Справа № 463/1728/16-п Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/383/16 Доповідач: Пешков М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року місто Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати в кримінальних справах Пешкова М.І., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Гординського Михайла Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Гординського М.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 травня 2016 року,-

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, працюючого водієм у ПП «Данмарбуд», проживаючого: АДРЕСА_1, зареєстрованого, АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Також із ОСОБА_2 стягнуто в дохід держави 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді Кость І.І., 28.03.2016р. о 02 год. 05 хв. в м. Львові на вул. Личаківська, 2, керував транспортним засобом Фіат, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

На дану постанову судді адвокат Гординський М.В. в інтересах ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій він просить суд змінити постанову Личаківського районного суду м. Львова від 12 травня 2016 року та призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Апелянт вважає, що обставини події викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам події, а саме, часу, поясненням ОСОБА_2, поясненням свідків, які не допитувалися в судовому засіданні. Крім того суд не оглянув документів на прилад - алкотестер «Драгер» та не надав належної оцінки іншим беззаперечним доказам.

Також, при складанні протоколу ОСОБА_2, не були роз'яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вказаному правопорушенні визнав , у вчиненому розкаявся. Захисник також просить при прийнятті рішення апеляційним судом врахувати, що ОСОБА_2 є особою молодого віку, транспортний засіб використовує з метою заробітку і такий є єдиним джерелом його існування, правопорушення вчинив вперше, у вчиненому розкаявся, шкоди його діями не заподіяно, останній позитивно характеризується.

Заслухавши пояснення правопорушника та його адвоката на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що така підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом'якшують відповідальність.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, обставинами, що пом'якшують відповідальність і повинні бути враховані при накладенні стягнення, є те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав, щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем проживання та праці. Також, керування транспортним засобом є необхідним для здійснення його професійної діяльності, оскільки, як пояснив ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, він працює водієм у ПП «Данмарбуд», а відтак, накладене на нього судом першої інстанції адміністративне стягнення, позбавить його єдиного джерела доходу.

За таких обставин, накладене стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів за своєю суворістю не відповідає особі правопорушника та обставинам справи. Тому застосоване до ОСОБА_2 стягнення слід змінити на штраф в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу адвоката Гординського М.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 травня 2016 року задовольнити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу КУпАП ОСОБА_2 в частині адміністративного стягнення - змінити.

Накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік змінити на штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок

В решті постанову Личаківського районного суду м. Львова від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області М.І. Пешков