АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/349/16 Справа № 705/3147/16-п Головуючий по 1 інстанції Годік Л. С.
Категорія:ст. 173 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Швидкий Д. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Швидкий Д.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_3 12 квітня 2016 року близько 08 год. 30 хв. в м. Умань по провул. Грінченка, 4, в приміщенні УКП «Уманьтеплокомуненерго» виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 та працівників закладу, такими своїми діями заважав працівникам виконувати свої обов'язки, тобто вчинив дрібне хуліганство, передбачене ст. 173 КУпАП.

На вказане судове рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на обставини його візиту до УКП «Уманьтеплокомуненерго» та розмови з ОСОБА_4 на підвищених тонах, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КК України. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушені норми КУпАП щодо об'єктивного, неупередженого та справедливого судового розгляду, а в матеріалах справи відсутні докази, які беззаперечно стверджують про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що суд допустився неповноти судового розгляду та не з'ясував обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, зокрема невірно оцінив його показання, дані ним в судовому засіданні, безпосередньо не допитав свідків-очевидців правопорушення, які, на думку апелянта, давали неправдиві пояснення слідчому Уманського ВП ГУНП в Черкаській області в підтримку своєї колеги ОСОБА_4

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи про що свідчить довідка про доставку SMS - повідомлення, однак його неявка не є перепоною для постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 7, ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції при розгляді даної справи і постановленні остаточного рішення цілком дотримався зазначених вимог закону.

Так, висновки судді про доведеність винуватості та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, які містяться в матеріалах адміністративної справи, він не визнаючи винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, зазначив, що приходив у встановлений день та час в приміщенні УКП «Уманьтеплокомуненерго», маючи на меті поспілкуватися зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 з приводу виконання нею своїх батьківських обов'язків по відношенню до свої малолітньої доньки, однак не вчиняв дрібного хуліганства і не виражалась нецензурною лайкою на її адресу та адресу працівників установи, а лише розмовляв з нею на підвищених тонах.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, його винуватість підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу серія АА №139804 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП від 13.04.2016 року, складеного інспектором Уманського ВП ГУНП ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 12.04.2016 року близько 08 год. 30 хв. в приміщенні УКП «Уманьтеплокомуненерго», розташованого в м. Умань по провул. Грінченка, 4 виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4 та працівників закладу, тобто вчинив дрібне хуліганство;

- матеріалів перевірки Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, затверджених начальником відділу ОСОБА_6, за результатами розгляду звернення ОСОБА_4 від 12.04.2016 року, про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні адмінправопорушення;

- пояснень ОСОБА_4 про те, що 12.04.2016 року близько 08 год. 30 хв. в приміщенні УКП «Уманьтеплокомуненерго» ОСОБА_3 вчинив відносно неї неправомірні дії, що виразились в тому, що він виражався на її адресу та на адресу її колег нецензурною лайкою в присутності відвідувачів установи.

Вказані пояснення ОСОБА_4 узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є послідовними і сумнівів в їх достовірності не викликають.

З огляду на викладене, невизнання в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, розцінюється як спроба правопорушника уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Доводи ОСОБА_3 про невиконання ОСОБА_4 своїх батьківських обов'язків по відношенню до їх малолітньої доньки, не являються предметом даного судового розгляду та апеляційним судом до уваги не приймаються.

Накладене судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_3 в мінімальних межах санкції ст. 173 КУпАП у виді штрафу в мінімальному його розмірі, відповідає вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та є розмірним скоєному ним адміністративному правопорушенню та особі винного, який по місцю проживання характеризується позитивно.

Разом з цим, судом першої інстанції не в повному обсязі виконані вимоги ст. 27 КУпАП про те, що стягнення у виді штрафу призначається судом не у твердій сумі, а в ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який встановлений законодавством України на момент вчинення правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 17 грн.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення не у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а у грошовому еквіваленті, що є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_3 стягнення, однак в межах, визначених місцевим судом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, змінити в частині накладеного на нього адміністративного стягнення.

Вважати його підданим адміністративному стягненню за ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. М. Швидкий