справа № 415/999/16-п
провадження № 3/415/193/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2016 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від взводу ДПС роти ДПС підпорядкованої ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, розлученого, працюючого директором ОП СП «Привілля», зареєстрованого проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И ЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 29.02.2016 року, складеного поліцейським взводу БДПС сержантом поліції ОСОБА_2, вбачається, що 29 лютого 2016 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1, який належить ВАТ «Лисичанськвугілля», у лісовому масиві в районі кладовища с.Шепилове Попаснянського району Луганської області, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9. ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Таким чином:

об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

об`єктивною стороною є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння.

Встановлення у правопорушника стану сп'яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом юстиції України від 11.11.2015 р. № 1413/27858 на підставі його огляду, який проводиться згідно з вимогами вищезазначеної Інструкції працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів та (або) працівниками медичних закладів.

Огляд водія (іншої особи) з використанням спеціальних технічних засобів проводиться в присутності двох свідків. До того ж працівник поліції одержує згоду особи на її огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відсутності такої згоди огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

суб'єктом цього правопорушення є водії транспортних засобів.

суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, не визнав та пояснив, що 29 лютого 2016 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин він разом зі співмешканкою ОСОБА_3 знаходилися в місті Привілля біля крамниці, в якій вони здійснювали покупки, після чого, сіли до транспортного засобу ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 - він на заднє пасажирське сидіння через передні водійські двері, оскільки раніше вживав алкогольні напої, а за кермо сіла його співмешканка ОСОБА_3 Посадку до автомобіля він здійснював через переднє сидіння для водія, оскільки автомобіль ВАЗ 2121 явлється трехдверним транспортним засобом, а передні пасажирськи двері на той момент були в неробочому стані (заклинуті).

Вони поїхали в бік с.Шепилове, при цьому помітили, що за ними весь час їхав невідомий автомобіль, при вїзді до селища Шепилове автомобіль, який їхав за ними, періодично включав синій проблісковий маячок, вони продовжували рух, так як він, як водій со стажем знав, що синій проблісковий маячок на спеціальному транспорті дає сигнал, про те, що водій повинен надати йому дорогу та забезпечити безперешкодний проїзд, а тому ОСОБА_3 не зупинилась, а намагалась надати дорогу цьому автомобілю. В процесі подальшої ізди, будучі переслідуваними автомобілем з синіми маячками, вони повинні були повернути вправо, а так як ОСОБА_3 в даній ситуації розгубилася вона поїхала прямо в лісовий масив недалеко від кладовища с.Шепилове. Після чого вони зупинилися з метою здійснити розворот і поїхати до

с.Шепилове. В цей момент до них підїхав невідомий автомобіль, якій здійснював переслідування,з якого вийшли чоловіки в камуфльованій формі одягу та спрямовувалися до них. Він одразу ж сказав ОСОБА_3, щоб та негайно покинула водійське сидіння автомобілю і відійшла убік, а сам почав вилізати з заднього пасажирського сидіння через водійські двері, в той же момент підійшли чоловіки у камуфльованій формі, озброєні та не представившись, виражаючись нецензурною лайкою, погрожуючи фізичною розправою почали витягувати його з автомобілю на вулицю, застосовуючи фізичну силу, на руки наділи наручники та поклали на землю, запитували його, чому він не зупинявся коли вони вели переслідування і увімкнули синій проблісковий маячок, а також звинуватили його в керуванні автомобілем в нетверезому стані, він не заперечув, що перебуває у стані алкогольного спяніння, при цьому зазначив, що за кермом була його співмешканка ОСОБА_3, яка стоячи в стороні відразу ж підтвердила його слова, з приводу того, що вони не зупинилися, побавчивши сині маячки він відповів, що згідно правил дорожнього руху України вони не повинні були зупинятися, а лише надати дорогу службовому автомобілю.

Звинувативши його у керуванні автомобілем у нетверезому стані, чоловіки у камуфльованій формі, пізніше він дізнався, що це поліцейські БСПОП «Кіровоград», викликали співробітників ДПС, які приїхали на виклик приблизно через 40-50 хвилин, весь цей час ОСОБА_1 знаходився лежачі на землі в наручниках. По прибуттю працівники ДПС побачили його в положенні лежачі на землі в наручниках, відразу ж спитали, хто керував автомобілем, на що ОСОБА_3 відповила, що вона керувала автомобілем, надавши документи на право керування транспортними засобами.

