Справа № 489/2622/15-п 30.05.2016 30.05.2016 30.05.2016
Номер провадження: 33/784/105/16
Провадження № 33/784/105/16 Категорія: ст. ст. 126 ч.2, 130 ч.1 КУпАП
Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий апеляційного суду: Гребенюк В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Гребенюк В.І.

За участі: секретаря судового засідання Кельїної А.Г.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянув клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2015 року, якою

ОСОБА_2 ОСОБА_1 огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, студента 1 курсу групи Ю-15 Миколаївського коледжу бізнесу та права (зі слів - від Полтавського університету економіки і торгівлі), проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався; -

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 126 ч. 2, 130 ч. 1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн. та постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Згідно постанови судді, 06 квітня 2015 року приблизно о 23.00 год. на вул. Космонавтів, 146 в м. Миколаєві ОСОБА_2 керував транспортним засобом - мопедом марки «Хонда діо» без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків. При цьому він не мав права керування даним транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пп. 2.1 а, 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. ст. 126 ч.2, 130 ч. 1 КУпАП.

Не погодившись із постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій також просить поновити строк на апеляційне оскарження. Навівши положення ст. ст. 268, 289 КУпАП посилається на розгляд справи без його участі, що на адресу (за якою він проживає з батьками) не надходило повідомлень, повісток та/або телефонних дзвінків про його виклик до суду, на отримання ним копії оскаржуваної постанови 21.04.2016 року. Також зазначає: що копії протоколів йому не надавали, що на даний час проходить навчання на отримання посвідчення водія і від працівників поліції дізнався, що у нього не сплачений штраф по ст. 126, 130 КУпАП у розмірі 3 400 грн.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 достовірно знав про складення щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення серії АП1 № 739882, АП1 № 739883 від 06.04.2015 року, оскільки підписав кожний з них, дав пояснення з приводу кожного правопорушення, і отримав копію кожного протоколу (а. с. 1, 9).

Доводи ОСОБА_2 про невручення йому копій зазначених протоколів спростовуються його власним підписом у цих протоколах про отримання їх копій. Апеляційному суду ОСОБА_2 підтвердив дійсність цих підписів.

Крім того, на звороті кожного протоколу є характерні помарки, що свідчать про їх складання під копірку.

Окрім того, як пояснив ОСОБА_2 апеляційному суду, він не оскаржував взагалі дії інспектора ДПС, який склав відносно нього вищезазначені протоколи.

Також, ОСОБА_2 був своєчасно сповіщений судом першої інстанції про розгляд даної справи 14 травня 2015 року о 08.57 год., 08.59 год., про що свідчать відривні коринці повісток про виклик до Ленінського районного суду м. Миколаєва № 15229/15-Вих, № 15231/15-Вих від 24.04.2015 року, направлених йому за місцем його проживання, яке зазначено в протоколах про адміністративні правопорушення - АДРЕСА_1 (а. с. 7, 13).

Зазначене свідчить про виконання судом передбаченого ч. 1 ст. 268, ч. 1 ст. 277-2 КУпАП обовязку щодо вчасного сповіщення ОСОБА_2 про місце та час розгляду справи суддею.

Є безпідставними і посилання ОСОБА_2 на відсутність телефонних повідомлень з суду, оскільки під час складання щодо нього вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення він не повідомив інспектору ДПС свій номер телефону, хоча, як він пояснив апеляційному суду, мобільний телефон у нього був як на момент вчинення правопорушень, так і на момент розгляду справи судом. Проте, не повідомляв він свій номер телефону і суду першої інстанції, до якого повинен був зявитися 06.05.2015 року о 10.00 год., як вказано у вищезазначених протоколах (а. с. 1, 9).

Не зазначив він свого номеру телефону і в своїй апеляційній скарзі.

Звертає на себе увагу, що така позиція правопорушника узгоджується з його ж доводами про те, що він не повідомляв батьків про ці свої проблеми, що він підтвердив і апеляційному суду.

Окрім того, копія постанови судді від 14 травня 2015 року була направлена ОСОБА_2 судом 18 травня 2015 року (понеділок), відповідно до листа Ленінського районного суду м. Миколаєва № 17705/15-вих (а. с. 16).

Таким чином, судом виконані передбачені ч. 1 ст. 285 КУпАП вимоги щодо надіслання особі, що притягається до адміністративної відповідальності, копії постанови судді протягом трьох днів з дня її оголошення.

Крім того, копії цієї ж постанови були направлені судом і до ДВС та ДПІ Ленінського району м. Миколаєва відповідно (а. с. 17, 18) і виконання її ДВС судом контролювалося (а. с. 19, 20).

Також, ОСОБА_2 апеляційному суду пояснив, що дізнався про прийняте суддею рішення на початку квітня 2016 року від працівників поліції, коли прийшов складати іспити, проте, до Ленінського районного суду м. Миколаєва пішов лише тижні через два і отримав копію постанови судді 21.04.2016 року.

Факт отримання ним оскаржуваної постанови саме 21.04.2016 року підтверджується його власним записом на звороті першого аркушу обкладинки цієї справи.

Відповідно до приписів ст. 289 КУпАП (в редакції, що діяла на момент вчинення вказаних правопорушень та розгляду справи судом) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За таких обставин, доводи ОСОБА_2 щодо подачі апеляційної скарги в передбачений десятиденний строк з дня отримання копії оскаржуваної постанови судді, не ґрунтуються на законі, оскільки, відповідно до ст. 289 КУпАП (в редакції від 18.09.2012 року що діяла з 01.12.2012 року, тобто діяла як на момент вчинення правопорушень ОСОБА_2, так і на час розгляду судом даної справи про адміністративне правопорушення) законодавець повязував початок строку для апеляційного оскарження постанови судді саме з днем її винесення, а не з днем, коли особа отримала її копію.

Чинна редакція ст. 289 КУпАП (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 14.07.2015 р. N 596-VIII) почала діяти лише з 08.08.2015 року, тобто, практично через три місяці після розгляду судом зазначеної справи відносно ОСОБА_2

Тому лише з 08.08.2015 року діє чинне правило, за яким скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

За такого є безпідставним посилання ОСОБА_2 саме на чинну редакцію ст. 289 КУпАП, яка на момент вчинення ним правопорушень та розгляду справи судом ще не діяла.

У даному випадку закон не має зворотної дії у часі.

З огляду на пояснення ОСОБА_2 в апеляційному суді, він навіть мав всі можливості отримати копію оскаржуваної постанови судді протягом строку на апеляційне оскарження, оскільки достовірно знав про прийняте суддю рішення на початку квітня 2016 року, і мав можливість вчасно подати апеляційну скаргу тобто, протягом 10 днів з моменту, коли дізнався про її існування.

Таким чином, посилання апелянта ОСОБА_2 на не повідомлення його судом належним чином про розгляд адміністративної справи та не направлення йому судом копії оскаржуваної постанови, як на поважну причину пропуску ним строку на апеляційне оскарження, необґрунтовані і спростовані вищезазначеним.

За таких обставин відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 14 травня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 289 (в редакції від 18.09.2012 року), 294 ч. 2 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 126 ч. 2, 130 ч. 1 КУпАП.

Повернути ОСОБА_2 апеляційну скаргу.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області: ОСОБА_3