Справа № 159/74/16-п Провадження №33/773/153/16 Суддя в 1 інстанції: Василюк О. С.
Категорія:ч.2 ст.173-2 КУпАП. Доповідач: Лозовський А. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лозовський А.О. з участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він повторно, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 15 грудня 2015 року 0 22 годині 00 хвилин в смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, а саме за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння висловлювався нецензурною лайкою в присутності малолітніх дітей в адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_2, принижував її людську гідність, чим завдавдав шкоди її психічному здоров'ю.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що на даний час він помирився з потерпілою та проживає разом з нею. Посилається на те, що ніякого насильства щодо потерпілої він не вчиняв і доказів які б свідчили про те, що він завдав шкоду її психічному здоров'ю немає. Також зазначає, що він розлучений з ОСОБА_2, а тому не є суб'єктом даного правопорушення. Вказує на те, що він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, а тому пропустив строк на апеляційне оскарження постанови. Просить поновити йому строк на оскарження постанови судді, скасувати її та закрити провадження у справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 надсилалось повідомлення про те, що розгляд справи призначений на 09 годину 30 хвилин 03 лютого 2016 року, однак розгляд адміністративного протоколу щодо нього був проведений 05 лютого 2016 року. Крім того, ОСОБА_1 надсилалась постанова Ковельського міськрайонного суду від 05 лютого 2016 року, однак останній її не отримав, оскільки повідомлення повернулося у зв'язку із закінченням терміну зберігання, а тому строк на апеляційне оскарження ним постанови судді підлягає поновленню, так як він був пропущений з поважних причин.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, то воно не заслуговує на увагу.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в ході судового засідання доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП суб'єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні, в тому числі і моральних.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З пояснень потерпілої ОСОБА_2 (а.с.4) вбачається, що вони з ОСОБА_1 хоча і розлучені, проте проживають в одному будинку і користуються спільним побутом.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що проживає з ОСОБА_1, яка є його колишньою дружиною, в одній квартирі.

Вищенаведеними обставинами підтверджується, що ОСОБА_1, проживаючи з ОСОБА_2 у спільній квартирі мають спільний побут, тобто їх проживання пов'язане взаємними правами і обов'язками, як по підтриманню порядку у квартирі так і встановлених у суспільстві загальновідомих правил поведінки.

Крім того, згідно протоколу про адмінправопорушення серії ВН № 000493 від 15 грудня 2015 року ОСОБА_1 о 22 годині 00 хвилин в смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, а саме за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння висловлювався нецензурною лайкою в присутності малолітніх дітей в адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_2, принижував її людську гідність.

Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями:

- самого правопорушника ОСОБА_1 (а.с. 7), який не заперечував факт сварки зі своєю дружиною ОСОБА_2 15 грудня 2015 року і спілкування з останньою у вказаний в протоколі час на підвищених тонах;

- потерпілої ОСОБА_2 згідно яких дійсно 15 грудня 2015 року в ході суперечки з її чоловіком за місцем свого проживання останній вчинив скандал, прохає притягнути ОСОБА_1 до відповідальності;

- заявою ОСОБА_2 (а.с. 3) до поліції, в якій остання просила провести профілактичні бесіди з її чоловіком ОСОБА_1, який влаштував сварки з нею в стані алкогольного сп'яніння.

Оцінивши вищенаведені докази всі в сукупності, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 15 грудня 2015 року насильства в сім'ї, а саме вчинення ним умисних дій психологічного характеру, що виразились в ображанні його колишньої дружини ОСОБА_2 нецензурними словами, внаслідок чого останній була завдана шкода психічному її здоров'ю, і вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 протягом року був підданий стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Твердження апелянта в своїй апеляційній скарзі про те, що в мотивувальній частині постанови судді помилково зазначено дата складання протоколу 25 грудня 2015 року, а не 15 грудня 2015 року є підставними, однак оскільки суд при розгляді справи в порядку ст. 280 КУпАП правильно встановив, що насильство в сім'ї ОСОБА_1 вчинив саме 15 грудня 2015 року, зазначивши про це в своїй постанові, а тому дана обставина не є підставою для закриття провадження у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Наведені докази вказують, що ОСОБА_1 своїми діями, які носили умисний характер, вчинив насильство в сім'ї, яке виразилося в образі честі і гідності ОСОБА_2 та спричиненні їй психологічного тиску.

Дані обставини поряд з визнавальними поясненнями правопорушника, які той давав під час складання протоколу, вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно своїми діями вчинив насильство в сім'ї, тобто умисні дії психологічного характеру, які виразились у застосуванні образ, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень щодо члена своєї сім'ї, тобто його колишньої дружини, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров'ю потерпілої.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності та прийшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Тому доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення які підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції строки накладення адміністративного стягнення закінчились, то справа підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду від 05 лютого 2016 року.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду від 05 лютого 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-2 КУпАП- скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та закрити провадження в справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП в зв'язку із спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області А.О. Лозовський