АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/303/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Вирста М.М.
Провадження № 33/789/47/16 Доповідач - Комендат Р.Т.
Категорія - ч. 2 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Комендат Р.Т., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Козівського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2ст. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді сорока годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, 275 грн. 60 коп. судового збору.

Як вбачається з постанови, 02 квітня 2016 року біля 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 по місцю проживання в АДРЕСА_1 вчинив насильство відносно дружини ОСОБА_2, чинив на неї моральний та психологічний тиск.

Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ТЕ № 008845 від 02 квітня 2016 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_1 від 02 березня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що постанова є незаконною і такою, що порушує права особи на захист. 11 квітня 2016 року Козівський районний суд розглядав цивільну справу про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 (скаржником) та ОСОБА_2

Розгляд справи проводив одразу після розгляду справи про розірвання шлюбу, розгляду адміністративної справи №600/302/16-п від 11.04.2016 р. Скаржник не був повідомлений про час і місце розгляду справи і не зміг повідомити адвоката, з яким заключив угоду про надання правової допомоги і, який ознайомлений з подіями і причинним зв'язком, які мали місце 02.04.2016 року.

Судом порушено вимоги ст. 268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Судом, в порушення вимог ст. 245 КупАП не з'ясовано та не надано правової оцінки діям потерпілої-Грамяк Н.М.. Суд повинен розглянути справу всебічно, повно і об'єктивно, з'ясувати обставини кожної справи, вирішити його в точній відповідності з законом.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1пояснив, що ОСОБА_2 постійно провокує конфлікти в сім'ї, це пов'язано з тим, що вона хоче позбавити скаржника частини майна, придбаного в шлюбі. Оскільки, будинок за адресою АДРЕСА_1, оформлений на матір потерпілої. Судом не взято до уваги пояснення, які надавав скаржник в цей же день при розгляді справи про розлучення та розгляді адміністративної справи №600/302/16-п від 11.04.2016 року. Також скаржник в судовому засіданні пояснив, що він неодноразово звертався в правоохоронні органи, в Тернопільську обласну державну адміністрацію (потерпіла працює в Козівській державній адміністрації) з приводу поведінки потерпілої. Однак, крім відповіді, що йому необхідно звертатися з цивільним позовом йому не надходило.

Якщо суд не встановив будь-яких обставин (не допитав свідків, не встановив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставин, що обтяжують або пом'якшують провину особи і т.д.), то така постанова не може бути визнана законною і підлягає скасуванню апеляційним судом.

Тому в своїй апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_1 просить відкрити апеляційне провадження по справі №600/303/16-п від 11.04.2016 року, викликати потерпілу ОСОБА_2, яка проживає на АДРЕСА_1 і опитати її, як свідка в порядку ст. 272 КУпАП та скасувати постанову Козівського районного суду від 11.04.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КупАП.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 256 КУпАП визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. У протоколі, зокрема, повинні бути зазначені суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення від 2 травня 2015 року не вказано суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в протоколі зазначено про вчинення відносно ОСОБА_2. морального та психологічного тиску ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки його раніше - 01.04.2016 року було притягнуто за аналогічне адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою цієї ж статті. Проте, які саме дії психологічного характеру мали місце з боку останнього відносно своєї дружини з даного протоколу, а також їх наслідки, в протоколі не зазначено.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом (посадовою особою) встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Таким чином, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винуватості особи у його вчиненні, надавши належну оцінку наявним доказам в їх сукупності.

Разом з тим, ці вимоги закону суддею суду першої інстанції не дотримані, внаслідок чого залишились нез'ясованими та невірно оціненими обставини, які мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

В постанові суддя першої інстанції формально вказав про те, що факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ТЕ №008845 від 02 квітня 2016 року, хоча він складений без дотримання вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 02 березня 2016 року. Згідно ж з матеріалами адміністративної справи, пояснення ОСОБА_2 датовано 02.04.2016 року, що може відповідати дійсності, а пояснення ОСОБА_1. датовано 02.03.2016 року, що не може відповідати дійсності, оскільки сама подія описується 02.04.2016 року, однак суд не дав цьому відповідної оцінки.

Незважаючи на те, що в поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містяться суттєві розбіжності щодо суті події, яка мала місце 02 квітня 2016 року, остання в судове засідання для встановлення істини не викликалася і мотивів з цього приводу судом не наведено.

В той же час, за поясненнями ОСОБА_1 в суді першої інстанції встановлено, що між ним та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт з приводу розірвання шлюбу, поділу спільного майна та використання побутової техніки, через що він виражався нецензурними словами, тілесних ушкоджень нікому не наносив. Як вбачається з письмового пояснення ОСОБА_2 свідків даної події не було.

В матеріалах адміністративної справи відсутні переконливі дані про вчинення ОСОБА_1 02 квітня 2016 року будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода ОСОБА_2, що випливає з його письмових поясненнях та пояснень наданих суду, а також письмових пояснень ОСОБА_2 з яких вбачається , що сімейний скандал вчинений ОСОБА_1 з приводу поділу їхнього майна, оскільки він подав заяву на розлучення. Він виражався в її сторону образливими та нецензурними словами, чинив на неї моральний та психологічний тиск, словесно погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв, в стані алкогольного сп'яніння не перебував.

Крім цього, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі вказав, що ОСОБА_2 постійно провокує конфлікти в сім'ї, це пов'язано з тим, що вона хоче позбавити скаржника частини майна, придбаного в шлюбі. Оскільки, будинок за адресою АДРЕСА_1, оформлений на матір потерпілої. Судом не взято до уваги пояснення, які надавав скаржник в цей же день при розгляді справи про розлучення та розгляді адміністративної справи №600/302/16-п від 11.04.2016 року. Також скаржник зазначає, що він неодноразово звертався в правоохоронні органи, в Тернопільську обласну державну адміністрацію (потерпіла працює в Козівській державній адміністрації) з приводу поведінки потерпілої. Однак, крім відповіді, що йому необхідно звертатися з цивільним позовом, йому нічого не надходило.

Про те, що конфлікти з цього приводу у них виникають не заперечує і сам ОСОБА_1, однак доказів про те, що вони супроводжуються фізичним чи психологічним насильством у сенсі ч.2 ст.173-2 КУпАП судом апеляційної інстанції не встановлено. Згідно Закону України "Про попередження насильства в сім'ї" від 15 листопада 2001 р. №2789-III із подальшими змінами, згідно якого насильством в сім'ї визнаються будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Фізичне насильство в сім'ї згідно цього Закону - це умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності; психологічне насильство в сім'ї - це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Із встановленого вбачається, що обставини даної справи з наведеними у ній доказами не підпадають під визначені вказаним Законом критерії, оскільки мають іншу природу виникнення систематичних конфліктів у даній сім"ї, а тому не містять об"єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, і не можуть кваліфікуватися за цією статтею.

Таким чином, всупереч вимог ст. ст. 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не вжито заходів щодо повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, а тому постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2016 року підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської обл. від 11 квітня 2016 р., якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, - скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.Т. Комендат