АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/597/16-п Суддя 1 інстанції:Овдієнко В.В.
Провадження: 33/790/362/16 Доповідач: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, при секретареві Кравченко К.О., з участю апелянта ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 04 05 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області від 04 травня 2016 року -

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 березня 2016 року близько 23-00 години в с. Бірки Зміївського району Харківської області по вул. Маяковського ОСОБА_2 керував належним йому автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, та був зупинений працівниками поліції, які виявили у ОСОБА_2 ознаки алкогольного спяніння та предявили вимогу щодо проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку.

А вимогу працівників поліції щодо проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився та, покинувши автомобіль, пішов з місця зупинки, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, просить постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 04 травня 2016 року скасувати, а справу у відношенні нього закрити, посилаючись на незаконність та необґрунтованість даної постанови, винесення її без повного і обєктивного зясування обставин справи. Зазначив, що адміністративне стягнення, якому його було піддано повністю не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Заслухавши доводи ОСОБА_2, який просив про задоволення його апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суддя, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно пояснень водія ОСОБА_2, 05 березня 2016 року він керував своїм автомобілем ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_1 в с. Бірки Зміївського району Харківської області по вул. Маяковського близько 21.30-21-45 години. Під час керування автомобілем він знаходився у тверезому стані та їхав додому з роботи з м. Харкова. Шляхом спричинення реальної аварійної ситуації на дорозі, на неосвітленій її частині, його затримали «поліцейські» на цивільному автомобілі без будь-яких розпізнавальних знаків поліції, у цивільному одязі, без нагрудного знаку та без предявлення посвідчення. Ніякого протоколу про адміністративне правопорушення на місці не складалося. Від продуття алкотестера та проходження обстеження в медичному закладі на предмет встановлення факту спяніння ОСОБА_2 не відмовлявся, оскільки йому це не було запропоновано.

ОСОБА_2 зазначив також, що раніше ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності і зазначений протокол на нього складено вперше. Крім того, він офіційно працює інженером по налагодженню устаткування з обовязками водія в ТОВ «РОСС» і постійно на автомобілях виїжджає у різні відрядження по Україні. Зазначена робота є єдиним джерелом існування для нього та його родини: дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та двох малолітніх дітей. Також на його піклуванні ще знаходиться непрацездатна та хвора матір-інвалід.

Однак, дані доводи ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №279974 від 05.03.2016 року згідно якого ОСОБА_2 05.03.2016 року о 23-00 годині керував автомобілем НОМЕР_2 по вул. Маяковського с. Бірки з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з роту, хитка хода), в присутності двох свідків від продуття газоаналізатора-алкотестера та обстеження в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України; аналогічними поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про те, що 05.03.2016 року вони проходивши повз вул. Маяковського у с. Бірки біля будинку №1 побачили, що на дорозі стоїть автомобіль НОМЕР_2, який заважав руху. Біля даного автомобілю стояв незнайомий їм чоловік. У їхній присутності працівники міліції поросили цього чоловіка предявити його водійське посвідчення, на що останній відповів відмовою. Після цього співробітники поліції запропонували йому пройти медичне обстеження на наявність алкоголю, так як у нього були всі ознаки алкогольного спяніння, на що ОСОБА_2 відповів відмовою. Після чого він став агресивно себе поводити, а співробітники поліції запропонували ОСОБА_3 та ОСОБА_4 бути понятими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 Під час складання протоколу водій ОСОБА_2, розмовляв по мобільному телефону, а в подальшому різко побіг у невідомому напрямку.

Крім того, сам ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі підтверджує, що події, зазначені в матеріалах справи, дійсно мали місце за його участі та участі працівників поліції.

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 04.05.2016 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, із стягненням судового збору залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1