Справа № 474/226/16-п 06.06.2016 06.06.2016 06.06.2016
Номер провадження: 33/784/113/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області Погорєлова Г.М., за участі секретаря Алексишинця М.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, прокурора Кременцова А.В., розглянула апеляційну скаргу прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Кучеренка М.О. на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народження, уродженки с. Біляєво Врадіївського району Миколаївської області, заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, секретаря Новопавлівської сільської ради, депутата цієї ж ради, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-7 ч. 1 КУпАП на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом № 6 від 17.03.2016 р. ОСОБА_1 постановлено у провину вчинення правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_1, будучи секретарем Новопавлівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області та депутатом цієї ж ради, тобто, посадовою особою органу місцевого самоврядування, який здійснює заходи щодо запобігання корупції та відповідно до ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

27.01.2016 р. під час розгляду на ІV сесії Новопавлівської сільської ради сьомого скликання питання «Про впорядкування умов оплати праці в Новопавлівській сільській раді на 2016 рік», яким вирішувалося питання про преміювання сільського голови та секретаря сільської ради у 2016 році, надання ним допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», проголосувала за це питання, заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів не вжила - не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів сільського ___________________________________________________________________________

провадження № 33/784/113/16 суддя у 1 інстанції Фасій В.В.

категорія: ст. 172-7 ч. 1 КУпАП суддя в апеляційній інстанції Погорєлова Г.М.

голову та сільську раду, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 ч.1 КУпАП.

Приймаючи зазначене рішення, навівши докладний аналіз відповідних правових норм, суддя дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діянні ОСОБА_1

Зазначив про право секретаря відповідної ради на отримання заробітної плати та преміювання залежно від займаної посади, рангу, якості, стажу та досвіду роботи, яке гарантовано ст. 9 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та постановою КМУ № 268 від 09.03.2006 р.

ОСОБА_1 під час участі у підготовці порядку денного сесії повідомила безпосереднього керівника - сільського голову, що розгляд сесією питання про преміювання секретаря сільської ради, надання матеріальної допомоги, не входить до її компетенції.

Діюче законодавство не відносить до виключної компетенції та не містить прямої заборони щодо розгляду сесією питання преміювання та надання матеріальної допомоги секретарю сільської ради, але чітко врегульовано, що його вирішення відноситься до компетенції сільського голови (постанова КМУ № 268 від 09.03.2006 р.), що також передбачено укладеним між сторонами колективним договором, положенням про преміювання, які є обов'язковими для виконання стороною договору - сільським головою.

Сесія, усвідомлюючи невідповідність прийнятого рішення нормам чинного законодавства, що регулює порядок преміювання, надання матеріальної допомоги працівникам апарату органу місцевого самоврядування (в т. ч. секретарю сільської ради), колективному договору, положенню про преміювання, скасувала його з підстав невідповідності цим нормам, як не легітимне. Після цього сільським головою було винесено розпорядження про преміювання секретаря сільської ради.

Не отримання ОСОБА_1 відповідно до рішення сесії виплат, його подальше скасування та приведення у відповідність до норм законодавства, яке регулює порядок та умови оплати праці секретарю сільської ради (навіть після складання протоколу), усвідомлення нею під час голосування невідповідності рішення законодавству, спростовує наявність реального конфлікту інтересів - суперечності між приватним інтересом особи та її службовими представницькими повноваженнями, - про що вона мала б повідомити сільського голову та сесію сільської ради, а голосування ОСОБА_1 в будь-якому разі не вплинуло б на об'єктивність або неупередженість прийнятого сесією рішення.

Суд дійшов висновку, що дії, поставлені у провину ОСОБА_1, не створюють правових наслідків, які є сутністю правопорушення, у зв'язку з чим в її діянні відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор Кучеренко М.О. просить постанову судді скасувати. Прийняти нову постанову. Визнати ОСОБА_1 виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян .

Наводить текст протоколу № 6 від 17.03.2016 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 177-2 ч.1 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 та текст постанови судді в частини мотивів прийнятого рішення.

Вказує, що скасування сесією рішення від 27.01.2016 р. про преміювання секретаря відбулося 30.03.2016 р., тобто, після складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 17.03.2016 р. і під час судового розгляду справи. Вважає, що скасування рішення сесії не виключає складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що при складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 провину визнала і це підтверджено її поясненнями в протоколі. В судовому засідання вона вину не визнала, вказавши, що на сесії сільської ради автоматично проголосувала за рішення про преміювання, оскільки одночасно вирішувалося питання про преміювання сільського голови.

Наводить положення ст. 59-1 ч.1 Закону України «Про місцеве самоврядування», згідно з якими посадова особа органів місцевого самоврядування, в тому числі секретар сільської ради, за наявності конфлікту інтересів бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови публічного самостійного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Ігноруючи зазначені вимоги закону, ОСОБА_1 прийняла участь у голосуванні за рішення № 7 ІV чергової сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради 27.01.2016 р.

Наводить визначене законом поняття конфлікт інтересів та тлумачення диспозиції ст. 172-7 ч.1 КУпАП. Вказує, що особистий інтерес у розумінні корисливого мотиву - це вигода, яка стосується особи або її цікавить і яку вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Вказує, що рішення суддею прийнято без належної оцінки усіх доказів, наявних в матеріалах справи та без врахування усіх суттєвих обставин вчиненого ОСОБА_1 діяння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора Кременцова А.В. на підтримку апеляційної скарги прокурора Кучеренка М.О., заперечення ОСОБА_1, яка просила залишити без змін оскаржувану постанову, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.

