АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/340/16 Справа № 711/4302/16-п Головуючий по 1 інстанції Макаренко І. В.
Категорія:ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Швидкий Д. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Швидкий Д.М., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, адвоката Давигори С.А. в інтересах потерпілого ОСОБА_5, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали адміністративної справи, що надійшли із Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2016 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на дві доби

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

З постанови районного суду вбачається, що ОСОБА_3 26.03.2016 року близько 13 години 30 хвилин за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 вчинив конфлікт зі своїм сином ОСОБА_5, в ході якого висловлювався на його адресу нецензурною лайкою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції через порушення норм процесуального, матеріального права та формальне встановлення фактичних обставин справи, що стало наслідком необгрунтованого адміністративного стягнення і просить закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпПА.

Вказує на неправомірні дії щодо нього працівників патрульної служби, які безпідставно застосували до нього спецзасоби, приїхавши за викликом і не відібравши пояснення доставили до ЧОНД, а протокол про вчинення правопорушення був складений лише наступного дня, тобто 27.03.2016 року. При цьому інспектором Черкаського ВП не вжито заходів до перевірки показань ОСОБА_7 щодо суті конфлікту, та не з'ясовано тієї обставини, що саме останній був ініціатором конфлікту, а він лише намагався його уникнути шляхом проведення з ним бесіди виховного характеру. Крім того, ні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ні в ході його розгляду судом першої інстанції не вжито заходів для встановлення свідків даної події.

Більш того, місцевим судом при призначенні покарання не в повному обсязі встановлена особа правопорушника, який являється інвалідом другої групи і, в порушення вимог ч. 2 ст. 32 КУпАП, застосовано стягнення у виді арешту, яке не підлягає застосуванню.

Заслухавши думку ОСОБА_3 в підтримку поданої ним апеляційної скарги, міркування адвоката Давигори С.А. в інтересах потерпілого ОСОБА_5 про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення.

Так, висновок судді районного суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, наведених у постанові, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Під час розгляду справи районним судом, як і під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення ОСОБА_3, не визнаючи своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, показав, що 26.03.2016 року близько 13 години 10 хвилин за місцем свого проживання він мав розмову зі своїм сином ОСОБА_5 щодо його навчання та їх сумісного проживання. В ході даної розмови між ними виникла суперечка, при цьому будь-яких дій морально-психологічного тиску щодо сина він не здійснював. Близько 13 години 20 хвилин, після виховної бесіди, конфлікт між ними було вичерпано.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 щодо невизнання ним вини у вчиненому, відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення інспектором Черкаського ВП поліції, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними: протоколу про адміністративне правопорушення серія ЧК № 0043260 від 27 березня 2016 року, складеного відносно ОСОБА_3 про те, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що виразилось у тому що він, 26.03.2016 року близько 13 год. 30 хв. за місцем свого проживання виражався на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою; рапорту інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Черкаси, адресованому начальнику Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області про те, що 26.03.2016 року, приїхавши на виклик за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5 заявив, що його батько ОСОБА_3 погрожує йому фізичною розправою та виражається нецензурною лексикою; протоколу прийняття заяви ОСОБА_5 про вичинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення від 26.03.2016 року.

Як вбачається з пояснень потерпілого ОСОБА_5, які містяться в матеріалах адміністративної справи, 26.03.2016 року близько 13 год. 30 хв. його батько ОСОБА_8 за місцем їх спільного проживання, будучи у стані алкогольного сп'яніння, виражався на його адресу нецензурною лексикою, погрожував йому та принижував, замахувався ногою з наміром вдарити.

Таким чином, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення повністю підтверджені показаннями потерпілого ОСОБА_5, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи і протиріч не мають.

Суд першої інстанції слушно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Невизнання ОСОБА_8 в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, судом розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Що стосується застосованого щодо ОСОБА_8 адміністративного стягнення, прихожу до наступного.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі, зокрема при встановленні особи правопорушника судом не з'ясовано дані, які впливають на вид призначеного йому стягнення.

Як вбачається з постанови суду, до ОСОБА_8 застосовано адміністративне стягнення у виді арешту строком на дві доби.

Проте, як видно з копії пенсійного посвідчення, ОСОБА_8 являється пенсіонером по інвалідності 2 група, інвалід армії.

Відповідно до ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може бути застосовано, в тому числі, до інвалідів 1 та 2 групи.

Оскільки щодо ОСОБА_8 застосовано стягнення, яке до нього застосовано бути не може, то постанова суду першої інстанції, в частині призначеного стягнення, підлягає зміні.

Санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, окрім адміністративного арешту, передбачено і інший вид альтернативного стягнення, зокрема громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, однак вказаний вид стягнення також не може бути застосовано до ОСОБА_8, оскільки ст. 30-1 КУпАП встановлює обмеження його призначення щодо інвалідів 1 та 2 групи.

Згідно ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах установлених КУпАП, зокрема ст. 24 КУпАП.

Оскільки до ОСОБА_8 не може бути застосовано жоден з видів стягнення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то за правилами ч. 1 ст. 33 КУпАП до нього застосовується стягнення, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 24 КУпАП у виді попередження.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, змінити в частині накладеного на нього адміністративного стягнення, а саме - із адміністративного стягнення у виді арешту строком на дві доби на попередження.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. М. Швидкий