АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 01 березня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 01 березня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з уточненнями, в якій просить постанову суду першої інстанції змінити, застосувавши до нього покарання у виді штрафу.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надмірно суворим, не відповідає особі винного та обставинам справи. Суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності, а тому він був позбавлений можливості надати пояснення по суті вчиненого адміністративного правопорушення. Просить врахувати дані про його особу, а саме те, що він повністю визнає свою вину у вчиненому та щиро кається, до адміністративної відповідальності притягується вперше, є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи та ветераном праці.

Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки судовий розгляд відбувся без його участі; з матеріалами справи та оскаржуваною постановою його захисник змогла ознайомитися лише 18.03.2016 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу з уточненнями, суд приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції визнає поважними причини пропуску ОСОБА_1 процесуального строку апеляційного оскарження з огляду на те, що розгляд справи в суді відбувся без його участі, даних про направлення йому копії судового рішення матеріали справи не містять, а тому поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 04 січня 2016 року о 17 год. 50 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по бульвару Ак. Вернадського, 87 в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.п.2.9(а) ПДР України.

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя, діючи у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а тому обґрунтовано прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Проте, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя в порушення ст.33 КУпАП в достатній мірі не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Зокрема, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі обґрунтовано посилається на те, що суддею при накладенні на нього адміністративного стягнення не було враховано, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому. Крім цього, до суду надані характеризуючі матеріали щодо його особи, відповідно до яких ОСОБА_1 працює на посаді доцента кафедри акушерства і гінекології № 1 Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, є позаштатним консультантом Військово-медичного управління СБ України для надання екстреної та планової медичної допомоги, виконує обов'язки куратора клінічної бази кафедри у Київській клінічній лікарні № 18, де характеризується виключно позитивно.

Крім цього, суд апеляційної інстанції також враховує, що ОСОБА_1 є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи та ветераном праці.

Наведені в апеляційній скарзі та встановлені в ході апеляційного розгляду обставини дають суду апеляційної інстанції підстави вважати, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами є надмірно суворим, що надає суду правові підстави змінити постанову суду першої інстанції в частині призначеного адміністративного стягнення, з позбавлення права керування транспортними засобами, на штраф.

З цих підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 березня 2016 року в частині накладеного адміністративного стягнення - змінити. Застосувати до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз