АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/194/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 квітня 2016 року м.Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю учасників ДТП ОСОБА_1, адвоката Абросимова В.С., ОСОБА_3, адвоката Горностаєва В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції : згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №884143, складеного 07.12.2015 p., ОСОБА_5 04 листопада 2015 року о 18 год. 15 хв., керуючи автомобілем ИЖ державний НОМЕР_1, на перехресті рівнозначних доріг пров. Шевченківського та вул. Козакевича, не надав дорогу автомобілю TOYOTA державний НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що наближався праворуч, допустивши зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби ИЖ державний НОМЕР_1 та TOYOTA державний НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду.

В протоколі зазначається, що своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

ОСОБА_5 дав суду пояснення та зазначив, що він не винний в скоєнні ДТП, що сталася 04.11.2015 р. на перехресті вул. Казакевича та пров. Шевченківського, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. Винним в ДТП вважає водія автомобіля TOYOTA ОСОБА_3, який порушив п.14.6 Правил дорожнього руху України, скоївши обгін на перехресті автомобіля, який рухався в попутному напрямку, та виїхавши на зустрічну полосу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_6, що підтверджується поясненнями ОСОБА_3, схемою ДТП, де зазначено місце зіткнення транспортних засобів. Просить закрити провадження по справі через відсутність в його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він був очевидцем ДТП, яка сталась 04.11.2015 р. на перехресті доріг пров. Шевченківського та вул. Козакевича. На своєму автомобілі Шевроле він виїхав з двору на рухався по пров. Шевченківському в напрямку вул. Ак. Павлова. В попутному напрямку слідом за ним рухався автомобіль TOYOTA державний НОМЕР_2. На перехресті вул. Казакевича та пров. Шевченківський автомобіль ИЖ під керуванням ОСОБА_5 здійснював маневр повороту праворуч. В цей час автомобіль TOYOTA на перехресті почав виконувати маневр обгону та «зацепив» автомобіль ИЖ, який нікому не заважав у русі. Після ДТП водій автомобіля TOYOTA підійшов до свідка ОСОБА_7 і став його звинувачувати в тому, що він заважав руху автомобіля TOYOTA та запитав, чи не пошкодив він його автомобіль Шевроле. Винним в ДТП свідок ОСОБА_7 вважає водія автомобіля TOYOTA.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 04.11.2015 р. він, керуючи автомобілем TOYOTA, рухався по пров. Шевченківському зі швидкістю 60-65 км/год. Перед ним на дорогу на малій швидкості виїхав автомобіль Шевроле. Щоб уникнути зіткнення з автомобілем Шевроле, водій ОСОБА_3 вирішив його обігнати та прискорив рух автомобіля. Коли вже закінчував обгін автомобіля Шевроле, відбулось зіткнення з автомобілем ИЖ, який виїхав на проїзну частину.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши учасників ДТП - водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_3, свідка ОСОБА_7, суд вважає, що справа підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, керуючи автомобілем ИЖ на перехресті рівнозначних доріг, не надав дорогу автомобілю ТОУОТА, що наближався праворуч, допустивши зіткнення.

Особа, яка склала протокол, вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Пунктом 16.12 Правил дорожнього руху України встановлено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближається праворуч.

Це правило застосовується в разі, якщо траєкторії руху транспортних засобів перетинаються або зливаються.

Із схеми місця ДТП вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась на полосі зустрічного руху для автомобіля ТОУОТА, враховуючи що відстань від краю дороги місця ДТП становить 5,26 м., а ширина проїзної частини - 7,06 м., тому в місці зіткнення траєкторії руху транспортних засобів не перетинались.

Згідно п.14.6 Правил дорожнього руху України обгін заборонено на перехресті.

Водій автомобіля ТОУОТА ОСОБА_3 в порушення вимог п.14.6 Правил дорожнього руху України, здійснивши на перехресті обгін автомобіля Шевроле, який рухався в попутному напрямку, виїхав на зустрічну полосу руху, де сталося зіткнення з автомобілем ИЖ під керуванням ОСОБА_1

Водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ИЖ, при повороті праворуч не рівнозначному нерегульованому перехресті, не створював перешкод іншим транспортним засобам, оскільки траєкторії руху інших транспортних засобів не перетинались та не зливались з траєкторією руху його транспортного засобу, тому не порушував п.16.12 Правил дорожнього руху України та в його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Згідно ч.2 ст.284 КУпАП України при наявності підстав, передбачених ст.247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На зазначену постанову суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року, ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_9 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , після чого, подальше провадження по наявній справі закрити за обігом строку притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обгрунтовує , що постанова суду першої інстанції є небгрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи та винесена в порушення норм матеріального та процесуального права.

Крім того ОСОБА_3 в апеляційній скарзі 04.03.2016 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Своє клопотання ОСОБА_3 обгрунтовує тим, що раніше подати наявну апеляційну скаргу не мав можливості, оскільки певний час після ухвалення судом постанови від 17 лютого 2016 року хворів і перебував на лікарняному, що підтверджується (а.с. 40), де міститься листок не працездатності, в якому зазначено що ОСОБА_3 перебував на лікарняному з 16.02.2016 по 12.03.2016 року.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_3 та поновити йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року по справі № 640/2140/15-п.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши учасників процесу аипеляційний суд приходить до висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

За таких обставин суд першої інстанції не мав процесуальної можливості визначати вину ОСОБА_3 в порушенні ПДР в скоєнні адміністративного провапорушення оскільки протокол у його відношенні не складався.

Позбавлений такої можливості і суд апеляційної інстанції. За таких обставин, висновки суду першої інстанції не базуються на вимогах КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про те , що п. 16.12 ПДР застосовується в разі, якщо траєкторії руху транспортних засобів перетинаються або зливаються є суб*єктивним і не базується на вимогах зазначеного вище пункту ПДР.

За вище наведених обставин висновок суду першої інстанції є невмотивованим та передчасним.

Між тим відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути в данному випадку накладено не пізніше ніж через три місяця з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, встановлені ст. 38 КУпАП України закінчились.

На час розгляду справи апеляційним судом цей строк сплинув.

Таким чином, в зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП України відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Сторони процесу не позбавлені права вирішити спір в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2016 року по справі № 640/2140/15-п.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2016 року щодо закриття адміністративного провадження у відношенні ОСОБА_1 скасувати.

Винести нову постанову якою аміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з збігом строку передбаченого ст.. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області