АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, при секретарі судових засідань ОСОБА_2,

за участю: правопорушника ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, -

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 15 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівців від 15 квітня 2016 року:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі щодо нього закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вилучені у гр. ОСОБА_3 (згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та додатку від 07.07.2016 р.) алкогольні напої у кількості 4 (чотири) пляшки ємністю 0,5 л. марки «Пшенична» обклеєні марками акцизного податку України не встановленого зразка, що зберігаються у Головному управлінні ДФС у Чернівецькій області визначено конфіскувати та знищити.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що 07.07.2015 року о 14 год. 00 хв. в м. Чернівці по вул. Учительська, 109-б у відділі продовольчих товарів здійснював зберігання алкогольних напоїв з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку України.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3, в якій він просить дану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях фізичної особи підприємця складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-5 КУпАП.

Крім цього, просить поновити строк на оскарження у звязку з наявними правовими та обєктивними обставинами, зокрема через те, що ані він, ані його захисник не були присутні під час винесення оскаржуваного рішення, копія постанови йому не надсилалася, а він особисто отримав її в канцелярії лише 25 квітня 2016 року.

Справа № 33/794/67/16 Головуючий у І інстанції: Байцар Л.В.

Категорія: ч.1 ст. 164-5 КУпАП Доповідач: Петлюк В.І.

Щодо незаконності винесеної постанови, зазначає, що районним судом під час винесення рішення не було дотримано законності та не забезпечено рівності учасників судового провадження перед судом. Вказує, що він був позбавлений права на отримання правової допомоги, а судом не були належним чином досліджені матеріали справи, не вислухано його пояснення з приводу обставин вчиненого.

Суд першої інстанції у своєму рішенні не врахував те, що він має всі правові підстави здійснювати реалізацію вказаних акцизних товарів через магазин, а алкогольні напої були отримані ним на підставі видаткової накладної за, що проведено оплату відповідно до касового чеку, навмисно та цілеспрямовано ніяких протизаконних дій він не вчиняв та не усвідомлював, що отримує та реалізовує алкогольні напої з підробленими акцизними марками.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши апелянта ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, посилаючись на обставини в ній зазначені та просили постанову районного суду скасувати, а провадження по справі закрити, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Приходячи до такого висновку, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на постанову районного суду 05.05.2016 року на пошту, що підтверджується штампом поштового відправлення на конверті.

Постанова районного суду винесене без його участі, а в матеріалах справи немає жодного документа, який би свідчив про направлення копії рішення правопорушнику, у порядку 295 КУпАП.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 (а.с.26), останній 25.04.2016 року звернувся до Садгірського районного суду м. Чернівців із заявою у якій просив видати копію рішення по справі щодо нього, і в цей самий день отримав копію постанови, про що свідчить його підпис.

За таких обставин у апеляційного суду є підстави вважати, що саме з 25.04.2016 року ОСОБА_3 стало відомо про винесене рішення.

В своїй апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому, вважаю, що пропущений ОСОБА_3 строк, який дає йому право на оскарження постанови районного суду від 15.04.2016 року підлягає поновленню.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що постанова районного суду винесена без його участі та участі його захисника, то вважаю, що такі висновки є безпідставними.

Справа була призначена на 31.03.2016 року, про що ОСОБА_3 був повідомлений повісткою, яка була відправлена 18.03.2016 року поштою (а.с.10), після цього судове засідання було перенесено на 05.04.2016 року про що знову ж таки направлено повістку 24.03.2016 року (а.с.12), яка була отримана ним 25.03.2016 року (а.с.13).

ОСОБА_3 04.04.2016 року подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи задля ознайомлення з матеріалами справи та отримання правової допомоги (а.с.14). Його клопотання задоволено та відкладено судове засідання на 11.04.2016 року, про що йому направлено повістку поштою 05.04.2016 року (а.с.16).

11.04.2016 року ОСОБА_3 знову ж таки надає до суду аналогічне клопотання та просить знову відкласти судове засідання (а.с.17).

Про нову дату слухання справи 14 квітня 2016 року, ОСОБА_3 був повідомлений телефонограмою 13.04.2016 року (а.с.18).

13.04.2016 року ОСОБА_3 подає чергове клопотання про відкладення судового засідання (а.с.19-20) і його повідомляють телефонограмою 14 квітня 2016 року про розгляд справи відкладеної на 15.04.2016 року (а.с.21).

15.04.2016 року вже адвокат ОСОБА_4 подає до районного суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.23).

На думку апеляційного суду, зазначене може розцінюватися як зловживання учасників судового провадження своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та перешкодити суду розглянути її у розумні строки та забезпечити законність при винесенні процесуального рішення.

Неодноразове відкладення судових засідань та повідомлення правопорушника про дату, час та місце слухання справи, свідчить про намагання суду забезпечити його участь у розгляді.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164-5 КУпАП участь правопорушника не є обовязкова, а тому районним судом було дотримано вимог закону.

