ун. № 759/1776/16-п
пр. № 3/759/1185/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли з Київської місцевої прокуратури № 8 про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, в період з 27.11.2013 року по 05.05.2014 року обіймав посаду старшого державного інспектора відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, відтак був державним службовцем та відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» був суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення (згідно ст. З Закону України «Про запобігання корупції»).

Наказом в.о. начальника Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 05.05.2014 року ОСОБА_1 був звільнений з посади начальника управління ІТ та обліку платників ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі ст. 38 КЗпП України.

Згідно з положеннями ст. 12 ч. 1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

У відповідності до листа Міністерства юстиції України від 11.12.2013 року № 19937-0-33-13/11 під неохопленим раніше поданими деклараціями періодом слід розуміти часовий проміжок, за який суб'єктами декларування декларація не подавалась в установленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» в порядку, за місцем роботи чи служби.

Відтак, суб'єкту декларування, який звільнився (припинив діяльність) в поточному році, необхідно подати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 1 січня до дати звільнення (припинення діяльності) із зазначенням дати її заповнення та протягом одного року за минулий рік за формою, яка встановлена Законом.

Відповідно до п. 2 «Порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 № 16, декларації зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права в особових справах осіб.

Однак, ОСОБА_1 декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру подано лише за 2012 та 2013 роки.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (згідно ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»), ОСОБА_1 повинен був подати при звільненні декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2014 року по 20.06.2014 року.

Однак, ОСОБА_1 декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, який охоплює період не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2014 року по 05.05.2014 року, до відділу персоналу ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві не подав.

Таким чином, своїми діями, які виразилась у порушенні вимог фінансового контролю, тобто у неподані декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто за період роботи з 01.01.2014 року по 05.05.2014 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Однак, вина ОСОБА_1 в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.1 ст. 172-6, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред'явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

СУДДЯ: М.Ф. Сенько