Справа № 711/3847/16-п
Провадження № 3/711/545/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Черкаси 30 травня 2016 року

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкас Угорчук В.В. при секретарі Буйновській А.П., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в м. Черкасах, про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (РФ), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 18 квітня 2016 року близько 19 години по вул. Б.Хмельницького в м. Черкаси керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Також 18 квітня 2016 року близько 19 години 27 хвилин по вул. Б.Хмельницького в м. Черкаси ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, відмовився на неодноразову вимогу працівників поліції про відсторонення від керування автомобілем і про предявлення працівникам поліції документів посвідчення водія і реєстраційних документів на транспортний засіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУАП.

Два протоколи про адміністративні правопорушення надійшли до суду одночасно, тому розглядаються з дотриманням ст. 36 КУпАП.

ОСОБА_2 винуватим себе не визнав і пояснив, що увечері 18.04.2016 р. не вживав спиртних напоїв, сів за кермо автомобіля, завів двигун і увімкнув кондиціонер, але рух автомобіля не розпочинав. До нього підійшли працівники поліції і вимагали предявити документи, на що він через скло автомобіля показав посвідчення водія та реєстраційний талон на автомобіль. Вийти з автомобіля він відмовився, тому що декілька років тому його побили працівники міліції і він побоювався за своє здоровя.

При розгляді справи допитано свідків і переглянуто відеозаписи, надані працівниками поліції, і в результаті дослідження доказів встановлено наступне.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона була очевидцем того, як від ресторану до автомобіля з явними ознаками алкогольного спяніння підійшов ОСОБА_2 у супроводі якогось мужчини, який спитав ОСОБА_2, чи зможе той сам доїхати додому. ОСОБА_2 відповів ствердно, сів за кермо, почав відїжджати назад, але йому заважав інший автомобіль. В цей час хтось із перехожих викликав працівників поліції, які перебували неподалік. Працівники поліції неодноразово вимагали водія предявити документи, але той зачинився в салоні, потім переліз на заднє сидіння.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_4, доповнивши, що він зняв дії водія на мобільний телефон. Незважаючи на те, що цей свідок працює в поліції, з його пояснень встановлено, що на той час він був вихідним, а його показання цілком узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_3, тому підстав сумніватись в показаннях цього свідка немає.

Свідок ОСОБА_5 дав пояснення про те, що він разом із іншими працівниками поліції, отримавши повідомлення про те, що невідомий водій керує транспортним засобом в нетверезому стані, прибув на місце події, де побачив зачиненого в автомобілі ОСОБА_2, який перебував за кермом автомобіля, відмовлявся предявити для перевірки необхідні документи (посвідчення водія і реєстраційні документи на транспортний засіб), а потім переліз на заднє сидіння. Оскільки отриманих даних було достатньо для того, щоб обґрунтовано підозрювати ОСОБА_2 в тому, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння, але той відмовлявся виконати вимоги про відсторонення від керування автомобілем і предявити документи, а його зовнішній вигляд свідчив про можливе погіршення стану здоровя, свідок прийняв рішення про розбиття скла в дверях автомобіля, після чого ОСОБА_2 було витягнуто з автомобіля.

Суду також надано два диски з відеоматеріалами, переглядом яких встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 з заведеним двигуном та увімкненою задньою передачею вирівняв колеса та здійснив рух назад, але далі рухатись у нього не було змоги, тому що ззаду підїхав інший автомобіль і перекрив йому дорогу, при чому оточуючі викликали поліцію. Приблизно з 19 години працівники поліції неодноразово пропонували водію предявити документи, вийти з автомобіля, але водій зачинився в салоні автомобіля, а потім переліз на заднє сидіння. Один із працівників поліції розбив скло на правих передніх дверцях, після чого водія примусово витягнули з автомобіля.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З огляду на викладене інформація, яка міститься на дисках з відеозаписами, що зроблені як працівниками поліції, так і сторонніми особами, визнається доказом.

У відповідності з п. 2.4. «а» Правил дорожнього руху України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитись із вимогами цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1., зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Формулювання «предявити» не означає, що водій має право тільки продемонструвати такі документи, або як в даному випадку поступив водій ОСОБА_2 показати через скло зсередини автомобіля. Це слово неможливо виривати з контексту і трактувати його окремо, адже водій зобовязаний документи «предявити для перевірки». Перевірка передбачає можливість уповноваженої особи упевнитись у правильності чого-небудь, зробити дослідження з метою зясувати щось, визначити що-небудь, обстежити з метою нагляду, контролю, випробувати для зясування чого-небудь. Виходячи з цього, працівник міліції (поліції) має право не тільки оглянути документи, а пересвідчитись у відсутності очевидних підробок, дослідити на справжність бланків, підписів, записів у них та відповідності із номерами агрегату транспортного засобу та ін.

При розгляді справи встановлено, що у працівників поліції були підстави вважати, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння, тому що очевидці повідомили про нестійку ходу водія, його невиразну мову, тому вони мали право вимагати предявлення документів для перевірки і на підставі ст. 266 КУпАП відсторонити водія від керування транспортним засобом.

Такі вимоги виправдовувались ситуацією, що склалась, ґрунтувались на положеннях закону і були предявлені працівниками поліції при виконанні службових обовязків водію ОСОБА_2 неодноразово, але той злісно відмовлявся підкорятись цим вимогам, тому доведено, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Показання ОСОБА_2 при розгляді справи були вкрай суперечливі: на початку розгляду він визнав, що вжив спиртні напої і сів до автомобіля, не маючи наміру ним керувати, а зателефонував своїм рідним, щоб хтось із них прибув і відвіз його додому. Після цього він заперечував вживання спиртних напоїв, не надавши переконливих пояснень зміни своїх показань.

З пояснень свідків встановлено, що у водія ОСОБА_2 були ознаки алкогольного спяніння, тому вважаю, що працівники поліції правомірно у відповідності з положеннями ст. 266 КУпАП намагались провести огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених доказів, зокрема письмових пояснень ОСОБА_6 і ОСОБА_7, встановлено, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду, тому він порушив вимоги п. 2.5. Правил, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем біля 19 години 22 хвилин, але із досліджених доказів встановлено, що такі дії він вчинив приблизно о 19 годині, а через декілька десятків хвилин він відмовився від проходження огляду.

Враховуючи те, що два протоколи розглядаються одночасно, стягнення накладається у відповідності з положеннями ч.2 ст. 36 КУпАП.

При цьому враховується те, що більш серйозним правопорушенням є правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, тому що по цій статті більше стягнення у вигляді штрафу, а мінімальна межа найбільш суворого стягнення у вигляді адміністративного арешту більша ніж за ст. 185 цього Кодексу ( за ч.1 ст. 130 від семи до десяти діб, за ст. 185 від однієї до пятнадцяти діб).

У звязку з викладеним на ОСОБА_2 накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, і також стягується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 280, 283 КУАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн.60 коп.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк до апеляційного суду Черкаської області.

Суддя: ОСОБА_8