Справа № 362/7725/15-п Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 33/780/285/16 Доповідач у 2 інстанції Габрієль
Категорія 138 19.05.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2016 року -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, офіційно не працюючого

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з закінченням строків притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

У постанові судді зазначено, що 26 листопада 2015 року близько 07 год. 30 хв. ОСОБА_2 на 69 км а/д Київ-Одеса, керуючи автомобілем «Мерседес-208», д.н.з НОМЕР_3, при перестроюванні не надав дорогу мікроавтобусу «Мерседес Бенц-811», д.н.з НОМЕР_2, що рухався по тій смузі на яку він мав намір перестроюватись в результаті чого допустив зіткнення з мікроавтобусом «Мерседес Бенц-811». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілих немає.

Вказаними діями ОСОБА_2 допустив порушення п. п. 10.1., 10.3 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, що притягується до відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2016 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, через допущені порушення норм процесуального та матеріального права судом при розгляді справи. Суд першої інстанції не у повній мірі з'ясував усі фактичні обставини справи, не допитав свідків, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду, підійшов формально до вивчення обставин справи. Відтак постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, тому підлягає скасуванню. Також ОСОБА_2 зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 290143 було складено із порушеннями вимог ст.256 КУпАП. На думку ОСОБА_2 ПДР України порушив другий учасник ДТП - ОСОБА_4, про що свідчать матеріали справи, пояснення свідка ОСОБА_5 Також ОСОБА_4 постановою суду від 23.03.2016 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

ОСОБА_2 вказує, що при винесення постанови у справі суд першої інстанції без проведення автотехнічної експертизи, зробив свої висновки та розрахунки щодо механізму ДТП, також попри заперечення винуватості обома учасниками ДТП, у судовому засіданні не було допитаного жодного свідка.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, мотивуючи це тим, що він. діяв із порушенням п.п. 10.1, 10.3 ПДР.

Однак з такими висновками судді погодитися не можна, оскільки вони не обґрунтовані та належним чином не мотивовані.

ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції пояснив, що перед перестроюванням звернув увагу на те, що на смузі розгону, не заїжджаючи до карману зупинки, зупинився автомобіль «Менседес Бенц-811» під керуванням ОСОБА_4 Переконавшись, що його дії не створять перешкод або небезпеки учасникам руху, ОСОБА_2 розпочав здійснювати маневр. У той час, автомобіль «Мернседес Бенс-811» під керуванням ОСОБА_4, не оцінивши дорожньої обстановки, розпочав свій рух, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес-208».

У письмових поясненнях свідок ОСОБА_5 зазначив, що бачив як на смузі розгону зупинився автомобіль «Мерседес Бенц-811» під керуванням ОСОБА_4, не заїжджаючи до карману зупинки. У той час коли на смугу розгону перестроювався автомобіль «Мерседес-208» під керування ОСОБА_2, автомобіль «Мерседес Бенц-811» розпочав рух не переконавшись у наявності перешкоди та спричинив ДТП.

Відповідно до висновку судового експерта № 67 від 14.05.2016 року в даній дорожньо - транспортній ситуації, не має підстав технічного характеру вбачати в діях водія автомобіля «Мерседес-208» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.10.3 ПДР, оскільки він своїми односторонніми діями не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц-811» д.н.з. НОМЕР_2 шляхом гальмування, так як не мав можливості навіть виявити автомобіль «Мерседес Бенц-811» до зіткнення. У даній дорожній обстановці технічна можливість уникнення зіткнення з боку водія автомобіля «Мерседес Бенц-811» ОСОБА_4 полягала у виконанні ним вимог п.п. 10.1., 15.5. ПДР, на виконання яких у нього перешкод технічного характеру не було. Отже, водій автомобіля Мерседес Бенц-811 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом дотримання вимог п.п. 10.1., 15.5. ПДР.

Відповідно до Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зокрема:

- п.1.4. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

- п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- п.10.3. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до положень п.7 постанови пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Із огляду на наявність винесених постанов про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як щодо ОСОБА_2 так і щодо ОСОБА_4, суд приходить до висновку: навіть якщо в діях ОСОБА_2 і були наявні ознаки порушення ПДР, його вина виключається, адже вони виникли вимушено, через створення аварійної ситуації ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, а також дослідивши матеріали адміністративної справи, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, письмових пояснень свідка та із врахуванням висновку судового експерта № 67 від 14.05.2016 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки останній діяв відповідно до положень ПДР.

З огляду на вищевикладене, постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.03.2016 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати, а провадження щодо ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області В.О. Габрієль