Справа № 357/6112/16-п
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2016 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Закаблук О. В. при секретарі Кузьмінській В.О.,

за участю заступника начальника відділу військової прокуратури Центрального регіону України Семишкура В.С., захисника Речицької Я.О., Фещенка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні одноособово справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-15КупАП, яка надійшла від заступника начальника відділу військової прокуратури Центрального регіону України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військове звання - полковник, займає посаду командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, полковник ОСОБА_1 , будучи наказом Генерального Штабу Збройних Сил України №268 від 05.04.2012р. призначеним на посаду командира військової частини НОМЕР_2 (військова частина - польова пошта НОМЕР_1 ), згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), зобов`язаним свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки, відповідно до ст. 16 Статуту зобов`язаним виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, у відповідності до ст.ст. 66,67 Статуту в мирний і воєнний час відповідати за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання полком бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів, за стан фінансового господарства, всебічне забезпечення полку, стан пожежної та екологічної безпеки, зобов`язаним керувати фінансовою діяльністю полку, розпоряджатися згідно із законодавством коштами, забезпечувати ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності із затвердженим кошторисом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 66, 67 Статуту та Договору, у березні 2016 року на території військової частини польова-пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), недбало ставлячись до військової служби, безпідставно підписав акти № 9/2, 9/3, 9/4 приймання наданих послуг щодо забезпечення харчуванням від 22.03.2016, 23.03.2016, 24.03.2016 року відповідно та зведений акт №9/А1232 від 31.03.2016, згідно договору №286/2/15/100 про закупівлю послуг щодо забезпечення харчування за контрактом від 18 листопада 2015 року між Міністерством оборони України та товариством з обмеженою відповідальністю «УКРПРОДАКОРД ОР», які не відповідають дійсності, так як 23-24 березня 2016 року у медичний пункт військової частини - польова пошта НОМЕР_1 звернулось 14 військовослужбовців з ознаками харчового отруєння та службовим розслідуванням було встановлено, що майже всі захворілі військовослужбовці харчувались стравами приготовленими в їдальні, деякі (З військовослужбовця) споживали також їжу, придбану поза межами їдальні.

З висновку вказаного розслідування вбачається, що причинами харчового отруєння стали: наявність патогенного стафілококу у кухонного працівника TOB «УКРПРОАКОРД ОР» ОСОБА_2 ; недоотримання правил особистої та громадської гігієни збоку працівників харчування солдатської їдальні; недотримання санітарних правил під час технології приготування їжі; наявність стафілококу в м`ясі тушкованому порційному з кашею ячмінною та соусом; перевищення титру колі-форм у маслі вершковому та сирі твердому «Російському».

Відповідно до п. 6.3.6 Договору у випадку, коли буде встановлено порушення якості та кількості послуг, відповідно до встановлених норм, Представник замовника фіксує в щоденному та зведеному актах приймання наданих послуг щодо забезпечення харчуванням, а також складає окремий акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання, в якому відображаються всі виявлені порушення.

Згідно з положеннями п. 7.2.2 Договору при порушенні вимог санітарного законодавства та інших керівних документів, що призвели до виникнення випадків поодиноких (групових) інфекційних та неінфекційних захворювань, харчових отруєнь, спалахів інфекційних захворювань, пов`язаних із наданням послуг з громадського харчування, Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 3500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний встановлений та зафіксований випадок.

Таким чином, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, полковник ОСОБА_1 у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 66, 67 Статуту та Договору, у березні 2016 року на території військової частини польова-пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), недбало ставлячись до військової служби, безпідставно підписав акти № 9/2, 9/3, 9/4 приймання наданих послуг щодо забезпечення харчуванням від 22.03.2016, 23.03.2016, 24.03.2016 року відповідно та зведений акт №9/А1232 від 31.03.2016, які не відповідають дійсності, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме недбале ставлення до військової служби.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав та суду пояснив, що згідно вимог посадової інструкції та договору він був повинен підписувати Акти приймання наданих послуг від TOB «УКРПРОАКОРД ОР», які в межах своїх повноважень і підписав, так як підстав для не підписання документів у нього не було, коли він вийшов з відпустки наприкінці березня 2016 року, йому було відомо про захворювання військовослужбовців, однак був наявний журнал перевірки якості продуктів харчування в столовій, ніяких зауважень до продуктів, якості харчування та наданих послуг не було. З Актом службового розслідування, який надійшов у військову частину лише 06.04.2016 року, він знайомий не був, і на даний час не встановлено джерело захворювання військовослужбовців, так як в столовій харчувалось близько 300 осіб, а захворіли всього 14, з яких троє взагалі не харчувались в їдальні, а тому звинувачення його в неналежному виконанні, недбалому ставленні до служби, безпідставні.

В судовому засідання прокурор висунуте обвинувачення у адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 підтримав та пояснив, що відповідно до акту № 209 від 29 березня 2016 року розслідування випадку групової захворюваності на харчову токсикоінфекцію серед особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , складеного фахівцями 10 регіонального санітарно-епідеміологічного управління МО України та акту службового розслідування, проведеного за вказаним фактом комісією управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », харчове отруєння військовослужбовців відбулося 22 березня 2016 року внаслідок недотримання правил особистої та громадської гігієни з боку працівників солдатської їдальні, ОСОБА_1 не повинен був підписувати акти № 9/2, 9/3, 9/4 приймання наданих послуг щодо забезпечення харчуванням від 22.03.2016, 23.03.2016, 24.03.2016 року відповідно та зведений акт №9/А1232 від 31.03.2016, які не відповідають дійсності, так як військовослужбовці отруїлись внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків, в зв`язку з неякісним наданням послуг з харчування з боку TOB «УКРПРОАКОРД ОР» .

ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні як свідок, пояснив, що в складі комісії приймав участь в розслідуванні харчового отруєння військовослужбовців, зразки харчової продукції за 22.03.2016 року в солдатській їдальні не відбирались, так як повідомлення про масове захворювання надійшли лише 23.03.2016 року, виїзд комісії на місце потребував також часу, а тому зразки їжі були відібрані 23.03.2016 року. Проведеними дослідженнями було встановлено ряд порушень, в тому числі наявність росту патогенного стафілококу у працівника ТОВ «Укрпродакорд-Ор» ОСОБА_2 , із 11 обстежених хворих військовослужбовців не виявлено патогенних мікроорганізмів кишкових, але у трьох виявлено. На підставі досліджень було встановлено, що харчове отруєння військовослужбовців могло статись 22.03.2016 року після вживання ними готових страв під час обіду або вечері в солдатській їдальні в/ч пп В 0849, в інших закладах харчування на території віськового містечка зразки продуктів не відбирались.

Заслухавши прокурора, захисника, ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП, безпідставності складення військовим прокурором протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 по таким підставам.

У відповідності до ст. 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються санітарних норм, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

З письмового доказу - акту № 209 від 29 березня 2016 року, розслідування випадку групової захворюваності на харчову токсикоінфекцію серед особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , складеного фахівцями 10 регіонального санітарно-епідеміологічного управління МО України та акту службового розслідування №113 від 28.03.2016 року, проведеного за вказаним фактом комісією управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на які посилається прокурор, харчове отруєння військовослужбовців найвірогідніше відбулося 22 березня 2016 року після вживання ними готових справ під час обіду або вечері, приготовлених в солдатській їдальні військової частини пп НОМЕР_3 від кухонного працівника ОСОБА_2 , тобто час та місце харчового отруєння військовослужбовців не встановлене, висновки про харчове отруєння військовослужбовців, місце та час отруєння та внаслідок чого сталось харчове отруєння, базуються на припущеннях, до того ж троє військовослужбовців взагалі не відвідували солдатську їдальню, однак отримали захворювання, які мають заключний діагноз гострий гастроенероколіт, а тому вказаний Акт є неналежним доказам у справі, так як базується на припущеннях, до уваги як докази винуватості ОСОБА_1 у недбалому ставленні до військової служби не приймається згідно ст.62 Конституції України.

Прокурором в протоколі зазначено, що командир в/ч ОСОБА_1 , достовірно знаючи про

надання неналежної якості послуг 'ГОВ «УКРПРОДАКОРД ОР» безпідставно підписав акти № 9/2, № 9/3, № 9/4 приймання наданих послуг щодо забезпечення харчуванням від 22.03.2016 р., від 23.03.2016 р., від 24.03.2016 р. відповідно, та зведений акт № 9/А1232 від 31.03.2016 року, що суперечить фактичним обставинам справи, а саме,- акту № 209 від 29.03.2016 року, який надійшов до в/ч пп НОМЕР_1 лише 06.04.2016року, тобто ОСОБА_1 під час підписання Актів не міг знати достовірно про причини захворювання військовослужбовців, тоді як відповідно до п. 2.4 Договору № 286/2/15/100 від 18 листопада 2015 року про закупівлю послуг щодо забезпечення харчуванням за контрактом...підставою для складання акта приймання за кількісними показниками є виконаний звіт-заявка, за якісними показниками приготовленої їжі - дані книги обліку контролю за якістю приготування їжі. На підставі оформлених актів, тричі на місяць (станом на 10,20 та на останнє число місяця) складається зведений акт приймання наданих послуг щодо забезпечення харчуванням.

Сам договір № 286/2/15/100 від 18.11.2015 року « Про закупівлю послуг щодо забезпечення харчування…», акти якості надання належних послуг, які підписані ОСОБА_1 , Наказ командира в/ч ПП В2968 № 127 від 28.03.2016 року, накази по результатам службового розслідування, листи, не містять відомостей щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язков, накази є документами організаційно-розпорядчого характера, не є доказами вчинення будь якого адміністративного правопорушення, а тому зазначені докази є недопустимими для доведеності вини особи, відносно якої складено протокол у справі, до уваги не приймаються.

Вважаю, що сам факт підписання актів ОСОБА_1 в межах своїх повноважень, на підставі даних книги обліку контролю за якістю приготування їжі, в якій зауважень до якості харчування виявлено не було, Договору про надання послуг, згідно якого саме на командира військової частини покладено обов`язок підписання актів приймання наданих послуг щодо забезпечення харчування, не може свідчити про недбале ставлення до військової служби особи, яка здійснила підписання, недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них, тоді як ОСОБА_1 відповідно до службової характеристики до виконання своїх обов`язків відноситься з почуттям високої відповідальності, тобто зміст протоколу суперечить фактичним обставинам справи, не обґрунтований, вина ОСОБА_1 не доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які не являються належними та допустимими, так як не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у недбалому ставленні до виконання своїх обов`язків, адміністративному правопорушенні, висновки базуються на припущеннях, а тому протокол не приймається судом до уваги, як складений не у відповідності з вимогами ст.. 256 КУпАП, закону, безпідставно, провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 КУпАП в діях ОСОБА_1 згідно ст. ст. 247,284 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247,284 КУпАП,--

ПОСТАНОВИВ :
Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 172-15 КУпАП в звязку з відсутністю складу названого адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня її винесення через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя О. В. Закаблук