Справа №: 653/1200/16-п
Провадження № 3/653/852/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

18.05.2016 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Крапівіна О.П. розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Держпраці у Херсонській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, Ідентифікаційний код НОМЕР_1, за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника КП «Генічеське БТІ» ХОР, яке фактично знаходиться за адресою м. Генічеськ, вул. Воровського, 17, з 04.04.2016 р., вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

- в порушення вимог ч.1 ст.94 КЗпПУ та ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата працівникам підприємства за виконану ними роботу не виплачується в повному обсязі. Так, станом на 24.03.2016р. на підприємстві існує заборгованість із виплати заробітної плати на загальну суму 99,9 тис.грн перед 18 працівниками. Так, ОСОБА_2 заборгованість із виплати заробітної плати складає 10815,54 грн, ОСОБА_3 - 8401,02 грн, ОСОБА_4 -4207,24 грн, ОСОБА_5 - 1757,58 грн та іншим працівникам.

- в порушення вимог ч.5 ст.97 КЗпПУ ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства не здійснюється в першочерговому порядку Так, на розрахункові рахунки підприємства за період з 01.01.2016р. по 24.03.2016р. надійшло грошових коштів на загальну суму 204,3 тис.грн., з них направлено на виплату заробітної плати працівникам 118,9 тис.грн., що складає 58,2% від загальної суми надходжень.

- в порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не проводиться в день звільнення. Так, ОСОБА_6 звільнено з 30.10.2015р., а остаточний розрахунок в день звільнення і на момент проведення перевірки не здійснено, ОСОБА_2 звільнено 03.09.2015р., а остаточний розрахунок в день звільнення і на момент проведення перевірки не здійснено.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснив, що не знав про заборгованість, оскільки бухгалтерські документи були знайдені тільки після звільнення бухгалтера ОСОБА_7 у серпні 2015 року. Вказав, що дуже багато часу потрібно щоб виявити таку заборгованість, та що така заборгованість була встановлена тільки після перевірки інспектором. Вказав, що його вина відсутня, так як при ньому ніяких боргів не утворювалось. Бажає, щоб така заборгованість була встановлена за рішенням суду по кожному працівнику. На цей час тривають судові справи за позовами працівників, він сам ініціював такі провадження так як бажає, щоб було рішення суду з цього приводу. Пояснив, що при виявлені такої заборгованості він як керівник зупинив всі виплати так як така заборгованість утворилась при іншому керівникові, його вини немає, він виплачує поточну заробітну плату , на цей час почав виплачувати борги.

В судовому засіданні інспектор Головного управління Держпраці у Херсонській області пояснила, що вказані у протоколі порушення встановленні з книги (відомостей) нарахування заробітної плати з 2014 року по цей час та квитанцій (касових ордерів) про отриманні працівниками заробітної плати. При досліджені таких документів вбачалось, що працівникам нараховувалась заробітна плата щомісячно, щомісячно вони отримували її по касовим ордерам, але іноді не в повній мірі, тому утворилась заборгованість, також встановлено, що при звільнені працівники не отримали розрахунок, гроші, які надходили на підприємство не в повній мірі виплачувались на заробітну плату.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін суд приходить до наступного:

Зі ст. 265 Кодексу законів про працю України (далі ? КЗпП) вбачається, що будь-який роботодавець, керівник підприємства чи інша особа, винна в порушенні трудових прав людини, нестиме відповідальність згідно з чинним законодавством.

Субєктами відповідальності можуть бути власники підприємств, керівники, їх заступники, керівники структурних підрозділів, а також інші посадові особи, які безпосередньо відповідають за дотримання законодавства про працю.

Так, ст. 94 КЗпП України та статті 1 ЗУ «Про оплату праці» передбачає, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як вбачається з документів та пояснень, ОСОБА_1 перебував на посаді в.о. начальника Генічеської БТІ з 09.06.2015 року, що також підтверджується дослідженим додатком № 9 копії розпорядження Голови обласної ради від 04.06.2015 року № 38 з якої вбачається, що ОСОБА_8 припинено виконання обовязків начальника Генічеської БТІ з 08 червня 2015 року., виконання обовязків начальника покладено на ОСОБА_1 з 09 червня 2015 року.

З додатку № 8 копії рішення про призначення керівника від 31.03.2016 року № 109 вбачається, що ОСОБА_1 призначено начальником КП «Генічеське бюро технічної інвентаризації» з 04.04.2016 року строком на три роки.

Довідка про заборгованість на підприємстві складена інспектором в ході позапланової перевірки станом на 01.06.2015 та 24.03.2016 років, тобто охоплює період, за яким ОСОБА_1 був виконуючим обовязків начальника.

З пояснень вбачається, що ОСОБА_1 визнає, що заборгованість на підприємстві присутня та відшкодовується, але у той же час зазначив що виникнення заборгованості є наслідком протиправної діяльності колишнього керівника, а діючий керівник жодного відношення до вказаної заборгованості не має.

Під час судового засідання, судом оглянуті відомості (книга) нарахування заробітної плати за 2014-2015 роки, відповідно до якої заробітна плата нараховувалась та частково виплачувалась. На момент розгляду справи встановлено що є дійсно нарахована та частково невиплачена заробітна плата. Пояснення ОСОБА_1 про те, що ця заборгованість утворилась з вини колишнього керівника не беруться до уваги, як і само пояснення, що заборгованість була виявлена, лише тоді, коли колишній бухгалтер Болдирева звільнилась (у серпні 2015 року), оскільки з цього часу підприємство повинно було виплатити заробітну платню. Пояснення що він бажав щоб така заборгованість була підтверджена за рішенням суду та те, що він фактично ініціював, щоб працівники подали позови не ґрунтуються на законі. Тобто фактично з моменту отримання бухгалтерських документів (серпень 2015 року) до моменту перевірки (березень 2016 року) на протязі 7 місяців керівником не виплачувалась заробітна плата. Це було зроблено умисно з розпорядження самого керівника( ОСОБА_1 сам в суді надав такі пояснення).

Відсутність акту прийому-передачі не звільняє керівника від обовязку виплати заробітної плати, оскільки ОСОБА_1 мав можливість та обовязок розрахувати по первинним бухгалтерським документам, які були отримані ним у серпні 2015 року, оскільки

нарахування заробітної плати проводиться на основі даних первинних документів з обліку виробітку, фактично відпрацьованого часу, доплатних листків та інших документів. Одночасно проводиться розрахунок всіх утримань із заробітної плати і визначається сума, що належить до видачі.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що встановлення суми заборгованості займає багато часу має протиріччя із законом, так як обовязок бухгалтерського обліку покладено на керівника та бухгалтера. Крім того як вбачається з пояснень інспектора, яка склала протокол, перевірка в неї зайняла 2 тиждні, чого не було зроблено керівником на протязі 7 місяців.

Згідно ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Крім того, ОСОБА_1 визнав, що виплату заборгованості по заробітній платі було призупинено, оскільки він вважає, що його вини у виникненні заборгованості немає, що суд розцінює як умисне діяння направлене на порушення трудових прав працівників на виплату заробітної плати в розумінні ст. 94 КЗпП України, та таке що не відповідає закону.

Станом на 24.03.2016р. на підприємстві існує заборгованість із виплати заробітної плати на загальну суму 99,9 тис.грн перед 18 працівниками. Так, ОСОБА_2 заборгованість із виплати заробітної плати складає 10815,54 грн, ОСОБА_3 - 8401,02 грн, ОСОБА_4 -4207,24 грн, ОСОБА_5 - 1757,58 грн та іншим працівникам.

Таким чином, факт того, що заробітна плата працівникам підприємства за виконану ними роботу не виплачується в повному обсязі встановлений.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що посилання ОСОБА_1 на те, що Генічеською місцевою прокуратурою завершується здійснення процесуального керівництва по кримінальному провадженню № 0000021 від 22.10.15 за фактом умисної невиплати заробітної плати працівникам КП «Генічеське БТІ» ХОР ч.1 ст.175 КК України, кримінальному провадженню № 0000021 від 22.02.16 за ч.2 ст.191, 366 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не може бути прийнято судом як належний доказ, оскільки суду не надано рішення по даним справам, яке набрало законної сили, а посилання, що прокуратурою завершується здійснення провадження не має доказової сили для суду.

Крім того наявність заборгованості із заробітної плати на підприємстві не звільняє нового керівника від обов*язку виплати такої винагороди згідно із законом.

Також, в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог ч.5 ст.97 КЗпПУ, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» згідно до яких, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Так, з Додатку № 5 копії довідки про заборгованість з виплати заробітної плати, довідки про використанні кошти на підприємстві вбачається, що станом на 24.03.2016 існує заборгованість із заробітної плати яка становить 99,9 тис.грн, в тому числі по 3 звільненим працівникам 28.9 тис.грн. Із довідки про використання коштів на підприємстві з 01.01.2016 по 24.03.2016 року вбачається, що надійшло коштів 204,3 тис.грн, а витрачено на заробітну плату - 118,9 тис.грн.. Як встановлено, сума витрачена на заробітну плату складає лише 58,2% від загальної суми надходжень, що порушує вимоги ч.5 ст.97 КЗпПУ та вимоги ч.3 ст.15 ЗУ «Про оплату праці».

Крім того, відповідно до частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Так, з дослідженого судом додатку № 6 копії довідки про остаточний розрахунок зі звільненими працівниками, вбачається, що в порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП, при

звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства була проведена несвоєчасно, а саме: ОСОБА_6 звільнено з 30.10.2015р., а остаточний розрахунок в день звільнення не здійснено - розрахунок проведено 03.11.2015 року, ОСОБА_2 звільнено 03.09.2015р., а остаточний розрахунок в день звільнення не здійснено розрахунок проведено 14.09.2015 року.

Такі порушення здійснені вже під час роботи керівником ОСОБА_1

Диспозицією ч.1 ст. 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справами матеріалами, дослідженими судом: додатком № 2 копії акту перевірки № 21-11-224/08 від 06.04.2016 року, додатком № 3 копії загальної інформації КП «Генічеське БТІ» ХОР, додатком № 4 копії довідки про заборгованості перед працівниками, додатком № 5 копії довідки про заборгованість з виплати заробітної плати, довідки про використанні кошти на підприємстві,додатком № 6 копії довідки про остаточний розрахунок зі звільненими працівниками, додатком № 7 копії витягу з ЄДР, додатком № 8 копії рішення про призначення керівника від 31.03.2016 року № 109, додатком № 9 Копії розпорядження Голови обласної ради від 04.06.2015 року № 38, додатком№ 10 копії направлення на проведення перевірки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП за ознакою - порушення вимог законодавства про працю, а саме: порушення встановлених строків виплати заробітної плати, першочерговість виплати заробітної плати, строки розрахунку при звільненні, оскільки як вбачається з його пояснень та доказами по справі, він як керівник підприємства повинен був докласти усіх зусиль задля недопущення порушення трудового законодавства щодо працівник, але останній своїми скерованими діями не вчинив дії для належного перерахунку з первинних документів щодо заробітної плати, не скерував кошти, які надійшли на підприємство першочергово на виплати працівникам, а також порушив строки розрахунків при звільненні.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, оскільки він допустив триваючі порушення законодавства про працю.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, те, що таке порушення було тривалим та виявлено в березні 2016 року, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення та вважає за необхідне піддати начальника Генічеської БТІ ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави та визначити його в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімум доходів громадян, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Також суд вважає за необхідне встановити, що вимога правопорушника про скасування постанови від 18.04.2016 року та винесення окремої ухвали про притягнення до відповідальності винних осіб, а саме ОСОБА_8 - не підлягає розгляду в даному провадженні, в той же час, суд вважає за необхідне розяснити правопорушнику його право на звернення до суду в порядку, передбаченому КАС України.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, суд стягує 275,60 грн. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного ч.1 ст. 41 КУпАП та керуючись ст.ст. 283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень на користь держави (р/р 0112, , МФО 852010, отримувач УК у Генічеському районі 21081100, банк отримувач ГУДКСУ у Херсонській області).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (, УК у Генічеському районі в Херсонській області, МФО 852010, р/р 0112, код класифікації доходів бюджету 22030001 одержувач УК у Генічеському районі) 275 (двісті сімдесят пять гривень) 60 копійок

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Генічеського

районного суду ОСОБА_9

Постанова набрала законної сили « » 20 року.

Строк предявлення постанови до виконання до « » 20 року.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_9