Справа № 323/2233/16-п
Провадження № 3/323/352/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 54-б,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВстановиВ:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії СхРУ-ЛПЗ № 226751 від 23.05.2016 року щодо громадянки ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно цього протоколу, ОСОБА_1 22.05.2016 року, незаконно, без дозволу відповідних органів влади, перетнув Державний кордон України в напрямку з України до Російської Федерації в закритому пункту пропуску «Успенка», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КпАП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Пункт пропуску «Успенка» знаходиться на території Амвросіївського району Донецької області, у звязку з чим за загальними правилами справа про адміністративне правопорушення підсудна Амвросіїївському районному суду Донецької області. Однак відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14, визначено, що справи, раніше підсудні Амвросіївському районному суду Донецької області, є підсудними Оріхівському районному суду Запорізької області.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зявилася через неможливість викликати її в судове засідання у строки, передбачені ч. 2 ст. 277 КУпАП, а також через відсутність поштового звязку з окремими районами Донецької області. В матеріалах справи наявна її заява про згоду на розгляд справи без її участі.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім власних пояснень ОСОБА_1, матеріали справи за зазначеним протоколом не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження викладеного в протоколі факту.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про малозначність діяння, вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить того, що така малозначність має полягати в сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу правопорушення, передбаченого законом про адміністративну відповідальність, тобто всіх тих передбачених у законі обєктивних і субєктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад правопорушення;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки чи шкоди, яка є типовою для певного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути субєктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно перетнула Державний кордон України в закритому пункту пропуску «Успенка», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КпАП України.

Родовим обєктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є встановлений порядок управління.

Водночас суд бере до уваги ті обставини, що зазначений пункт пропуску «Успенка» знаходиться на території, тимчасово не підконтрольній органам державної влади України, тобто встановлений законами України порядок управління в сфері перетинання Державного кордону України не діє в цьому пункті пропуску з причин, що не залежать від особи, яка притягається від адміністративної відповідальності.

З наведеного випливає, що вчинене ОСОБА_1 діяння не становило й не було субєктивно спрямоване на завдання шкоди встановленому порядку управління, типової для правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а тому є малозначним в розумінні ст. 22 КУпАП.

Наведене підтверджується також тим, що, за поясненнями ОСОБА_1, які матеріалами справи не спростовуються, він не знав, що пункт пропуску «Успенка» є закритим.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 22, 252, 283-285, ст. 287, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити за малозначністю діяння, обмежившись зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2