Справа № 500/3029/16-п Провадження № 3/500/946/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм у приватного підприємця, мешкає за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Центральна, б. 101

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії АП2 № 156757 від 31.05.2016 року та серії АП2 № 156758 від 31.05.2016 року складені відносно ОСОБА_1, в яких зазначено, що 31.05.2016 року о 15 годині 50 хвилин в м. Ізмаїлі по провулку Чкалова біля будинку № 19 ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не визначивши габарити транспортного засобу скоїв наїзд на дроти "Укртелекому" в наслідок цього опора впала на огорожу будинку № 19, внаслідок ДТП опора та огорожа будинку № 19 зазнали механічних пошкоджень та після чого залишив місце ДТП.

Відповідно до п. п. 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Крім цього, згідно п. 2.10 вказаних правил, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Крім цього своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП -залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення визнав та на дав пояснення за обставинами справи.

Так відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім повного визнання своєї винності притягненим ОСОБА_1 його винність у вчиненні вищезазначеного адміністративних правопорушень також повністю підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом, а саме протоколами про адміністративні правопорушення серії АП2 № 156757 від 31.05.2016 року та серії АП2 № 156758 від 31.05.2016 року та іншими матеріалами справи.

Судом було розглянуто обидва протоколи про адміністративне правопорушення, та накладено стягнення відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, а саме якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховуються обставини, згідно ст. ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, з урахуванням чого застосовується адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 грн.

Крім того вважається за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 36, 122-4, 124, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (паспорт серії КК № 386735 від 29.12.1999 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії КК № 386735 від 29.12.1999 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: ОСОБА_2