Справа № 308/2742/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю прокурора Демянчука І.І., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2016 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця Ужгородського району, с . ОСОБА_2, вул. Жовтнева, 5, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюючого сторожем у Великолазівському дошкільному навчальному закладі Сонечко, громадянина України.

Даною постановою ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Так, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що будучи депутатом Великолазівської сільської ради, тобто субєктом відповідальності за корупційні та пов'язані з корупцією діяння згідно підпункту б п.1 ч.1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції , діючи в особистих, приватних інтересах, використовуючи свої представницькі повноваження та пов'язані з цим можливості в порушення вимог ст.ст. 28, 35 Закону України Про запобігання корупції , ст. 59-1 Закону України Про місцеве самоврядування не вжив заходів щодо недопущення можливості виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив колегіальний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчиняв дії та брав участь у прийнятті рішення сесією Великолазівської сільської ради №22 від 04.12.2015 року Про виплату премії до Новорічно-різдвяних свят . Даним рішенням було премійовано працівників ДНЗ с. В.Лази та с. Циганівці в розмірі посадового окладу, згідно штатного розпису, в тому числі було премійовано ОСОБА_1, як працівника працюючого на посаді сторожа ДНЗ с. В.Лази. Зокрема, ОСОБА_1 ініціював питання про преміювання працівників даного закладу, в тому числі себе, в розмірі посадового окладу в сумі 691,50 грн., брав участь в обговоренні а також голосував за прийняття такого рішення. В подальшому грошові кошти були виплачені депутату Великолазівської сільської ради та одночасно працівнику, що працює на посаді сторожа Великолазівського дошкільного навчального закладу Сонечко ОСОБА_1

Таким чином, ОСОБА_1, депутат Великолазівської сільської ради, будучи субєктом відповідальності за корупційні діяння всупереч ст.ст. 28, 35 Закону України Про запобігання корупції , ст. 59-1 Закону України Про місцеве самоврядування не вжив заходів щодо недопущення можливості виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив колегіальний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчиняв дії та брав участь у прийнятті рішень сесією Великолазівської сільської ради №22 від 04.12.2015 року Про виплату премії до Новорічно-різдвяних свят , внаслідок чого в його діях наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови Ужгородського міськрайонного суду від 11.04.2016 року та закриття провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КпАП України за відсутністю складу корупційного правопорушення. Вказує на те, що в його діях відсутня одна з обовязкових ознак адміністративного правопорушення, а саме субєктивна сторона у виді умислу так як він, як субєкт відповідальності за антикорупційне діяння, жодною посадовою особою або органом не був повідомлений з змістом законодавства що стосується корупційних діянь та поняттям конфлікту інтересів, з жодним документами, що стосуються вказаних обмежень не ознайомлювався. Звертає увагу суду на те, що жодних доказів крім протоколу про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не досліджувалось. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що вчинені ОСОБА_1 дії вплинули на обєктивність або неупередженість при прийнятті яких-небудь рішень по справі. Крім того, на думку апелянта протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст. 254, 256, 268 КпАП України. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано вимог ст. 33 КпАП України при накладенні адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався в повному обсязі. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, частиною 1 ст. 172-7 КпАП України передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно ч.2 ст. 172-7 КпАП України особа притягується до відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про запобігання корупції реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

У свою чергу, під терміном приватний інтерес слід вважати будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Судом першої інстанції вірно встановлено наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КпАП України.

Згідно п. п. б п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 цього Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Крім того, ст. 35 Закону України Про запобігання корупції передбачено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 вказаних вимог законодавства не дотримався та, будучи депутатом Великолазівської сільської ради, тобто субєктом відповідальності за корупційні та пов'язані з корупцією діяння згідно підпункту б п.1 ч.1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції , діючи в особистих, приватних інтересах, використовуючи свої представницькі повноваження та пов'язані з цим можливості в порушення вимог ст.ст. 28, 35 Закону України Про запобігання корупції , ст. 59-1 Закону України Про місцеве самоврядування не вжив заходів щодо недопущення можливості виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив колегіальний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчиняв дії та брав участь у прийнятті рішення сесією Великолазівської сільської ради №22 від 04.12.2015 року Про виплату премії до Новорічно-різдвяних свят . Даним рішенням було премійовано працівників ДНЗ с. В.Лази та с. Циганівці в розмірі посадового окладу, згідно штатного розпису, в тому числі було премійовано ОСОБА_1, як працівника працюючого на посаді сторожа ДНЗ с. В.Лази.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена протоколом № 1 про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. та ч.2 ст. 172-7 КпАП України та доданими до нього доказами, а саме:

- копією постанови Великолазівської сільської виборчої комісії Ужгородського району № 11 від 28.10.2015 року Про прийняття на підставі складеного протоколу про результати виборів депутатів у одномандатному виборчому окрузі рішення про визнання депутатів обраним ( а. с. 35);

- копією протоколу Великолазівської сільської ради Ужгородського району від 04.12.2015 року ( а. с. 9-15);

- копією рішення Великолазівської сільської ради Про виплату премії до Новорічно-різдвяних свят № 22 від 04.12.2015 року ( а. с. 8);

- копією наказу від 03.12.2007 року по Великолазівському ДНЗ Про призначення на посаду сторожа ОСОБА_1 ;

- таблицею поіменного голосування сесії Великолазівської сільської ради 7 скликання ( а. с. 16);

- копією Тарифікації по Великолазівському ДНЗ станом на 01.12.2015 року ( а. с. 37);

- поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили, що ОСОБА_1 не подавав заяву про наявність конфлікту інтересів.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч.2 ст.172-7 КпАП України, оскільки він не повідомив депутатів сільської ради про наявність в нього конфлікту інтересів та брав участь у прийнятті рішення цим органом, не маючи на це права.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення так як у нього не було умислу на вчинення корупційного діяння у звязку з не ознайомленням з вимогами законодавства, апеляційний суд відхиляє, оскільки з пояснень свідків та копії протоколу Великолазівської сільської ради Ужгородського району від 04.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 проголосував за прийняття такого рішення та не повідомив про реальний конфлікт інтересів..

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не врахував вимоги ст. 33 КУпАП. Так, приймаючи до уваги положення ст.22 КУпАП, враховуючи характер вчинених правопорушень , дані про особу ОСОБА_1, його позитивну характеристику з місця проживання, наявність 2 неповнолітніх дітей на утриманні, його майновий стан, за відсутності даних про те, що ОСОБА_1 був попереджений про обмеження, які поширюються на нього, як субєкта відповідальності за порушення корупційного законодавства, враховуючи, розмір отриманої ним вигоди внаслідок прийняття рішення про преміювання, відсутність впливу голосування ОСОБА_1 на загальний результат голосування за рішення, апеляційний суд вважає, що допущені ОСОБА_1 правопорушення слід вважати малозначними, в зв'язку з чим провадження в даній справі слід закрити, обмежившись оголошенням йому усного зауваження.

Керуючись ст. ст. 22, 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.04.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КпАП України в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КпАП України.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: