П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута ОСОБА_2

до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі триста сорок гривень.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 26 січня 2016 року приблизно в 15 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем «Опель», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 12-а по проспекту Г.Гонгадзе в м. Києві, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), під час руху не обрав безпечну швидкість та не врахував погодні умови, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під управлінням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасуватипостанову суду, та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

ОСОБА_2 зазначає, що при розгляді справи в суді першої інстанції він та його представник ОСОБА_4 не були присутніми, оскільки вони навіть не повідомлялись про дату, час та місце проведення судового засідання.

Крім того, апелянт звертає увагу, що повний текст постанови був виготовлений 11 березня 2016 року, що підтверджується відміткою районного суду на звороті постанови від 04 березня 2016 року. Апелянт зазначає, що копію постанови його представник отримав 14 березня 2016 року, у зв'язку чим 18 березня 2016 року останній подав апеляційну скаргу, тобто в межах апеляційного строку. Проте ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2016 року апеляційну скаргу йому було повернено, у зв'язку з пропущенням строку на апеляційне оскарження та тому, що він не заявив клопотання про його поновлення.

ОСОБА_2 зазначає, що оскільки він позбавлений права на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду міста Києва від 12 квітня 2016 року, повторно подає апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно встановлено необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства.

Апелянт звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки, на його думку, він не міг порушити п. 13.1 ПДР України, який йому ставлять в вину, тому, що він виїжджав із прибудинкової території, а водій автомобіля «Шевроле» заїжджав до прибудинкової території, а відтак автомобілі рухались на зустріч один одному. Крім того, він зазначає, що з тексту постанови вбачається, що суд посилається на пояснення ОСОБА_3, який, в свою чергу, вказує на те, що він взагалі не рухався, а стояв на проїжджій частині, проте дані обставини судом взагалі не досліджувались, а сам ОСОБА_3 не викликався, та не повідомлявся про розгляд справи.

ОСОБА_2 вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки, беручи до уваги пояснення ОСОБА_3, можна зробити висновок про винуватість останнього в зіткненні автомобілів, оскільки він зробив зупинку свого автомобіля в місці, де вона заборонена, а відтак порушив п.п. 15.9, 15.10 ПДР України.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки автомобілі рухались на зустріч один одному, а тому в даному випадку слід застосувати п. 13.4 ПДР України - зустрічний роз'їд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 04 березня 2016 року задоволенню підлягає, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_2 викликався до суду для розгляду провадження на 19 лютого 2016 року. Судове рішення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ухвалене 04 березня 2016 року. Будь-яких даних на підтвердження того, що ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд провадження саме цього дня матеріли справи не містять.

Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. В суді апеляційної інстанції він пояснив, що в районному суді під час розгляду провадження присутнім не був, а постанову суду отримав 14 березня 2016 року. Проте дані про дату отримання ним судового рішення в матеріалах провадження відсутні.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, та від якого надійшло клопотання про розгляд провадження за його відсутності.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутнім при оголошенні постанови судді, а в матеріалах справи відсутні дані про дату отримання ним судового рішення, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає розгляду.

З огляду на викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на участь в суді, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 336146 від 26 січня 2016 року ОСОБА_2 26 січня 2016 року приблизно в 15 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем «Опель», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 12-а по проспекту Г.Гонгадзе в м. Києві, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), під час руху не обрав безпечну швидкість та не врахував погодні умови, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під управлінням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Як пояснив ОСОБА_2 в день, коли сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) була ожеледиця, виїжджаючи з прибудинкової території, його автомобіль занесло в сторону, після чого відбулося зіткнення з автомобілем «Шевроле», під управлінням ОСОБА_3, який, в свою чергу, заїжджав з проспекту Г.Гонгадзе в м. Києві до прибудинкової територій, та його автомобіль також занесло.

Апелянт вважає, що дії водіїв в даній ДТП повинні оцінюватись з огляду на положення п. 13.4 ПДР України - зустрічний роз'їзд, оскільки автомобілі рухалися в зустрічному напрямку.

Проте, відповідно до схеми ДТП зіткнення автомобілів відбулося в місці дверей автомобіля «Шевроле» та переднього бампера з лівої сторони автомобіля «Опель». Отже, фактично водій ОСОБА_2 не дотримався бокового інтервалу, в результаті чого сталося зіткнення автомобілів, що призвело до їх пошкодження. А тому саме не дотримання ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР України є причиною ДТП, а відтак в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт зазначає, що відповідно до пояснень ОСОБА_3 автомобіль останнього не рухався, а тому, на його думку, ОСОБА_3 порушив п.п. 15.3, 15.10 ПДР України, що є причиною ДТП.

Проте такі доводи апелянта є необґрунтованими. Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с.4), коли він побачив, що автомобіль «Опель» почало заносити в його сторону, оскільки була ожеледиця, він загальмував та прийняв праворуч.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що оцінювати дії іншого водія, щодо якого не складався протокол про адміністративне правопорушення в цьому провадженні, є неприйнятним.

На підставі викладеного, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 26 січня 2016 року приблизно в 15 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем «Опель», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 12-а по проспекту Г.Гонгадзе в м. Києві, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), під час руху не обрав безпечну швидкість та не врахував погодні умови, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під управлінням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується показаннями самого ОСОБА_2, письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.4), відповідно до яких коли він побачив, що автомобіль «Опель» почало заносити в його сторону, оскільки була ожеледиця, він загальмував та прийняв праворуч, протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), схемою ДТП (а.с.2), згідно якої автомобіль «Шевроле» отримав механічні пошкодження -дверей водія автомобіля, автомобіль «Опель» - переднього бампера з лівої сторони.

Його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП як порушення ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Подія вищевказаної ДТП відбулася 26 січня 2016 року. Отже, строк накладення адміністративного стягнення сплинув.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю після закінчення на момент розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

З огляду на викладене, провадження у справі щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун