П О С Т А Н О В А

09 червня 2016 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Ушатий І.Г., розглянувши протокол про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, фізична особа-підприємець, за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

08.06.2016 року судді Токмацького районного суду Ушатому І.Г. розподілений та переданий для розгляду протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

В звязку з цим вважаю необхідним заявити про самовідвід по вказаній справі з наступних підстав.

ОСОБА_1 неодноразово звертався з різноманітними скаргами на суддю Ушатого І.Г. до Ради суддів загальних судів, ВККСУ, народних депутатів України, прокуратури Запорізької області, СБУ, УБОЗУ та інших установ.

Крім того ОСОБА_1 є фактичним власником газети «Вісті Токмаччини», яка декілька разів змінювала назву. У вказаній газеті неодноразово публікувались відомості, які не відповідають дійсності щодо судді Ушатого І.Г. Серед інших авторами вказаних статей були зазначені дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_3 В звязку з цим мною були предявлені позови до редакції газети, її засновника та осіб, які були вказані в якості авторів статей про спростування поширених неправдивих відомостей, стягнення моральної шкоди та припинення діяльності друкованого засобу масової інформації газети «Вісник Токмаччини».

Вважаю, що вказані обставини викликають сумнів у моїй неупередженості в зв,язку з чим вважаю неможливим розгляд протоколу відносно ОСОБА_1 і заявляю про самовідвід.

У відповідності з ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати субєктивний та обєктивний аспект. Так у справі «Гаусшильд проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв.

Щодо субєктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не зявляться докази щодо цього, то для його відводу в ході обєктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожної окремої справи слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко та Мартиненко до України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України у справі 5-15п12.

При заявленні суддею Ушатим І.Г. про виникнення сумнівів у його неупередженості, заява судді Ушатого І.Г. про самовідвід підлягає задоволенню.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

заяву про самовідвід судді Ушатого І.Г. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП - задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу іншому судді, визначеному відповідно до вимог чинного законодавства.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя