П О С Т А Н О В А

іменем України

11 травня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, відносно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1,

представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - адвоката Багатченка Ю.В.,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3,

спеціаліста - провідного судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 07 листопада 2015 року, в 15 год. 00 хв., рухаючись по вул. В.Кільцева дорога в м. Києві, керуючи транспортним засобом "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Багатченка Ю.В. на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою провадження відносно ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пояснення учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винуватим в порушені ним Правил дорожнього руху України, роз'яснення спеціаліста - провідного судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 щодо механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та додатково надані документи, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог процесуального закону суд першої інстанції при дослідженні обставин дорожньо-транспортної пригоди не дотримався.

Так, мотивувальна і резолютивна частина постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 взагалі не містить посилання на матеріальний закон - ст. 124 КУпАП, за яким складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, як і вказівку про визнання його винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення, керуючись яким та ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, 284 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Крім того, в постанові суду першої інстанції вказано, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи в повному обсязі: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 348745 від 07 листопада 2015 року; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та додатками до неї, зокрема щодо характеру й локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07 листопада 2015 року; письмовими поясненнями другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_3 від 07 листопада 2015 року.

Проте, як дані докази, зокрема письмові пояснення ОСОБА_1 від 07 листопада 2015 року, в яких він категорично заперечував свою вину, підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні ним п. 13.1 Правил дорожнього руху України, - з постанови місцевого суду не вбачається.

Як видно з матеріалів справи, за даною подією дорожньо-транспортної пригоди був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП і відносно водія ОСОБА_3 за порушення ним п. 10.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 2).

В даному провадженні постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року матеріали справи були повернуті органу уповноваженому на складання протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, оскільки при підготовці справи до розгляду було встановлено, що у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є невід'ємним додатком до протоколу, не зазначено місце зіткнення транспортних засобів, а саме його координати відносно сталих орієнтирів (а.с. 18).

Водночас в досліджуваному провадженні відносно ОСОБА_1 наявна схема місця дорожньо-транспортної пригоди у її первісному складанні - 07 листопада 2015 року, тобто без зазначення місця зіткнення транспортних засобів, а саме його координат відносно сталих орієнтирів.

Будь-яких клопотань про долучення до матеріалів даної справи іншої схеми дорожньо-транспортної пригоди за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - від учасників провадження не надійшло.

Старший інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції МВС України в м. Києві Дякова Тетяна Миколаївна, якою складено протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП, на неодноразові виклики в суд апеляційної інстанції не з'явилася.

Про причини своєї неявки суд не повідомила.

Які саме дані, що містяться в схемі дорожньо-транспортної пригоди від 07 листопада 2015 року, вказують на вину ОСОБА_1 в порушенні ним Правил дорожнього руху України з постанови від 21 січня 2016 року не видно.

ОСОБА_1, у тому числі в суді першої та апеляційної інстанції, не оспорював того, що 07 листопада 2015 року, в 15 год. 00 хв., по вул. В.Кільцева дорога в м. Києві сталася подія дорожньо-транспортної пригоди за його участі при керуванні транспортним засобом "ВАЗ", д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, та за участі водія ОСОБА_3, який керував автомобілем ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів.

Але при цьому він заперечував свою винуватість в порушенні Правил дорожнього руху України, у тому числі п. 13.1 Правил, посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, а з вини іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, оскільки свій напрямок руху він-Зайома А.П. не змінював, а їхав по головній дорозі в своїй третій лівій смузі руху по вул. В.Кільцева дорога в м. Києві при доволі щільному та швидкісному потоку транспортних засобів в попутному напрямку, керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1.

Автомобіль же "ЗАЗ", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія - ОСОБА_3 виїхав з другорядної дороги, після чого переткнув першу та другу смуги руху, а потім побачив він цей автомобіль вже в момент зіткнення з його-ОСОБА_1 автомобілем фактично в третій смузі руху.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, погоджуючись з висновками, викладеними в оскаржуваній постанові щодо ОСОБА_1, оцінюючи суб'єктивно дану дорожньо-транспортну пригоду, вважає винним саме водія ОСОБА_1, зазначаючи, що судом правильно були встановлені фактичні обставини справи, та вказав наступне.

Так, дійсно 07 листопада 2015 року, о 15 год. 00 хв., він керував автомобілем ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_2, по вул. В.Кільцева дорога в м. Києві в першій смузі руху. Проїхавши поворот на вул. Жмеринську, він через метрів 100-150 зупинився на тій же головній дорозі по якій рухався і ОСОБА_1, очікуючи висадки пасажирів з маршрутного таксі, яке рухалося попереду нього, і в цей час відчув удар в ліву сторону свого автомобіля автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, який рухався в другій смузі руху та намагався здійснити обгін його автомобіля. В категоричній формі наполягає, що в цей час його автомобіль був в нерухомому стані і пояснення водія ОСОБА_1 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди є неправдивими.

Зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2015 року за ст. 124 КУпАП за порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 категорично не погодився, вказуючи що він напрямок руху не змінював.

Згідно інформації Святошинського районного суду м. Києва, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 з 04 квітня 2016 року перебувають на розгляді в апеляційній інстанції за поданою апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, якою провадження в справі відносно ОСОБА_3 закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що на час розгляду досліджуваного провадження відносно ОСОБА_1, не знайшла свого вирішення по суті.

В суді апеляційної інстанції спеціаліст - провідний судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4, вислухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3, їх відповіді на поставлені запитання, вивчивши матеріали справи відносно ОСОБА_1, суду апеляційної інстанції вказав, що пояснення останнього з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, фотознімків транспортних засобів з механічними пошкодженнями, - є спроможними з технічної точки зору.

При цьому, спеціаліст - провідний судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 пояснив, що з огляду на локалізацію пошкоджень автотранспортних засобів, в первинний контакт вступила права передня бокова частина автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1, про що свідчить вм'ятина на передніх правих дверцятах, та ліва передня частина автомобіля ЗАЗ,д.н.з. НОМЕР_2, з пошкодженням переднього бампера лівої частини та деформацією переднього лівого крила. При цьому, під час первинного контактування автомобілі розміщувалися між собою під гострим кутом. На момент контакту вказаних автомобілів, швидкість автомобіля "ВАЗ" була дещо більшою, ніж швидкість автомобіля "ЗАЗ", а тому автомобіль "ВАЗ" і отримав механічні пошкодження вздовж правої частини автомобіля, крім вм'ятини, переднього правого крила, подряпин на передніх та задніх дверцятах правої сторони, пошкоджень лакофарбового покриття.

Вважає, що в даному конкретному випадку, дії водія ОСОБА_1, при гострому куті контактування транспортних засобів, за будь-яких обставин події дорожньо-транспортної пригоди, не можуть вказувати на порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху України щодо недотримання ним безпечного бокового інтервалу, при якому автомобілі повинні були б рухатися паралельно один одному, об'єктивні дані щодо чого в матеріалах справи відсутні. Що ж стосується можливості порушення ним інших пунктів Правил дорожнього руху України, зокрема п. 12.3, то це потребує додаткових досліджень.

Пояснення спеціаліста - провідного судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4, щодо дій водія "ЗАЗ", д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_3 не можуть бути предметом дослідження в даному провадженні, оскільки судове рішення за протоколом про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_3 судом апеляційної інстанції в даній справі не переглядається.

Отже, за викладеним, слід прийти до висновку про неправильність та неповноту дослідження обставин справи, в якій ніхто з її учасників не оспорює наявність події дорожньо-транспортної пригоди 07 листопада 2015 року за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а тому, у зв'язку з істотними порушеннями вимог процесуального закону, постанова суду першої інстанції підлягає безспірному скасуванню з прийняттям нової постанови.

Оскільки апеляційний суд, в силу обмеження виконання ним певних процесуальних дій згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може усунути виявлену неповноту даного провадження, що мало місце під час складання протоколу та схеми дорожньо-транспортної пригоди, то слід прийти до висновку про необхідність направлення матеріалів для додаткової перевірки до Управління патрульної поліції МВС України в м. Києві, оскільки вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності конкретної особи належить виключно до компетенції його органів, які наділені повноваженнями проводити всі передбачені законом дії для встановлення обставин, за яких відбувалася дорожньо-транспортна пригода, у тому числі, за необхідності призначити та провести експертні дослідження на підтвердження чи спростування доводів ОСОБА_1, зі складанням під час перевірки відповідних процесуальних документів.

Таким чином, під час додаткової перевірки уповноваженій на складання протоколу про адміністративне правопорушення особі необхідно, на виконання вимог ст. 245 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, зокрема, встановити обставини і механізм дорожньо-транспортної пригоди, визначити осіб, які припустилися порушень Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дана подія, та інші обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того підстав, направити матеріали на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року відносно ОСОБА_1 - скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, від 07 листопада 2015 року, серії АП2 № 348745, повернути до Управління патрульної поліції МВС України в м. Києві для проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька