Справа № 138/1107/16-п
Провадження № 33/772/82/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жикевич Т. Б.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю адвоката Дідиченка О.О. та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу з уточненнями останнього на постанову Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.03.2016 року та матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 185, 173 КУ пАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.03.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.173,185 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Згідно матеріалів справи, 19.03.2016 о 10 годині 00 хв. в м.Могилів-Подільському по вул.Ставиській,40, біля магазину «Дельта» ОСОБА_3 безпідставно чіплявся до працівників поліції, виражався нецензурними словами, на зауваження перехожих не реагував.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство.

Крім того, 19.03.2016 о 10 годині 20 хвилин в м.Могилів-Подільському по вул.Ставиській,40, біля магазину «Дельта» ОСОБА_3 вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського, відмовлявся присісти до службового автомобіля та прослідувати до відділу поліції, опирався, в тому числі намагався чинити фізичний опір.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.185 КУпАП, а саме: злісна непокора законній вимозі працівника поліції.

В своїй апеляційній скарзі з уточненнями ОСОБА_3 ставить питання про скасування постанови Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.03.2016 року та просить постановити нове рішення, яким справу справу відносно нього закрити у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що дана постанова є необґрунтованою та незаконною, винесена без урахування всіх обставин справи, без об'єктивного дослідження і оцінки доказів, з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити. Адвокат Дідиченко О.О. в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_3

Заслухавши доводи ОСОБА_3, думку адвоката Дідиченка О.О., дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга з уточненнями ОСОБА_3 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, суд визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, проте зазначене не знайшло свого підтвердження при перевірці доводів апеляційної скарги.

В судовому засіданні апелянт, посилаючись на зверхність та необґрунтованість дій працівників міліції, факт вчинення ним адміністративних правопорушень заперечив. Крім того, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були допитані у судовому засіданні та свідчили не на користь апелянта, є заявниками про вчинене ним адміністративне правопорушення , а свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є інспекторами Жмеринського ВП ГУНП України та є зацікавленими особами.

Разом з тим, до показань названих свідків слід віднестись критично, оскільки окрім показань самих поліцейських та заявників немає інших осіб, в присутності яких ОСОБА_3 лаявся, перебуваючи в громадському місці, а саме частини вул Стависька біля магазину «Дельта».

У відповідності до ст.173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб'єктивна сторона цього правопорушення характеризується умисною формою вини і обов'язковим мотивом - неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.№2) не зазначені: мотиви висловлювань ОСОБА_3 ,образ в адресу працівників Жмеринського ВП (якщо таке у дійсності мало місце) , не вказані прізвища осіб, яких він шарпав за одяг, ці особи не зазначені як потерпілі, не вказані прізвища конкретних осіб, на зауваження яких він не реагував.

Диспозицією ст.185 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (з змінами) роз'яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неоднарозово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Проте, у протоколі про це адміністративне правопорушення (а.с.№20) не вказано прізвищ працівників міліції при виконанні ними службових обов'язків, чиїм законним розпорядженням , і яким саме розпорядженням, ОСОБА_8 вчинив злісну непокору; вони не зазначені і як потерпілі (ст.269 КУпАП), не вказано, що ці вимоги працівників міліції були наполегливими та неодноразово повтореними, що своїй сукупності утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 185 КПАП України.

Крім того, судом І інстанції було взято за доказ у справі рапорти інспекторів Жмеринського ВП , однак, дані рапорти відповідно до ст. 251 КУпАП не можуть розглядатись судом як доказ, оскільки, згідно Інструкції з оформлення документів у системі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 27.07.2012 року № 650, рапортом є документ внутрішнього обігу, письмове звернення працівника міліції до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і проханням у зв'язку з цим. За наслідками цього розгляду прямий , а можливо і безпосередній керівник підрозділу(за відсутності прямого начальника) дає вказівки чи інші свої розпорядження ,зокрема на рапорті чи окремому листі у виді резолюцій. Вказаних вимог закону не дотримано працівниками поліції , не враховані вказані обставини і судом.

Крім того, при розгляді апеляційної скарги було досліджено відеозапис подій 19.03.2013 року, які зберігаються в матеріалах вищевказаної адміністративної справи відносно ОСОБА_3 ,які приєднано судом до справи ,та встановлена відсутність запису конкретних обставин, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, згідно вимог ст.280 КУпАП, апеляційний суд вважає , що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції були неповно досліджені всі докази по справі і прийнято передчасне рішення про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні зазначених правопорушень.

Правопорушення передбачені ст..ст. 173 ,185 КПАП України є одними із найтяжчих , оскільки передбачають такий вид адміністративного стягнення як адміністративний арешт, а тому потребують ретельного збору доказів та матеріалів, з відповідним визначенням обставин що обтяжують чи пом'якшують покарання . Вказаних вимог також не дотримано територіальним підрозділом поліції, не звернув увагу на вказані вимоги і суд , взявши до уваги докази , які були в матеріалах адміністративної справи, на думку апеляційного суду, зібрані неповно та із зазначеними апеляційний судом порушеннями. Працівники поліції не спромоглися навіть освідувати ОСОБА_8 в спеціальному медичному закладі , з метою встановлення факту вживання алкоголю чи наркотичних чи інших засобів,заборонених для вживання., відповідно до інструкцій МВС та інших нормативно-правових актів. Відсутні в матеріалах справи і характеризуючи данні на ОСОБА_8

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції ,про захист прав людини і основоположних свобод,на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ,на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

При таких обставинах, враховуючи засади законності та презумпції невинуватості, апеляційний суд вважає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173,185 КУпАП, в його діях, на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

З наведеного вище,апеляційний суд переконаний ,що постанова в частині визнання ОСОБА_3винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КпАП України підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст..55 Конституції України,ст. ст. 1,247,251, 294 КУ п АП

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу з уточненнями ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст.173, 185 КУпАП ОСОБА_3 - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складів адміністративних правопорушень визначених ст..ст. 173 , 185 КпАП України..

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: