Провадження № 3/263/731/2016
Справа 263/6288/16-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Таушан О.С., за участю прокурора Циря О.С., адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія ВА № 731915, виданий Іллічивським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 10.06.1997 року, працюючої директором ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі», що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 51, кв. 9, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2016 року відповідно до наказу голови правління ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» ОСОБА_4 № 26к від 23.02.2016 року ОСОБА_3 звільнено з посади директора ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» за згодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КзПП України, на підставі заяви ОСОБА_3 від 23.02.2016.

Розпорядженням міського голови м. Маріуполя № 99 ос від 22.02.2016 року ОСОБА_3 призначено на посаду начальника відділу торгівлі департаменту з питань структурних реформ міської ради з окладом відповідно до штатного розпису, як таку, що пройшла за конкурсом з 24.02.2016, та присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування посади, віднесеної до 5 категорії, яка згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом на якого поширюється дія цього Закону.

15.02.2016 ОСОБА_3 ознайомлена під розпис з попередженнями про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», у яких п. «в» передбачено обмеження щодо заборони зайняття посадовими особами місцевого самоврядування іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю.

24.02.2016 ОСОБА_3 JI.P. прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Розпорядженням міського голови м. Маріуполя № 123ос від 04.03.2016 року ОСОБА_3 JI.P. звільнено з посади начальника відділу торгівлі департаменту з питань структурних реформ міської ради 04.03.2016 року за власним бажанням з виплатою компенсації за 1 день невикористаної щорічної основної відпустки за період з 24.02.2016 до 04.03.2016. Загалом ОСОБА_3 JI.P. виплачено у Маріупольській міській раді з 24.02.2016 по 04.03.2016 року заробітну плату та інші нарахування в сумі - 299,74 грн.

Водночас, відповідно до наказу голови правління ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» ОСОБА_4 № 26к від 23.02.2016 року ОСОБА_3 JI.P. призначено директором ТОВ «Управління громадського харчування» на 0,5 ставки за сумісництвом з 24.02.2016 року з оплатою відповідно штатного розкладу.

Відповідно до наказу голови правління ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» ОСОБА_4 № 27к від 24.02.2016 року ОСОБА_3 JI.P. надано відпустку без збереження заробітної плати з 24.02.2016 року по 03.03.2016 року протягом 9 календарних днів згідно ст. 26 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені обмеження щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту). Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі до адміністративної відповідальності.

Колишній начальник відділу торгівлі департаменту з питань структурних реформ міської ради ОСОБА_3, будучи посадовою особою місцевого самоврядування у період з 24.02.2016 по 04.03.2016, займалась іншою оплачуваною діяльністю, а саме працювала на вищевказаній посаді у Маріупольській міській раді та за сумісництвом на посаді директора ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі», що підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП не визнала, зазначила, що у період з 24.02.2016 року по 04.03.2016 року заробітну плату або будь-яку іншу винагороду як директор ТОВ «УОПТ» не отримувала, оскільки перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. 03.03.2016 року будь-які довідки та пропозиції щодо проведення тендеру не завіряла, а якщо допустити, що вона завіряла ці документи, то вони готуються заздалегідь , тому у той час, коли вона ще не була працівником міської ради могла засвідчити ці документи, які після цього інші працівники вже ставили штампи та дати. При цьому зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення не отримувала. Не заперечувала, що була посадовою особою у період з 24.02.2016 року по 04.03.2016 року.

Прокурор зазначив, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів, у діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП, просить визнати її винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 172-4 КУпАП без конфіскації винагороди від роботи за сумісництвом, оскільки враховуючі надані відомості про доходи відсутнє розмежування між отриманими доходами та неможливо встановити розмір винагороди за конкретні дати.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що вони були запрошені у якості понятих та були присутні при вручені протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, яка відмовилася отримувати протокол та підписати його.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_3, думку прокурора, адвоката, який вважав, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не отримувала винагороди та у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону , забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької , наукової і творчої діяльності , медичної практики , інструкторської та суддівської практики із спорту ) або підприємницькою діяльністю , якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Згідно вимог п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування є субєктами відповідальності за корупційні правопорушення.

ОСОБА_3 згідно розпорядження міського голови м. Маріуполя № 99 ос від 22.02.2016 року була призначена на посаду начальника відділу торгівлі департаменту з питань структурних реформ міської ради з окладом відповідно до штатного розпису, як таку, що пройшла за конкурсом з 24.02.2016, та присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування посади, віднесеної до 5 категорії, Присягу прийнято 24.02.2016 року.З попередженнями про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням, встановлені Законом України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 ознайомлена під розпис 15.02.2016 року

Проте згідно наказу голови правління ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» ОСОБА_4 № 26к від 23.02.2016 року ОСОБА_3 JI.P. призначено директором ТОВ «Управління громадського харчування» на 0,5 ставки за сумісництвом з 24.02.2016 року з оплатою відповідно штатного розкладу та відповідно до наказу голови правління ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» ОСОБА_4 № 27к від 24.02.2016 року ОСОБА_3 JI.P. надано відпустку без збереження заробітної плати з 24.02.2016 року по 03.03.2016 року протягом 9 календарних днів згідно ст. 26 Закону України «Про відпустки» та згідно наказу від 24.02.2016 року № 27/к-а надано відпустку без збереження заробітної плати на 1 календарний день 04.03.2016 рноку.

