Справа № 369/3529/16-п Головуючий у І інстанції
Провадження № 33/780/310/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 30.05.2016
ПОСТАНОВА

іменем України

30 травня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Чечельник Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: селище ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого ФОП,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 139, КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 11 квітня 2016 року о 11 год. 00 хв. по вул. Петровського в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що підтверджується роздруківкою спеціального технічного засобу для визначенні вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «DRAGER Alcatest 6810» № 0602, покажчик тесту № 1411, показник якого 0,97% . Огляд на стан спяніння проводився в присутності свідків.

Також автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 був завантажений будівельним сміттям, яке було не вкрито, та під час руху випадало з кузова на дорогу, тим самим забруднювало проїзну частину.

Своїми діями ОСОБА_2, порушив п.п. 2.9 та п.п. 22.3 «г» Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ч.1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову в частині призначеного стягнення. Зазначає, що судом при призначенні адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не враховано дані про його особу, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, повне визнання своє вини у вчиненні адміністративного правопорушення, керування транспортним засобом для якого є необхідним для виконання службових обов'язків, а також те, що використання автомобіля є єдиним засобом до існування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130та ч.1 ст. 139 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії АП2 № 290963 від 11.04.2016 року, серії АП2 № 290964 від 11.04.2016 року письмовими поясненнями ОСОБА_2

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 139, КУпАП є правильною.

Разом з тим, в резолютивній частині постанови місцевий суд помилково зазначив винним за ст. 124 КУпАП замість винним за ч. 1 ст. 139, тому резолютивна частина постанови місцевого суду в цій частині підлягає зміні.

Також при призначенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суддя не врахував дані про особу порушника.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Але при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення місцевим судом не в повній мірі враховано дані про його особу, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, повне визнання своє вини у вчиненні адміністративного правопорушення, керування транспортним засобом для якого є необхідним для виконання службових обов'язків, а також те, що використання автомобіля є єдиним засобом до існування.

Крім того, місцевим судом не було враховано відсутність тяжких наслідків.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне постанову місцевого суду змінити в частині накладеного стягнення, пом'якшивши накладене на ОСОБА_2, адміністративне стягнення до штрафу, яке відповідатиме меті адміністративного стягнення - вихованню ОСОБА_3, та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2змінити.

Вважати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.1 ст. 139 КУпАП та пом'якшити накладене на нього адміністративне стягнення до штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1