Рішення про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.1 КУпАП, суддею прийнято обґрунтовано, з докладним наведенням мотивів в оскаржуваній постанові. Врахована сукупність конкретних обставин діяння, поставленого ОСОБА_1 у провину, які встановлено на підставі досліджених доказів.

Переглядаючи справу в межах апеляційної скарги прокурора у відповідності до вимог ст. 294 ч.7 КУпАП, суд зазначає про наступне.

Визнання ОСОБА_1 провини під час складання відносно неї протоколу № 6 від 17.03.2016 р. про адміністративне правопорушення, на чому наголошує апелянт, само по собі не є доказом вчинення нею правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала. Зазначила, що напередодні приймала участь у підготовці порядку денного сесії. На сесію вносилося питання про преміювання секретаря сільської ради, надання матеріальної допомоги. Тоді повідомила безпосереднього керівника - сільського голову, що вирішення даного питання належить до повноважень сільського голови. Однак, він наполіг на внесенні даного питання на розгляд сесії. 27.01.2016 р. на сесії проголосувала за рішення про преміювання, оскільки ним одночасно вирішувалося питання про преміювання сільського голови. Також вказала, що не повідомила про конфлікт інтересів на сесії, оскільки прийняття рішення з цього питання сесією суперечило закону і підлягало скасуванню, в чому вона була впевнена.

Таку ж позицію висловила ОСОБА_1 і в апеляційному суді.

Дійсно, рішенням позачергової сесії від 30.03.2016 р. № 3 на підставі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону України «Про оплату праці», постанови КМУ від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів», Положення про преміювання працівників сільської ради, скасовано як таке, що суперечить вимогам законодавства, рішення сесії № 7 від 27.01.2016 р. «Про впорядкування умов оплати праці в Новопавлівській сільській раді на 2016 р.» - а.с. 65, 79-83.

У зв'язку з цим, розпорядженням сільського голови № 11-р від 31.03.2016 р. «Про преміювання секретаря Новопавлівської сільської ради» вирішено преміювати секретаря ради ОСОБА_1 у розмірі 25% від посадового окладу - з 01.04.2016 р. (а.с. 68).

ОСОБА_1 не нараховувалася та не виплачувалася премія і матеріальна допомога за період з 01.01.2016р. по 13.04.2016 р., тобто, відповідно до прийнятого 27.01.2016 р. сесією рішення № 7, про що свідчить довідка сільської ради № 19 від 13.04.2016р. (а.с. 64). Не здійснено таких виплат і в подальшому станом на 06.05.2016 р. (через відсутність коштів) вже відповідно до розпорядження сільського голови № 11-р від 31.03.2016 р., про що свідчить довідка сільської ради № 30 від 06.05.2016р. (а.с. 89).

Прокурор, вказуючи на неврахування суддею усіх обставин справи, конкретно не зазначає в апеляційній скарзі, про які саме обставини йдеться. Разом з тим, апеляційна скарга не містить заперечень щодо встановлених судом обставин справи.

Як секретар сільської ради, суб'єкт відповідальності за правопорушення відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 формально не виконала вимог ст. 59-1 ч.1 Закону України «Про місцеве самоврядування», не повідомивши про конфлікт інтересів публічно самостійно на сесії сільської ради 27.01.2016 року, на якій розглядалося в тому числі питання про її преміювання та прийняла участь у голосуванні.

Однак, заслуговують на увагу мотиви її дій, обставини, які передували події та відбулися в подальшому.

Не спростовано матеріалами справи твердження ОСОБА_1 про те, що при вона ще під час підготовки порядку денного сесії сільської ради довела до відома свого безпосереднього керівника - сільського голови Криль Ф.В. про неправомочність вирішення сесією питання про її преміювання як секретаря сільської ради, оскільки це питання належить до його компетенції.

На внесенні цього питання на вирішення сесії наполіг сільській голова.

Таким чином, була створена ситуація конфлікту інтересів для ОСОБА_1, яка не повинна була приймати участь у вирішенні питання стосовно власного преміювання, що належало вирішити сільському голові своїм розпорядженням, внаслідок внесення цього питання на вирішення сесії, в проведенні якої вона приймає участь.

Не спростовані матеріалами справи і твердження ОСОБА_1 про розуміння нею незаконності рішення про її преміювання як секретаря сільської ради (в стадії його прийняття сесією сільської ради, під час голосування), у зв'язку з чим воно підлягало скасуванню, що в подальшому і відбулося.

Відсутність правових наслідків скасованого рішення сесії № 7 від 27.01.2016 р., не може утворювати таких наслідків з процедурних питань, яким є голосування ОСОБА_1 за скасоване рішення і формальне неповідомлення нею про конфлікт інтересів, у який вона була поставлена вимушено.

Доводи апеляційної скарги в цій частини є неприйнятним, оскільки прокурором не враховані обставини справи у їх сукупності та мотиви поведінки ОСОБА_1 під час голосування на сесії сільської ради 27.01.2016 р.

З урахуванням викладеного, положень ст. 63 Конституції України про необхідність тлумачити усі сумніви щодо доведеності винуватості особи на її користь, відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Кучеренка М.О. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Погорєлова Г.М.