Справа № 522/3076/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року суддя Приморського районного суду м.Одеси Терзі І.Г., при секретарі Арефєвій Л.О., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши протокол та матеріали, які надійшли з 3 роти 2 батальйону УП м.Одеси про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №251848 від 04.02.2016 р., складений ІПП 3-ї роти 2-го батальйону УПП у м. Одесі ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу 04.02.2016 р. о 2 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Фонтанська дорога, 45 у м. Одесі у нетверезому стані з ознаками алкогольного спяніння. Від огляду на стан спяніння, в порушення п. 2.5 ПДР відмовився.

У суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, оскільки не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння. 04.02.2016 р. о 2 годині 50 хвилин він дійсно був зупинений працівниками поліції, які запідозрили, що він керує автомобілем у стані спяніння та відсторонили його від керування. Він виявив бажання пройти огляд на стан спяніння у медичній установі на що йому запропонували сісти до патрульного автомобіля з метою доставлення. Він вимагав, щоб спочатку йому була надана можливість передати керування його автомобілем уповноваженій ним особі, або одному із працівників поліції, але це залишилося поза увагою поліцейських та на нього було складено адміністративний протокол. В подальшому він особисто звернувся до Одеського обласного наркологічного диспансеру для проведення огляду стану спяніння у нього не виявлено.

Опитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що став свідком вищевказаних подій так як перебував неподалік. Він бачив, що ОСОБА_1 не відмовлявся їхати до медичної установи для проведення огляду на стан спяніння, але заперечував проти того, щоб поліцейські заарештовували його автомобіль. Жодних ознак спяніння у ОСОБА_1 він не помітив.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_5 на виклики суду на 07.04.2016, 20.04.2016, 27.04.2016р. не зявився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до його письмових пояснень 04.02.2016 р. о 2 годині 50 хвилин він був свідком, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_6 також 07.04.2016, 20.04.2016, 27.04.2016р. до суду не зявився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до його письмових пояснень 04.02.2016 р. приблизно о 3 годині 30 хвилин його зупинили працівники поліції для освідчення водія, який мав ознаки алкогольного спяніння, на стан такого спяніння. Водій намагався уникнути проходження тесту на «драгері», а на пропозицію проїхати до медичного закладу чоловік відмовився сідати у патрульний автомобіль для його доставлення. Всі події відбувались на вулиці Фонтанська дорога 16-Б.

Свідок ОСОБА_7 на виклик суду 07.04.2016, 20.04.2016, 27.04.2016р. не зявився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до його письмових пояснень 04.02.2015 р. по на вулиці Фонтанська дорога у м. Одесі він в присутності ще одного свідка ОСОБА_8 був свідком того, що особа відмовилась від проходження тесту на стан спяніння, її ознайомили із змістом протоколу про адміністративне правопорушення АП2 №251848 та розяснили її права.

Свідок ОСОБА_8 до суду не зявився, на електронну адресу суду надіслав лист, яким підтвердив раніше надані пояснення. Відповідно до його письмових пояснень 04.02.2016 р. о 3 годині по вулиці Фонтанська дорога, 45 він в присутності ще одного свідка ОСОБА_7 був свідком того, що особа відмовилася проходити медичне освідування на тесті «драгер», її ознайомили із змістом протоколу про адміністративне правопорушення АП2 №251848 та розяснили її права. Також пояснив, що водій автомобіля імітував, що він дихає в алкотестер «драгер» 4 рази.

Розглянувши справу, заслухавши всіх учасників та дослідивши всі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В ході судового розгляду судом встановлено, що 04.02.2016р. о 2 годині 50 хвилин ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та запідозрений у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем і йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння. ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан спяніння у медичній установі. Йому було запропоновано сісти в патрульний автомобіль для його доставлення. ОСОБА_1 вимагав, щоб працівники поліції надали йому можливість передати керування його автомобілем уповноваженій ним особі, або працівнику поліції, але це залишилось поза їх увагою, а на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Після цього ОСОБА_1 з власної ініціативи пройшов огляд в Одеському обласному наркологічному диспансері стану спяніння не виявлено.

Такі обставини встановлені на основі пояснень ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, і ОСОБА_4, письмових пояснень свідка ОСОБА_6 в частині того, що водій відмовився сідати у патрульний автомобіль для його доставлення, а також протоколом №14 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 04.02.2016р.

Докази надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан спяніння суд відхиляє з мотивів їх очевидної суперечливості по фактичним обставинам і хронології подій.

