Справа № 163/1470/16-п
Провадження № 3/163/1007/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, за протоколом серії ПнРУ №193422 від 28.05.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає по провул.Поштовий, 12, в смт. Стара Синява Хмельницької області, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 28 травня 2016 року о 13 год. 35 хв. незаконно перетнув державний кордон України в напрямку з ОСОБА_2 в Україну поза пунктом пропуску, в районі прикордонних знаків №№1009-1010, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, разом з цим, у своїй власноручній розписці від 28.05.2016 року просив справу розглядати у його відсутності, врахувавши його письмові пояснення.

Крім цього, 13.06.2016 року на електронну адресу суду надійшло клопотання захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3, з якого слідує, що ОСОБА_1 повністю визнає свою вину у вчиненому правопорушенні та з приводу своєї неправомірної поведінки щиро розкаюється, обіцяючи в подальшому аналогічних дій не допускати. У відповідності до положень ст.33 КУпАП, просив врахувати те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, на даний час не має постійного місця роботи та відповідного доходу, на його утриманні перебуває син, до адміністративної відповідальності притягується вперше, суспільна небезпека від вчиненого ним діяння не є значною та жодні наслідки від його скоєння не настали, у звязку із чим просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначимістю вчиненого, обмежившись відносно нього усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Окрім особистого зізнання ОСОБА_1, його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, повністю стверджена зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №193422 від 28.05.2016 року; рапортом молодшого інспектора прикордонної служби 1-ї категорії впс «Рівне» ОСОБА_4 від 28.05.2016 року, відповідно до якого, останній виявив громадянина ОСОБА_1 о 13 год. 35 хв. між прикордонними знаками №№1009-1010 за 200 м. від лінії державного кордону, який рухався зі сторони державного кордону України у напрямку населеного пункту Гуща; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.05.2016 року, у яких останній вину у вчиненому правопорушенні визнав та вказав, що з квітня по жовтень 2014 року приймав безпосередню участь у бойових діях в зоні АТО, а після демобілізації, повернувшись додому в смт.Стара Синява, роботи не знайшов, тому у червні 2015 року поїхав на заробітки в ОСОБА_2, де господарі, у яких він працював, забрали його усі документи та з ним не розрахувалися, у звязку із чим він вирішив повернутись додому на Україну, однак маючи при собі лише посвідчення водія, через пункт пропуску не прослідував, а запланував перетнути кордон через річку, та, відпливши 150-200 м. від берегової лінії, був затриманий прикордонним нарядом. За вчиненні дії просив його суворо не карати.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 та одночасно розглядаючи клопотання захисника останнього про застосування положень ст.22 КУпАП, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на викладені правові норми, в даному випадку суд враховує ті обставини, що правопорушник вину у вчиненні правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся.

Копіями довідок, виданих Старосинявським районним центром зайнятості від 07.06.2016 за №320 та виконкомом Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області від 08.06.2016 за №4040, стверджено, що ОСОБА_1 в центрі зайнятості на обліку не перебуває, одружений, має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З копії відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 08.06.2016 за №6191 встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2015 по 31.03.2016 доходу не мав.

Згідно копії посвідчення серії АА №547153, виданого Міністерством оборони України 12.06.2015 року, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій.

Як слідує з копії довідки та копії службової характеристики, виданих керівництвом військових частин польова пошта В3938 та В5082, ОСОБА_1, починаючи з 21.08.2014, залучався до участі в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях, під час проходження військової служби, як старший лейтенант запасу, характеризувався виключно з позитивної сторони.

Зазначені обставини у своїй сукупності обєктивно та беззаперечно пом'якшують відповідальність винного.

Крім цього, аналіз встановлених у справі фактичних обставин свідчить про те, що причиною вчинення ОСОБА_1 порушення державного кордону став збіг його тяжкого матеріального становища з обставинами, що склалися під час його перебування на заробітках у ОСОБА_2.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Отже, вищенаведені факти та обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, мотиви його скоєння, наявність сукупності пом'якшуючих відповідальність обставини, а також дані про особу винного, свідчать про те, що від дій останнього тяжких наслідків не настало, ними не спричинено та не могло бути спричинено істотної шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Згідно зі ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За встановлених обставин, слід дійти висновку, що у справі достатньо підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст.22, ст. 221, ст.283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.204-1КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, обмежившись відносно нього усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6