АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 рокусуддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду м. Києва Осіпова Л.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м.Києва від 9 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 9 березня 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) гривень.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 19 січня 2016 в м. Києві по бульвару Перова, 36, будучи т.в.о. генерального директора ПАТ «Аврора», не вжила заходів щодо утримання вулиці прилеглої території і під'їзних шляхів до ПАТ «Аврора», внаслідок чого автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі з уточненнями ОСОБА_2 порушила питання про скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

За доводами ОСОБА_2 постанова судді є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому посилається на те, що суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи. Зауважує, що територія, де сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan», є прилеглою територією торгівельно-розважального комплексу та не призначена для наскрізного проїзду, а тому не є автомобільною дорогою чи вулицею, що, на її переконання, спростовує дані протоколу про адміністративне правопорушення та висновки суду про наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.

Переглянувши справу про адміністративне правопорушення в межах апеляційної скарги та відповідно до положень ст. 294 КУпАП, згідно яких у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Поправка Б.О., пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката МаксименкоО.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про порушення суддею вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Так, ч. 2 ст. 139 КУпАП передбачена відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб'єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, внаслідок чого було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажів чи іншого майна.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції належним чином дослідив зібрані у справі докази і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.

Правильність такого висновку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 19.01.2016, згідно якого ОСОБА_2, будучи т.в.о. генерального директора ПАТ «Аврора», не вжила відповідних заходів щодо утримання вулиці прилеглої території і під'їзних шляхів до ПАТ «Аврора», внаслідок чого автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 потрапив у ДТП (а.с. 1); даними акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 19.01.2016, згідно яких ділянка під'їзду до рампи ПАТ «Аврора» по бульвару Перова, 36 у м. Києві з боку вул. Сулеймана Стальського протяжністю 80 метрів повністю вкрита льодом (а.с. 4); поясненнями ОСОБА_3, згідно яких 19.01.2016 він, керуючи транспортним засобом, під'їжджав до території ТРК «Квадрат», яка на той час була повністю вкрита снігом та льодом, від чого керований ним автомобіль став ковзати та внаслідок цього відбулось зіткнення керованого ним автомобіля з іншим транспортним засобом, від чого його автомобіль будо пошкоджено (а.с. 3); даними схеми огляду території від 19.01.2016, а саме ділянки проїзної частини до рампи ТРЦ «Квадрат», згідно яких дорожнє покриття вкрито льодом (а.с. 5).

Вказані докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та обгрунтовано прийняті до уваги й оцінені судом в їх сукупності.

Такі докази об'єктивно узгоджуються і з даними відеозапису з камер спостереження, наданого ОСОБА_2 та дослідженого в суді апеляційної інстанції, а також з даними наданих нею документів щодо її повноважень як посадової особи, відповідальної за утримання, в тому числі за вжиття необхідних заходів щодо усунення забруднення дорожнього покриття, проїзної частини, де сталася дорожньо-транспортна пригода, та попередження учасників руху про небезпеку, що виникла (а.с. 17, 25-32).

Що стосується тверджень апеляційної скарги про те, що територія, де сталася дорожньо-транспортна пригода, є прилеглою територією, оскільки прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, про що, на переконання апелянта, свідчить встановлений на виїзді з території ТРК на вулицю І. Микитенка шлагбаум, то вони є безпідставними, оскільки як з досліджених судом першої інстанції, так і з досліджених судом апеляційної інстанції доказів, зокрема, даних схем руху по території ТРК, поданих представником ОСОБА_2, вбачається, що дорожній рух на цій території, як на в'їзді, так і на виїзді, регулюється знаками дорожнього руху, зокрема, знаками «Обмеження максимальної швидкості», «Пішохідний перехід», «Дати дорогу», «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом», «Проїзд без зупинки заборонено» (а.с. 70-71).

Таким чином, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, доведена повністю.

Отже постанова судді суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 є законною, і підстави для її скасування та закриття провадження в справі відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 березня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) гривень, залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Л.О. Осіпова