Відповідно до п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008р. №1103 (надалі «Порядок»), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення він складався у присутності свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а правопорушення виявлено 04.02.2016р. о 2 годині 50 хвилин на вулиці Фонтанська дорога 45 у м. Одесі. Згідно письмових пояснень ОСОБА_6 04.02.2016р. його автомобіль зупинили працівники поліції для участі у освідуванні водія лише о 3 годині 30 хвилин, а всі події відбувались на вулиці Фонтанська дорога 16-Б.

Такі відомості йдуть у більш ніж суттєвий розріз із даними протоколу про адміністративне правопорушення щодо часу та місця вчинення правопорушення.

Натомість матеріали справи містять письмові пояснення свідка ОСОБА_7, який стверджує, що 04.02.2016р. на вулиці Фонтанська дорога 45 у м. Одесі саме він приймав участь в освідуванні водія у присутності ще одного свідка ОСОБА_9. Як випливає з цих пояснень а ні ОСОБА_5, а ні ОСОБА_6 присутні не були.

ОСОБА_9 у своїх письмових поясненнях підтверджує, що був свідком відмови водія від огляду на стан спяніння у присутності ще одного свідка ОСОБА_7 При цьому зазначив, що водій дув у алкотестер «драгер», але вважає, що той імітував це. Свої пояснення датував 03.02.2016р., тоді, як події відбувалися 04.02.2016р.

Понад те, жоден з цих свідків, окрім ОСОБА_5, не пояснив чию відмову від освідування вони засвідчили, оскільки посилання на прізвище або номерний знак автомобіля відсутні.

При цьому, згідно письмових пояснень ОСОБА_5 події відбувались о 2 годині 50 хвилині 04.02.2016р. Протокол підписаний ним разом з ОСОБА_6, тоді як останній був залучений лише о 3 годині 30 хвилин та за іншою адресою.

За такою суперечливості цих доказів сумніви у їх достовірності є очевидними.

Не зважаючи на здійсненні судом заходи для усунення цієї явної суперечності додаткових пояснень не отримано.

Отже, за наявності таких суттєвих сумнівів щодо достовірності наведених доказів суд виходить з презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Застосовуючи цей принцип до даної справи про адміністративне правопорушення суд виходить із такого.

Кримінальний кодекс України і кодекс України про адміністративні правопорушення визначають, які діяння є злочинами і адміністративними правопорушеннями та передбачають відповідальність за їх скоєння, що визначає їх карну кримінально-правову суть.

15.05.2008р. Європейським судом з прав людини розглянуто справу «Надточій проти України» (заява №7460/03), яка стосувалась справи про адміністративне правопорушення за порушення митних правил.

У своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що Уряд визнав карний кримінально-правовий характер кодексу України про адміністративні правопорушення, проте заперечував, що Митний кодекс має аналогічний характер. Суд не погодився з такою думкою і вказав, що не вбачає істотної різниці між КУпАП та розділом VIII МК, який стосується окремих видів митних правопорушень, які також можна визначити як адміністративні правопорушення. Таким чином, Суд вважав, що ця справа за своєю суттю є кримінальною, а також, що зазначені митні правопорушення фактично мали кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція). (п.п. 21, 22 рішення)

Зокрема, ч.2 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожний обвинувачений у скоєнні кримінального злочину вважається невинуватим до тих пір, доки його вина не буде доведена у законному порядку.

По суті ч.2 ст. 6 Конвенції відповідає змісту ст. 62 Конституції України, яка передбачає презумпцію невинуватості.

З наведеного випливає, що ЄСПЛ стоїть на позиції, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень.

Зі змісту п.4 рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. (справа 1-34/2010) випливає, що Конституційний Суд України також стоїть на такій позиції.

Оцінюючи встановлені фактичні обставини справи суд приходить до наступного.

Відповідно до п.6 «Порядку», водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

При відстороненні від керування транспортним засобом з метою проведення освідування на стан спяніння або доставлення до медичної установи такого освідування ОСОБА_1 мав право передати керування цим транспортним засобом уповноваженій ним особі, в тому числі одному із працівників поліції, за умови, що ця особа має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Таке право визначено ст. 266 КУпАП відповідно до якої у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Основуючись на Конституційних гарантіях права власності та наведеній нормі закону суд наголошує, що незабезпечення працівниками поліції такого права є неправомірним.

Таким чином ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння, а лише наполягав на дотриманні його прав та легальних процедур.

З огляду на це суд не убачає в його діях складу інкримінуємого адміністративного правопорушення, що тягне закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 7, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя:

27.04.2016