АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/237/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справахАпеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження по справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження по справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції було встановлено, що 14.12.2015 року приблизно о 09.10 годині водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, знаходячись на перехресті вул. Панікахи та вул. Запорізьке шосе у м. Дніпропетровську, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього рух, розпочав рух, та перетинаючи вул. Запорізьке шосе, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який слідував по вул. Запорізьке шосе зліва направо за його напрямком руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодженні, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив п.п. 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним встановленням фактичних обставин справи.

При цьому апелянт вказує, що пояснення ОСОБА_4, що він рухався на зелене світло світлофору є необґрунтованими, оскільки на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за те, що він проїхав перехрестя на червоне світло світлофору та судом першої інстанції 23.03.2016 року було визнано його винним.

Апелянт зазначає, що посилання суду про те, що він почав рух на заборонений сигнал світлофору є хибним, оскільки не підтверджується жодними доказами по справі.

Крім того зазначає, що у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_6 повністю підтвердив свої первинні письмові пояснення, про те суд у своїй постанові виклав із суттєвими змінами, що суперечить фактичним обставинам.

Також на переконання апелянта, судом першої інстанції залишено поза увагою довідку «Дніпродорсервіс» щодо режиму роботи світлофору.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив її задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_4 в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задовольню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що суд зобовязаний розглянути справу у межах предявленого обвинувачення, яке викладене у протоколі та зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Крім цього, враховуючи те, що ст. 124 КУпАП, за змістом свого викладення відноситься до бланкетних норм, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п. 1.3, 1.5,10.1 Правила дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення п.п. 1.3, 1.5,10.1 Правил дорожнього руху, котрий зазначений у протоколі працівником поліції, і позбавлений можливості перекваліфікації.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення дорожньо-транспортна пригода мала місце14.12.2015 року приблизно о 09.10 годині у м. Дніпропетровську на регульованому перехресті вул. Панікахи та вул. Запорізьке шосе між транспортними засобами «Шевроле» д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та «ВАЗ» д/н НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, що також підтверджується схемою місця ДТП та поясненнями учасників пригоди.

Так у відповідності до п. 1.3, 1.5, 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, кожен учасник дорожнього руху має неухильно дотримуватись правил дорожнього руху та перед початком руху або будь-якої його зміною переконатись у безпеці та обрати відповідний безпечний режим руху у межах дозволеного, з урахуванням технічних можливостей свого транспортного засобу.

Разом з тим на рівні вищевказаних загальних вимог Правил дорожнього руху України при проїзді регульованого перехрестя водій транспортного засобу має дотримуватися вимог п.16.5 Правил дорожнього руху, рухатися у відповідності до сигналу світлофора, а у разі коли транспортний засіб виїхав на дозволяючий сигнал світлофора у відповідності до п.16.5 Правил дорожнього руху України, має закінчити свій маневр.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_3, що він дійсно керував транспортним засобом «Шевроле» у час та місці вказаному у протоколі, проте на перехрестя виїхав саме на дозволяючий - зелений сигнал світлофору, разом із іншим учасником дорожнього руху, та не доїхавши середини перехрестя відчув удар у задню ліву частину свого автомобіля.

В свою чергу водій ОСОБА_4. пояснив, що він керував своїм транспортним засобом, виїхавна перехрестя на зелений сигнал світлофора та продовжував свій рух після зміни сигналу, маючи намір закінчити свій маневр, підчас виконання якого із вул. Панікахи праворуч від нього виїхав автомобіль «Шевроле», під керуванням ОСОБА_3, з яким відбулося зіткнення.

Свідок ОСОБА_6 у своїх поясненнях підтвердив, зазначені обома учасниками пригоди обставини. Зокрема свідок пояснив, що керував транспортним засобом «Ніссан», рухався у попутному із водієм ОСОБА_3 напрямку, у крайній лівій смузі, і перед перехрестям вул. Запорізьке шосе вул. Панікахи зупинився на заборонений сигнал. ОСОБА_2 зміни сигналу світлофору розпочав свій рух, підїжджаючи до самого перехрестя, помітив як з ліва від нього наближається автомобіль «ВАЗ», він вжив заходів щодо уникнення із ним зіткнення, проте автомобілю «Шевроле», під керуванням ОСОБА_3 який ухався праворуч від нього, зіткнення із автомобілем «ВАЗ» уникнути не вдалося.

З аналізу пояснень учасників пригоди, сукупності із іншими наявними по справі доказами слідує, що зіткнення транспортних засобів відбулося по траєкторії руху автомобіля «Шевроле», що узгоджується поясненнями ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6

Крім цього, як пояснив свідок ОСОБА_6 водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Шевроле», зупинився з права по відношенню до нього і вони разом після зміни сигналу світлофору розпочали свій рух, що свідчить про те, що автомобіль свідка ОСОБА_6 обмежував оглядовість для водія автомобіля «Шевроле» - ОСОБА_3, який мав право розраховувати на дотримання і іншими учасниками Правил дорожнього руху України, та обєктивно не мав технічної можливості бачити автомобіля «ВАЗ» та запобігти з ним зіткнення.

Таким чином, підчас перегляду, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було помилково встановлено, що водієм ОСОБА_3 було порушено п.п. 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, оскільки останній не мав обєктивної можливості виявити, що по ходу його руху з ліва із-за автомобіля «Ніссан», яким керував ОСОБА_6 виїде автомобіль «ВАЗ» під керуванням ОСОБА_4

Також суд апеляційної інстанції не знайшов жодних належних доказів, про те, що водій ОСОБА_3 почав свій рух на заборонений сигнал світлофору, як про це було зазначено судом першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294, п. 1 ст. 247КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження по справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2