Справа № 369/3615/16-п Головуючий у І інстанції Омельченко М. М.
Провадження № 33/780/332/16 Доповідач у 2 інстанції Орел
Категорія 252 21.06.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши за участю прокурора Борисочевої Н.М. та особи, провадження щодо якої закрито - ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 11 від 15.04.2016 року, складеного старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Бойко О.В., ОСОБА_2, будучи депутатом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» порушила вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» - не повідомила про реальний конфлікт інтересів, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З фактичних обставин, викладених у вказаному протоколі, слідує, що відповідно до доповіді голови Забірської сільської виборчої комісії, сільська виборча комісія вирішила результати голосування по виборах депутатів Забірської сільської ради вважати дійсними по 20 округах, де також було визнано повноваження депутата 10 округу Забірської сільської ради ОСОБА_2

Таким чином, у відповідності до вимог підпункту «б» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2, як депутат Забірської сільської ради, є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналась чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган чи колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

02.09.2015 року за вхідним № 320 до Забірської сільської ради надійшло звернення ОСОБА_2 про надання їй дозволу на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в с. Забір'я Києво-Святошинського району Київської області площею 0,02 га з кадастровим номером НОМЕР_1.

08.09.2015 року ОСОБА_2, перебуваючи на засіданні 35 сесії 6 скликання Забірської сільської ради, як депутата цієї ради, прийняла участь у голосуванні по своїй заяві, - а саме - проголосувала «за», за результатами чого вказаною сесією Забірської сільської ради прийнято рішення № 518/3, згідно якого ОСОБА_2 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність та передано земельну ділянку площею 0,0200 га з кадастровим номером НОМЕР_1 у приватну власність ОСОБА_2 При цьому, про наявний у неї реальний конфлікт інтересів ні головуючого, ні сесію остання не повідомила.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з тих мотивів, що під час розгляду справи встановлено, що 08.09.2015 року ОСОБА_2 діяла на виконання рішення № 431/1 від 19.09.2014 року, яким була зобов'язана розробити та надати погоджений проект землеустрою, будучи депутатом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області виконала вимоги Закону України «Про запобігання корупції», вжила заходи в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки 01.09.2015 року вона від свого імені в передбачений законом спосіб подала заяву на ім'я в.о. Забірського сільського голови ОСОБА_3 з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, яка була предметом розгляду 02.09.2015 року земельної комісії цієї ж сільської ради та, в подальшому вказане питання було винесено на відкритий розгляд сесії сільської ради 15.09.2015 року, де було відомо, що ОСОБА_2 є і депутатом сільської ради та одночасно і особою, яка просить затвердити проект землеустрою на раніше виділену земельну ділянку, а тому в даному випадку відсутні подія та склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

На дану постанову керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що суд фактично зробив висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та не перевірив наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП. На засіданні сесії сільської ради було внесено питання про затвердження проекту землеустрою та виділення земельної ділянки ОСОБА_2 При цьому вона, переслідуючи особистий майновий інтерес - отримання земельної ділянки у власність, використовуючи свої повноваження депутата ради, заздалегідь не знаючи чи набереться необхідна кількість голосів депутатів, необхідних для прийняття рішень по вказаним питанням, голосувала за їх прийняття. В даному випадку ОСОБА_2 вчинила дію задля задоволення своїх матеріальних благ, тому не могла бути неупередженою при її вчиненні. Питання щодо того, чи був її голос вирішальним, на наявність реального конфлікту інтересів ніяким чином не впливає. Достатнім є той факт, що вона вчинила активні дії задля досягнення своєї мети. ОСОБА_2, розуміючи, що вона є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, усвідомлюючи про наявний у неї реальний конфлікт інтересів при вирішенні вказаного питання, повинна була самоусунутись від прийняття вказаного рішення.

Заслухавши ОСОБА_2, яка вважає постанову суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, прокурора, яка спочатку підтримала подану апеляційну скаргу, а в подальшому зазначила, що ОСОБА_2 виконала вимоги ст. 59-1 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні " і тому вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення та просить відмовити в задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, допитавши свідків, приходжу до наступного висновку.

Підпунктом 10 ч. 5 розділу ХІІІ " Прикінцеві положення " Закону України " Про запобігання корупції ", Закон України " Про місцеве самоврядування в України " доповнено ст. 59-1 " конфлікт інтересів ", частина перша якої викладена наступним чином : " сільський, селищний міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішення відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання ".

Тобто, зазначена норма закону зобов'язує, в даному випадку, депутата сільської ради в разі наявності у нього конфлікту інтересів, приймати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішення, при цьому покладає на нього обов'язок самостійно публічно оголосити про це під час засідання сесії, на якому розглядається це питання.

ОСОБА_2 стверджує, що повідомила сесію, на якій розглядалося питання про затвердження проекту землеустрою та виділення їй земельної ділянки, що це розглядається питання про виділення їй земельної ділянки. Самого словосполучення "конфлікт інтересів" вона не вживала, але фактично про його наявність сесію, як того вимагає закон, повідомила. На підтвердження цього, вона додала заяву за підписами 9 депутатів Забірської сільської ради.

При розгляді справи за апеляційною скаргою прокурора, за клопотанням прокурора були допитані свідки - депутати Забірської сільської ради : ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які пояснили, що на засіданні 35 сесії 6 скликання Забірської сільської ради, після оголошення землевпорядником заяви ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою, ОСОБА_2 встала та публічно заявила на сесії про те, що це розглядається саме її заява.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ОСОБА_2 при розгляді на сесії її питання, у відповідності до ст. 35 Закону України " не мала права брати участь у прийнятті рішення.

Однак, по відношенню до Закону України " Про запобігання корупції ", Закон України " Про місцеве самоврядування в України " в частині дій депутата, є спеціальним законом і він зобов'язує депутата, навіть при наявності конфлікту інтересів, брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішення, при цьому покладає на нього обов'язок самостійно публічно оголосити про це під час засідання сесії, на якому розглядається це питання.

Знаходжу за необхідне також зазначити, що твердження ОСОБА_2 про повідомлення нею сесії при розгляді питання про затвердження проекту землеустрою, матеріалами справи та прокурором в судовому засіданні не тільки не спростовуються, а й знайшли своє підтвердження.

За таких обставин вважаю, що прокурором в суді першої інстанції, не надані докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в зв'язку з чим суд обґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження по справі. Враховуючи, що висновки суду першої інстанції прокурором не спростовані, вважаю за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2016 року щодо ОСОБА_2, без змін.

С У Д Д Я :