АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

представника ОСОБА_3

особи, щодо якої провадження

про притягнення до адміністративної

відповідальності закрите ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України закрите у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Згідно з постановою судді місцевого суду, за даними протоколу про адміністративне правопорушення, 27 листопада 2015 року о 18 год. 25 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1, після ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу транспортним засобам, що завершували рух через перехрестя, у результаті чого спричинив зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Своє рішення про закриття провадження у даній справі суддя місцевого суду мотивував тим, що дії водія ОСОБА_4 не знаходяться у причинно - наслідковому зв'язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, та суду не надано жодного переконливого доказу щодо винуватості ОСОБА_4 у порушенні ним п. 16.5 Правил, у зв'язку з чим суддя місцевого суду дійшов висновку про відсутність діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді місцевого суду скасувати та визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права.

ОСОБА_2 зазначала, що ОСОБА_4 у місцевому суді з метою уникнення відповідальності надавав неправдиві пояснення щодо того, що він почав рух на зелений сигнал світлофору, однак суддя місцевого суду поклав дані пояснення в основу постанови.

Крім того, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року справу про адміністративне правопорушення через наявні у ній недоліки було повернуто на дооформлення, однак зазначену постанову було виконано лише частково. При цьому, згідно рапортів працівників поліції, на місці дорожньо-транспортної пригоди був свідок та знаходились камери фото- і відеофіксації, однак пояснення свідка та відеозапис дорожньо-транспортної пригоди до справи долучені не були.

Зазначала, що посилання в мотивувальній частині оскаржуваної постанови на наявність складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора є безпідставним, оскільки у матеріалах справи відсутні дані про визнання її у судовому порядку винуватою у вчиненні дорожньо-транспортної пригодив.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу задовольнити, пояснення ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної спрвави та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 956119 від 27 листопада 2015 року, складеному відносно ОСОБА_4, 27 листопада 2015 року о 18 год. 35 хв. він, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1,після ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу транспортним засобам, що завершували рух через перехрестя, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Разом з тим, у даному протоколі не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення та не зазначено, з яким транспортним засобом сталося зіткнення і які транспортні засоби отримали пошкодження унаслідок такого зіткнення.

Крім того, як убачається з наявного у матеріалах справи рапорту інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної служби у м. Києві Департаменту патрульної служби лейтенанта поліції Жируха А.М. від 27 листопада 2015 року, на місці дорожньо-транспортної пригоди був присутній свідок, який готовий був надати пояснення щодо обставин зіткнення транспортних засобів, а також на перехресті встановлені камери фото- та відеофіксації.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення дані про свідка дорожньо-транспортної пригоди відсутні, а відеозаписи камер спостереження до матеріалів справи не долучені, що свідчить про невідповідність даних протоколу адміністративного правопорушення доданим до нього матеріалам.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що у справі наявні пояснення заступника начальника УПС МВС в м. Києві Євдокимова Д.А. від 18 лютого 2016 року, якими внесено уточнення у графу «дата, час та місце вчинення і суть адміністративного правопорушення» протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 956119 від 27 листопада 2015 року за ст. 124 КпАП України та доповнено обставини вчинення адміністративного правопорушення вказівкою про місце учинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме - вул. Саксаганського, 50, у м. Києві, зазначено транспортний засіб, з яким сталося зіткнення - автомобіль «Мазда», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, та вказано пошкодження транспортних засобів, отриманих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того в поясненнях зазначено, що свідок дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп'яніння, а тому пояснення у нього відібрано не було.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 956119 від 27 листопада 2015 року за ст. 124 КпАП України було складено інспектором патрульної служби лейтенантом міліції ГнатенкоІ.О., а додаткові пояснення до нього склала інша посадова особа - заступник начальника УПС МВС в м. Києві Євдокимов Д.А., що є недопустимим.

Крім того, ст. 254 КпАП України не передбачено складення додаткових пояснень та уточнень до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому на основі даних таких документів в розумінні ст. 251 КпАП України суд не може встановлювати наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КпАП України, вимогам ст. 256 КпАП України та зазначеної Інструкції.

Однак суддя місцевого суду на вказані обставини уваги не звернув, та виніс постанову, в якій, у порушення вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України також не зазначив місце учинення дорожньо-транспортної пригоди та дані транспортного засобу, з яким сталося зіткнення.

З наведеного убачається, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення невірно застосував норми процесуального закону та виніс постанову, яка не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 підлягають поверненню до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення та належного виконання вимог ст. 256 КпАП України, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень ст. 38 КпАП України.

Керуючись ст. 256, 294 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України було закрито, скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КпАП України повернути до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.