Після чого, працівники ДПС, за наполяганням поліцейськіх батальйону «Кіровоград», запропонували йому проїхати до медичного закладу задля проходження огляду на стан алкогольного спяніння, пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціального технічного засобу йому не пропонували. Він відмовився їхати на освідування до медичного закладу в автомобілі батальйону «Кіровоград», тому добровільно сів до співробітників ДПС, супроводжуючи них позаду їхав УАЗ батальйону «Кіровоград», а за ними їхала ОСОБА_3 на ВАЗ 2121.

Привезли його до ЦМЛ імені Титова о 21 годині 00 хвилин, де лікарем ОСОБА_4, за направленням молодшого сержанта поліції БСПОП «Кіровоград» ОСОБА_5 і проводилося його медичне освідування на стан спяніння, при цьому він і не заперечував, що вживав спиртні напої, після чого направився до травматичного пункту для зняття побоїв, оскільки поліцейськими батальйону «Кіровоград» до нього застосовувались засоби фізичного впливу.

Після лікарні, у тому ж супроводі вони поїхали до Лисичанського ВП, де вже і складався протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КупАП. Весь цей час він знаходився у холі Лисичанського ВП, приблизно о 00 годині 30 хвилин 01 березня 2016 року до нього підійшли працівники ДПС вже з протоколом про адміністративне правопорушення, приблизно о 01 годині 00 хвилин 01.03.2016 року він з ОСОБА_3 направились додому.

Допитана у судовому засіданні, відповідно до ст.272 КУпАП, в якості свідка ОСОБА_3, пояснила, що 29.02.2016 року вона керувала транспортним засобом ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1, який належить ВАТ «Лисичанськвугілля» в місті Привілля, з нею в якості пасажира був її співмешканець ОСОБА_1, який сидів на задньому пасажирському сидінні, в місті Привілля вони разом здійснювали покупки в крамниці і приблизно о 18 годині направились в бік с. Шепилове, коли вїхали на територію с.Шепилове побачила позаду автомобіль, який періодично включав сині пробліскові маячки, автомобіль наближався, попереду був поворот направо, але вона розгубилася і поїхала прямо в лісовий масив недалеко від кладовища с.Шепилове. Після чого вони зупинилися з метою здійснити розворот і поїхати до с.Шепилове, в той же час ж підїхав до них невідомий автомобіль, з чоловіками в камуфльованій формі, ОСОБА_1 сказав їй, щоб вона негайно покинула автомобіль і відійшла у бік, коли вона відійшла, побачила, що к автомобілю підійшли чоловіки у камуфльованій формі, озброєні та не представившись, виражаючись нецензурною лайкою, погрожуючи фізичною розправою почали витягувати ОСОБА_1 з автомобілю на вулицю, застосовуючи фізичну силу, на руки наділи наручники та поклали на землю, запитували його, чому він не зупинявся коли вони вели переслідування і увімкнули синій проблісковий маячок, а також звинуватили його в керуванні автомобілем в нетверезому стані, він не заперечув, що перебуває у стані алкогольного спяніння, при цьому зазначив, що за кермом була ОСОБА_3 - його співмешканка. Вона також намагалась пояснити військовим, що саме вона керувала транспортним засобом, однак останні не хотіли її слухати.

Після цього люди в камуфльованій формі (пізніше вона дізналася, що це поліцейські БСПОП «Кіровоград») викликали працівників ДПС, які приїхали приблизно через 40 хвилин, весь цей час її співмешканець перебував на землі в наручниках. Коли приїхали працівники ДПС, спитали, хто керував автомобілем, на що ОСОБА_3 відповила, що вона керувала автомобілем, надавши документи на право керування транспортними засобами, а поліцейські БСПОП «Кіровоград» наполягали на тому що керування автомобілем здійснював ОСОБА_1 перебуваючи в нетверезому стані.

Працівники ДПС, запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу задля проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Після чого, ОСОБА_1 не спростовуючи свій стан, добровільно сів до співробітників ДПС, супроводжуючи них позаду їхав УАЗ батальйону «Кіровоград», а за ними їхала вона на ВАЗ 2121, це було приблизно о 21 годині. Що відбувалося в лікарні вона не бачила, так як чекала на ОСОБА_1 в автомобілі.