Згідно табелю виходів на роботу ТОВ «Управління громадського харчування та торгівлі» за лютий та березень 2016 року, за період з 24.02.2016 року у ОСОБА_3 маються відмітки «4 години», які виправлені на відмітку «А» та за період з 01.03.2016 року по 03.03.2016 року маються відмітки «А», з 04.03.2016 року маються відмітки «4години».

Відповідно до табелю обліку робочого часу Маріупольської міської ради за період з 24.02.2016 року по 04.2016 року у ОСОБА_3 маються відмітки роботи у робочі дні.

Згідно відомостей, наданих Управлінням ПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя, доходи отриманні ОСОБА_3 з 01.02.2016 року у Маріупольський міській раді складають 330,76 грн., у ТОВ «УГХТ» 39459,51 грн. та відповідно за період з 01.03.2016 року 403,90 грн. та 6582,86 грн, при цьому відсутнє розмежування по датах отримання доходу.

Відповідно до довідки ТОВ «УГХТ» ОСОБА_3 у період з 24.02.2016 року по 04.03.2016 року дохід не отримувала.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та обєктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-4 КУпА доведена. При цьому суд не приймає посилання ОСОБА_3 , що вона фактично не отримувала зарплату або інші доходи під час сумісництва, оскільки перебувала у відпустці. Згідно вивчених судом доказів ОСОБА_3 одночасно будучі посадовою особою органу місцевого самоврядування була прийнята на оплачувану роботу за сумісництвом, що підтверджується дослідженими судом доказами. Перебування у неоплачуваній відпустці не спростовує факту адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_3 було порушені встановлені законом обмеження щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю - сумісництва.

При цьому суд не приймає посилання ОСОБА_3 на те, що вона належним чином не отримувала протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 256КпАП України у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відмовилася від підпису у протоколі, про що у протоколі зроблено запис у присутності понятих.

Клопотання адвоката про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, задоволенню не підлягає. Адвокат зазначає, що в матеріалах справи міститься рапорт від 16.03.2016 року відповідно до якого вказано про виявлення адміністративного правопорушення.

У вказаному рапорті ст. оперуповноваженого УЗЕ в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_7 від 16.03.2016 року зазначено, що з сайту в мережі Інтернет отримано інформацію щодо сумісництва ОСОБА_3 та оперуповноважений просить дозволу на проведення перевірки цієї інформації. Отже, вважати що цим рапортом встановлено факт адміністративного правопорушення неможливо.

Крім того у рапорті начальника УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_8 зазначено, що отримано інформацію відносно ОСОБА_3, а саме щодо її сумісництва та рапорт зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події ОСОБА_9 в Донецькій області 12.04.2016 року № 533.

Відповідно до наданих Маріупольською міською радою для перевірки документів, а саме заяв, розпоряджень про прийом та звільнення з посади начальника відділу торгівлі департаменту з питань структурних реформ міської ради ОСОБА_3, копію її трудової книжки, присяги посадової особи органу місцевого самоврядування, попередження про обмеження, останні були направлені до УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ лише 06.04.2016 року та документи, які підтверджують сумісництво ОСОБА_3 - заяви, накази про прийом на посаду директора ТОВ «УГХТ» на 0,5 ставки, направлені ТОВ «УГХТ» лише 14.04.2016 року. Таким чином, саме зазначеними доказами підтверджується факт правопорушення з боку ОСОБА_3, тому лише з моменту надання зазначених документів можливо виявити адміністративне правопорушення. З вказаного періоду не минуло 3х місяців, тому підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суддя враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що помякшують відповідальність ОСОБА_3, передбачених ст. 34 КУпАП України та, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суддя вважає за доцільне піддати правопорушника такому виду стягнення, як штраф, враховуючи його матеріальний стан, про що суду надано довідки про його доходи, в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1ст.172-4 КУпАП, - трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації винагороди від роботи за сумісництвом, оскільки документів на підтвердження отримання такої винагороди суду не надано. Така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КпАП України.

Крім того, відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючисьст.4 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст.172-4,ст.ст. 9, 221,245, 251, 256, 283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-4 КУпАП та піддати стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.. (призначення адміністративний штраф, код - 21081100, , банк отримувача УДКСУ Жовтневого р-ну м. Маріуполя, МФО 834016, рахунок отримувача - № 0052)., без конфіскації винагороди від роботи за сумісництвом.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн. (Жовтневий районний суд м. Маріуполя, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, рахунок 0052, код класифікації бюджету 22030001).

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1ст. 307 КУпАП, дана постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, вставному законом.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.І. Скрипниченко