дитинства і просто фізично не міг виконувати призначені громадські роботи, так як не має пальців на обох руках і нозі, також хворіє туберкульозом і про ці фактичні дані вказував і в суді та в КВІ та відповідно надавав усі відповідні довідки.

ОСОБА_2 і інша особа, яка бере участь у даному провадженні , належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак в судове засідання не з»явились не повідомивши про будь яку причину неявки , що не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи 27.04.2016 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області звернувся інспектор Стрийського міськрайонного відділу КВІ УДПтСУ у Львівській області Леськів Р.З. з поданням про заміну невідбутого строку громадських робіт адміністративним арештом стосовно ОСОБА_2

Суд першої інстанції вивчивши подання та долучені до нього документи, а також матеріали справи №456/459/16-п про адміністративне правопорушення, прийшов до вірного висновку, що подання КВІ підлягає задоволенню.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2016р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано щодо нього стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин.

Даного рішення ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржував з чого можна зробити висновок, що правопорушник погодився з накладеним на нього адміністративним стягненням.

22.03.2016 року КВІ Стрийського міськрайонного відділу було отримано постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2016 року на правопорушника ОСОБА_2 для виконання. Правопорушник за викликом до інспекції прибув 24.03.2016 року. Під час постановки на облік правопорушнику було роз'яснено порядок та умови відбування стягнення у виді громадських робіт, роз'яснено наслідки за ухилення від відбування громадських робіт на підставі ст.321-4 КУпАП, про що відібрано довідку про проведену бесіду. Для відбування громадських робіт, призначених Стрийським міськрайонним судом, правопорушник ОСОБА_2 був направлений кримінально- виконавчою інспекцією в Стрийське комунальне підприємство «Світанок».

Як вбачається з наказу Комунального підприємства «Світанок» №2 від 25.03.2016 року ОСОБА_2 прийнято на суспільно-корисні безоплатні громадські роботи для відбування покарання терміном 30 годин.

Графіками виходу на роботу, затверджених начальником КП «Світанок» 25.03.2016р. та 31.03.2016р., ОСОБА_2 встановлено графік роботи по 4 год. на день у період з 25.03.2016р. по 31.03.2016р., та з 01.04.2016р. по 05.04.2016р.

З акту перевірки виконання покарання у виді громадських робіт від 31.03.2016р. вбачається, що ОСОБА_2 не приступив до виконання громадських робіт.

Згідно табелів виходу на роботу від 31.03.2016р. та 05.04.2016р., ОСОБА_2 жодного разу не відпрацював в КП «Світанок» встановлені графіками години з невідомих причин.

Відповідно до ч.1 ст.321-4 КУпАП у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Відповідно до ч.3 ст.321-4 КУпАП заміна громадських робіт арештом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, не передбачає можливості застосування штрафу. Строк арешту визначається із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює п'яти годинам невідбутих громадських робіт, але не може перевищувати п'ятнадцять діб.

Врахувавши вищевказані норми закону суд першої інстанції законно та обґрунтовано замінив ОСОБА_2 невідбутий строк громадських робіт, встановлений постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2016р., адміністративним арештом, із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює п'яти годинам невідбутих громадських робіт.

Тому твердження апелянта про те, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи є безпідставними та не беруться до уваги судом апеляційної інстанції.

Твердження апелянта щодо неврахування судом першої інстанції особи правопорушника при накладанні стягнення також є безпідставними адже постановою від 24.05.2016 року судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області стягнення не накладалось, а лише змінювалось встановлене стягнення постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2016 року.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст.ст. 294, 304, 321-4 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.05.2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Т. Пайонкевич