В судовому засіданні поліцейський взводу БДПС сержант поліції ОСОБА_2, допитаний в якості свідка відповідно до ст.272 КУпАП, пояснив, що 29.02.2016 року приблизно о 18.30 -19.00 з чергової частини поступило повідомлення, що співробітниками батальйону Кіровоград потрібна допомога, так як вони затримали автомобіль під керуванням нетверезого водія біля лісового масиву селища Шепилове, Попаснянського району. Виклик був прийнятий і вони разом з інспектором взводу БДПС ОСОБА_6 виїхали на місце події, прибувши приблизно через годину після повідомлення, він побачив, що затриманий батальйоном «Кіровоград» чоловік - ОСОБА_1 перебуває на землі в наручниках, неподалік стояла жінка його співмешканка ОСОБА_3, поліцейські батальйону стверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Однак ОСОБА_1 категорично заперечував проти доводів працівників батальйону та пояснив, що автомобілем керувала його співмешканка ОСОБА_3, а він знаходився на задньому пасажирському сидінні, при цьому факт вживання алкогольних напоїв не спростовував. ОСОБА_3 також підтвердила що саме вона керувала транспортним засобом, а не ОСОБА_1 і надала документи на право керування транспортними засобами. Після чого, о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_1 ними був доставлений до ЦМЛ імені Титова для здійснення медичного огляду на стан спяніння, супровід здійснювали поліцейські батальйону «Кіровоград». На питання суду відповів, що протокол про адміністративне правопорушення складався ним лише на підставі рапортів батальйону «Кіровоград». Особисто він транспортний засіб ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 не зупиняв та не був очевидцем того, що саме ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом.

Допитаний в якості свідка інспектор взводу БДПС ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснив, що 29.02.2016 року близько 18 години 30 хвилин з чергової частини поступило повідомлення, що співробітникам батальйону Кіровоград потрібна допомога, так як вони затримали автомобіль під керуванням нетверезого водія, біля лісового масиву селища Шепилове, Попаснянського району. На виклик виїхав він та поліцейський взводу БДПС сержант поліції ОСОБА_2, приїхали на місто події приблизно через годину, побачили лежачого чоловіка на землі в наручниках, поряд стояла жінка, його співмешканка. Поліцейські батальйону стверджували, що за кермом автомобіля, який вони затримали, в стані алкогольного спяніння перебував ОСОБА_1, який і не заперечував, що вживав спиртні напої, але зазначив, що за кермом автомобілю ВАЗ 2121 була ОСОБА_3, яка підтвердила це і надала ним документи на право керування транспортними засобами.

Суд, вислухавши ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, інспекторів БДПС ОСОБА_2 і ОСОБА_6 та дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 251 КУпАП- доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду Укораїни «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деяки злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005р., відповідальність за ст.130 КкпАп несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Керування транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Згідно Загальних положень Правил дорожнього руху України водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння у водіїв транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану та процедура проведення огляду встановлені

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом юстиції України від 11.11.2015 р. № 1413/27858.

Так, відповідно до пункту 9 розділу ІІ вищевказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Вищенаведені вимоги Інструкції узгоджуються з приписами, встановленими ч. 4 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 904281, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1, у лісовому масиві в районі кладовища с.Шепилове Попаснянського району Луганської області, у стані алкогольного спяніння 29 лютого 2016 року о 18 годині 30 хвилин, тоді як з висновку № 133 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 направлений на огляд мол.сержантом поліції ОСОБА_5 29.02.2016 року о 21 годині 00 хвилин, тобто з порушенням встановленого законом строку доставки осіб для огляду на стан спяніння, у звязку з чим, суд, визнає медичний висновок № 133 від 29.02.2016 року, недопустимим доказом.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення так і в судовому засіданні ОСОБА_1 в своїх поясненнях, які повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_3, категорично заперечував факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а інших належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 в цій частині суду надано не було.

Явка в судове засідання співробітників БПС ПОП «Кіровоград», рапорти яких стали підставою для складання вищевказаного протоколу, з метою їх допиту в якості свідків забезпечена не була, оскільки останніх було повернуто для подальшого несення служби до ГУНП в Кіровоградкій області.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - обєкт адміністративного проступку, - обєктивну сторону проступку; - субєкт адміністративного проступку; - субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Аналіз доказів, перевірених в судовому засіданні свідчить, що матеріали адміністративної справи не містять об'єктивних даних про те, що дії ОСОБА_1 носили протиправний характер.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи,

тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 247 ч. 1, 130 ч.1, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова