Провадження № 3/520/6100/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2016 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання постанови суду такою, що не підлягає виконанню по матеріалам адміністративної справи у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2016 року, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про визнання постанови від 19.12.2013 року такою, що не підлягає виконанню.

У заяві представник ОСОБА_2 посилається на те, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року, ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами, при цьому, ОСОБА_1 дізнався про зазначену постанову лише 13.04.2016 року у територіальному сервісному центрі МВС України. Представник ОСОБА_2 зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія, а посадовими особами Державтоінспекції МВС України, на яких покладався обов?язок по виконанню даної постанови, не було здійснено жодних дій, направлених на її реальне виконання, у зв?язку з чим представник ОСОБА_2 вважає, що строк давності виконання постанови суду від 19.12.2013 року вже сплинув, оскільки її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Дослідивши заяву, матеріали адміністративної справи, ретельно перевіривши всі обставини, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 304 КпАП України, питання, зв?язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КпАП та на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

Відповідно до ст. 321 КпАП України (в редакції на момент прийняття постанови від 19.12.2013 року), водії транспортних засобів, судноводії і особи, що порушили правила полювання, вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

У резолютивній частині постанови Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року зазначено, що термін позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами обчислюється з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Аналізуючи порядок виконання постанов про позбавлення спеціального права, можна зробити висновок, що постанова вважається звернутою до виконання, коли орган (посадова особа), який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати.

Постанова Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2013 року набрала законної сили та своєчасно була звернута до виконання шляхом направлення копії до УДАІ ГУМВС України в Одеській області протягом трьох місяців.

Посилання представника ОСОБА_2, що ОСОБА_1 не знав про розгляд адміністративних матеріалів судом, не приймаються до уваги, оскільки він достовірно знав про наявність протоколу, який було складено відносно нього за ч. 1 ст. 130 КпАП України, про що свідчать його пояснення та особисті підписи в протоколі, до того ж інспектором ВДАІ, який складав протокол, було повідомлено ОСОБА_1 про дату його розгляду, однак ОСОБА_1 до суду не з?явився, чим сам позбавив себе права на надання доказів, обґрунтування своєї правової позиції у суді та своєчасне оскарження постанови.

Суд критично ставиться до посилань представника ОСОБА_2, що ОСОБА_1 не ухилявся від здачі посвідчення водія, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія, однак суд вважає за необхідне зазначити, що на момент складення протоколу у ОСОБА_1 було відсутнє дане посвідчення, або воно було втрачено чи він відмовився його надавати, що унеможливлювало його вилучення.

Щодо посилань представника ОСОБА_2 стосовно реального виконання посадовими особами Державтоінспекції МВС України постанови суду, слід зазначити, що після отримання постанови про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, її було зареєстровано та прізвище ОСОБА_1 внесено до бази даних Державтоінспекції МВС України, як особи, яку позбавлено права керування транспортними засобами, що фактично свідчить про виконання постанови суду. Більш того, законодавством, яке діяло на момент виконання постанови суду, не передбачалось обовязку Державтоінспекції МВС України здійснювати розшук особи, яку позбавлено права керування транспортними засобами для примусового вилучення посвідчення водія.

Більш того, у разі не вилучення по тим чи іншим причинам посвідчення водія у ОСОБА_1О під час складання протоколу, судом у резолютивній частині було роз?яснено ОСОБА_1, що термін позбавлення права керування транспортними засобами також може обчислюється з моменту здачі посвідчення водія, що ним зроблено не було.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання постанови суду такою, що не підлягає виконанню слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 283, 298, 300, 303, 304, 317, 321, 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання постанови суду такою, що не підлягає виконанню відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.