ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року м.Маріуполь

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області Гєрцик Р.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2016 року, якою провадження по справі щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, закрито, з передачею матеріалів в порядку, передбаченому ст.253 КУпАП, прокурору для вирішення питання про порушення кримінальної справи,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановив суд, 12 квітня 2016 року о 07.00 годині в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя на Таганрозькій затоці Азовського моря ОСОБА_1 здійснював незаконний лов риби з резинового човна без номеру забороненими знаряддями лову - під'ємними пастками (хватками) у кількості трьох одиниць та виловив рибу бичок у кількості 319 (триста дев'ятнадцять) одиниць, завдавши шкоду рибному господарству України на суму 10 846 (десять тисяч вісімсот сорок шість) гривень, чим порушив ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 Порядку здійснення аматорського та спортивного рибальства, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито, матеріали направлено до Маріупольської місцевої прокуратури №2 для вирішення питання про порушення кримінальної справи.

Приймаючи таке рішення, суддя зазначив, що ОСОБА_1 заподіяв істотної шкоди, а тому в його дія вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.249 КК України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що вилов риби здійснював не він, а його знайомий ОСОБА_3, який втік, коли побачив катер Азоврибохорони. Пояснення в протоколі про те, що це він здійснював вилов риби написав вважаючи, що ОСОБА_3 в подальшому сплатить накладений штраф. Крім того, апелянт вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, оскільки, навіть якщо припустити, що вилов риби здійснював він, то вилов 300 бичків, які є найбільш розповсюдженою рибою Азовського моря, не є істотною шкодою. Також зазначає, що суддею порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто без його участі, про час та місце її розгляду жодного повідомлення він не отримував, а тому він був розбавлений можливості надати відповідні свідчення про обставини правопорушення.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона підлягає частковому задоволенню, а постанова судді скасуванню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст.277-2,278 КУпАП, повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є компетенцією виключно суду, який розглядає цю справу.

В матеріалах справи не міститься жодних відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист. За таких обставин доводи апелянта в цій частині є цілком обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя, приймаючи рішення про направлення справи про адміністративне правопорушення до прокуратури для вирішення питання про порушення кримінальної справи, керувався лише сумою завданої шкоди. Однак, такий висновок судді є помилковим.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, відповідальність настає за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.п.5,12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», вирішуючи питання про те, чи є шкода істотною, суди повинні враховувати не тільки кількісні та вартісні критерії, а й інші обставини, що мають значення для вирішення цього питання. Відповідальність за злочин, передбачений ст.249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема такі дані: знищення нерестовищ риби, вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі, добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено, тощо.

Враховуючи зазначене, а також ті обставини, що бичок є найбільш розповсюдженим видом риби Азовського моря, вилов якої не заборонено, вважаю, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.249 КК України, а тому висновок судді місцевого суду про закриття справи про адміністративне правопорушення та передачу матеріалів щодо ОСОБА_1 прокурору на підставі ст.253, ч.2 ст.284 КУпАП, є необґрунтованим та таким, що суперечить зазначеним вимогам закону, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині є також слушними.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а саме грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням, зокрема, заборонених засобів лову). Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за вказаними у протоколі часі, місці та обставинах, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №006093 від 12 квітня 2016 року, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, який пояснив, що у зазначений в протоколі час здійснював ловлю бичка на резиновому човні забороненими засобами - хватками. Доводи останнього в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду про його невинуватість, що фактично рибу ловив не він, а інша особа ОСОБА_3, матеріалами справи не підтверджується, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 також не надав жодного підтвердження цього, тому апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Отже, при розгляді справи судом була допущена неповнота з'ясування обставин справи, а викладені у постанові судді висновки, не відповідають фактичним обставинам, що є порушенням вимог КУпАП.

За таких обставин, згідно ч.8 ст.294 КУпАП, постанову місцевого суду як незаконну слід скасувати та прийняти нову постанову.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням вимог ст.ст.33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який має на утриманні дитину, 2016 року народження, його матеріальний стан, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.4 ст.85 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, яке відповідатиме меті адміністративного стягнення, передбаченій ст.23 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КупАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2016 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. в дохід держави, який підлягає сплаті за платіжними реквізитами: (отримувач коштів - Артемівське УК /м.Артемівськ/ 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37868870, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, код банку отримувача (МФО) - 834016, рахунок отримувача - 0015), з конфіскацією надувного резинового човна та під'ємних пасток (хваток) у кількості трьох штук.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. в дохід держави, який підлягає сплаті за платіжними реквізитами: (отримувач коштів - Артемівське УК /м.Артемівськ/ 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37868870, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, код банку отримувача (МФО) - 834016, рахунок отримувача - 0015).

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Донецької області Р.В.Гєрцик