Що стосується винесеної постанови по справі, вважаю, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП та закриття провадження відносно нього у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як зазначено у статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 164-5 КУпАП, передбачає, зокрема, адміністративну відповідальність за зберігання алкогольних напоїв, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Об'єктивна сторона зокрема, полягає у зберіганні алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає належно розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору.

Суб'єктивна сторона характеризується наявністю умислу.

Суб'єктом правопорушення є посадові особи підприємств-виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв або тютюнових виробів, а також особи, які здійснюють транспортування вказаної продукції.

В даному випадку, ОСОБА_3 був визнаний винуватим саме у зберіганні алкогольних напоїв з марками акцизного податку України, у яких наявні ознаки фальсифікації.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Як встановлено під час розгляду апеляційної скарги, протокол №7 про адміністративне правопорушення серії АА № 114857, складений 07.07.2015 року щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 164-5 КУпАП (а.с.1).

Згідно протоколу, підприємець ОСОБА_3, здійснив зберігання алкогольних напоїв, з марками акцизного податку України з ознаками підроблення чи фальсифікації, що було виявлено при проведенні перевірки уповноваженим працівником податкової міліції 07.07.2015 року о 14 год. 00 хв. в м. Чернівці по вул. Учительська, 109-б у відділі продовольчих товарів.

Відповідно до Додатку до протоколу про адміністративне правопорушення було вилучено 4 пляшки горілки «Пшенична», виробник ТОВ «Олександрія-Бліг», 40% об., емн.0,5 л., із марками акцизного податку України:

- 11АААД 554352, 01/15 - 14,106 грн.

- 11АААД 554361, 01/15 - 14,106 грн.

- 11АААД 554349, 01/15 - 14,106 грн.

- 11АААД 554357, 01/15 - 14,106 грн (а.с.2).

Відповідно до Акту огляду акцизних марок від 13.07.2015 року, марки акцизного податку, за вказаними вище серійними номерами були досліджені та зроблено висновок про те, що за досліджуваними способами виготовлення та елементами захисту вони не відповідають зразку, що перебуває в офіційному обігу (а.с.4).

Вказані документи були складені у відповідності до вимог законодавства в присутності свідків, будь-яких зауважень та доповнень до них не вносилося.

В додатках до апеляційної скарги ОСОБА_3 подає Ліцензію серії АЕ № 579914, що надає йому право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а також видаткову накладну № НОМЕР_1 від 13.06.2015 року та фіскальний чек із сертифікатами якості продукції на підтвердження того, що він має право продавати такі товари, а горілка була ним отримана від постачальника(а.с.37,38).

Доводи апеляційної скарги про те, що він не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 164-5 КУпАП спростовуються матеріалами справи, оскільки суб'єктами правопорушення, передбаченого ст. 164-5 КУпАП, можуть бути посадові особи підприємств-виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв або тютюнових виробів, а також особи, які здійснюють транспортування вказаної продукції.

Так, сам ОСОБА_3 не заперечив того факту, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець та має ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а тому зазначене свідчить про те, що він є суб'єктом підприємницької діяльності, що здійснює продаж алкогольних напоїв, а отже фактично є посадовою особою продавця алкогольних напоїв - суб'єктом відповідальності за дане правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_3 вини як обов'язкової ознаки настання відповідальності за ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, у зв'язку з тим що вилучені в нього, згідно акта 4 пляшки горілки марки «Пшенична», ємністю 0,5 л. з марками акцизного податку були придбані ним від постачальника ТОВ «ЛІССА-С», що підтверджується видатковою товарно-транспортною накладною є такими, що не ґрунтуються на змісті ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, оскільки диспозиція вищевказаної норми права передбачає відповідальність саме за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору, або з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного збору посадовими особами підприємств виробників, імпортерів, і продавців цих товарів.

Крім того, з видаткової товарно-транспортної накладної серії № НОМЕР_1 від 13.06.2015 року не вбачається, що ОСОБА_3 було придбано від ТОВ «ЛІССА-С» саме виявлені під час перевірки 4 пляшки горілки марки «Пшенична», ємністю 0,5 л. з підробленими марками.

За таких обставин, районним судом обґрунтовано прийнято рішення та встановлено факт зберігання алкогольних напоїв з марками акцизного податку України, що не перебувають в офіційному обігу, виявлених під час проведення Державною податковою інспекцією у місті Чернівцях фактичної перевірки на підставі наказу №174 від 07.07.2015 року (а.с.39).

Не допустив районний суд порушень і при прийнятті рішення про закриття провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а також при вирішення питання про конфіскацію та знищення вилучених алкогольних напоїв.

Інші доводи, які наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для зміни чи скасування постанови районного суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 15 квітня 2016 року, щодо нього за ч.1 ст.164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1