Справа № 161/4724/16-п
Провадження № 3/161/1306/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 31 травня 2016 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., з участю представника департаменту муніципальної поліції ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, українку, громадянку України, середньо-спеціальною освітою, розлученої, приватного підприємця, маючої на утриманні повнолітню дитину, що продовжує навчання та двох батьків пенсійного віку, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кв.№39, 29 березня 2016 року підданої адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради адміністративному стягненні за ст.152 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

за ч.2 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Біля 11-тої години 25-ть хвилин 05 квітня 2016 року, в м.Луцьк Волинської області, ОСОБА_3, являючись фізичною особою-підприємцем, в невстановленому Луцькою міською радою місці для тимчасової споруди торгівельного призначення, розмістивши розкладний лоток на тротуарі, біля буд.№4, що по вулиці Сенаторки Левчанівської, здійснювала торгівлю з рук промисловими товарами, а саме: косметикою, фарбою для волосся, хімічними засобами для чистки коврів, засобами проти шкідників та насінням овочів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП не визнала та пояснила, що між нею та ПАТ Луцьким виробничим швейним підприємством Волинь 1 лютого 2016 року укладено договір оренди невідокремленої частини приміщення на другому поверсі будинку під №4 по вул..Сенаторки Левчанівської.

Також, ОСОБА_3 пояснила, що відповідно до п.1.5 договору оренди орендар має право використати обєкт оренди для розміщення магазину, відповідно до п.10.10 договору орендар має право використовувати земельну ділянку для забезпечення мети найму та безперешкодного доступу відвідувачів.

Разом з тим, ОСОБА_3 зазначила, що земельна ділянка належить орендодавцеві на підставі ст.799 ЦК України, ст.120 Земельного Кодексу України (ЗК України), згідно ст.42 ЗК України та інших норм чинного законодавства дана земельна ділянка є прибудинковою територією, тобто територією навколо будинку на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації.

Окрім того, ОСОБА_3 в підтвердження своїх доводів просила суд врахувати постанови Луцького міськрайонного суду від 17 вересня 2009 року, 29 квітня 2010 року по справах про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.160 КУпАП за аналогічних обставин та закриття проваджень за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, та від 12 березня 2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.164 КУпАП за аналогічних обставин та закриття проваджень за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та вважати, що встановлені в цих рішеннях обставини відповідно до ст.72 КАС України не доказуються при розгляді інших справ, оскільки торгівля в даному місці, не містить складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 пояснив, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_4 здійснювала торгівлю промисловою групою товарів на тротуарі без відповідних дозвільних документів, за що передбачена відповідальність за ст.164 КУпАП, однак, протокол складено за ст.160 КУпАП.

Також, захисник ОСОБА_2 зазначив, що ст.ст.160 та 164 КУпАП передбачено різні види правопорушень, і висновок про неможливість їх ототожнення зроблений у Постанові Луцького міськрайонного суду від 29 квітня 2010 року, а саме за торгівлю без дозвільних документів було закрите в звязку відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст.160 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_2 зазначив, що торгівля проводилась в установленому місці, оскільки ОСОБА_3 орендує частину приміщення, що належить на праві власності орендодавцю та знаходиться за адресою: м.Луцьк, вул.Сенаторки Левчанівської 4, а тому відповідно до ст.120 Земельного Кодексу України має право використовувати обєкт оренди для розміщення магазину.

Разом з тим, ОСОБА_2 зазначив, що в звязку з розміщенням рекламного лотка на вході в будинок, де орендується приміщення не є порушенням правил торгівлі.

Також, захисник ОСОБА_2 зазначив, що інспектор департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради не мав повноважень складати відносно ОСОБА_3, протокол про адміністративне правопорушення.

З врахуванням поданих сторонами доказів суддя встановив наступні обставини.

З свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця встановлено, що ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю (а.с.9).

З договору оренди від 1 лютого 2016 року встановлено, що між орендодавцем ПАТ Луцьким виробничим швейним підприємством Волинь, та орендарем ОСОБА_3 1 лютого 2016 року укладено договір оренди невідокремленої частини приміщення площею 91,6 кв.м. будинку під №4 по вул..Сенаторки Левчанівської в м.Луцьк (а.с.34-40).

З протоколу огляду та вилучення від 5 квітня 2016 року, рапорта інспектора департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_3 здійснювала торгівлю з рук промисловими товарами на тротуарі, біля буд.№4, що по вулиці Сенаторки Левчанівської (а.с.4-5,14).

З пояснень ОСОБА_3 суддя встановив, що вона не оспорює час, місце, спосіб торгівлі та найменування товару, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а не погоджується з забороною Луцької міської ради проводити торгівлю з розкладного лотка на тротуарі, біля буд.№4, що по вулиці Сенаторки Левчанівської.

Вилучення предметів торгівлі та складання протоколу працівниками поліції підтвердила свідок ОСОБА_6.

Однак, згідно п.7,9 Постанови КМ України від 15 червня 2006 р. N 833 Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів торговельними об'єктами є: павільйон, кіоск, ятка, палатка, намет, лоток, рундук та торговельні об'єкти розміщуються в установленому порядку.

Встановлення місця торгівельного обєкта визначається рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 2 серпня 2012 року Про Правила розміщення та функціонування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м.Луцьк.

Згідно п.2.5.5.1.20 Правил благоустрою м.Луцьк забороняється розташування обєктів торгівлі на усій території міста, крім спеціально призначених для торгівлі місць (а.с. 55).

Рішення про визначення місця торгівлі з торгівельного обєкта у виді тимчасової споруди підприємцю ОСОБА_3 на тротуарі, біля буд.№4, що по вулиці Сенаторки Левчанівської в м.Луцьк не приймалось, оскільки ОСОБА_3 до виконавчого комітету Луцької міської ради не зверталась.

Таким чином, слід прийти до висновку, що місце, де проводила торгівлю ОСОБА_3 було невстановленим для проведення торгівлі.

Доводи ОСОБА_3 про право проводити торгівельну діяльність відповідно до ст.120 ЗК України, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки у випадку оренди приміщення земельна ділянка будівлі може бути використана для забезпечення мети діяльності, обслуговування будівлі, однак, без зміни цільового призначення.

Окрім того, посилання ОСОБА_3 на постанови Луцького міськрайонного суду від 17 вересня 2009 року, 29 квітня 2010 року по справах про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.160 КУпАП, від 12 березня 2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності ст.164 КУпАП, ст.72 КАС України не спростовує та не доводить відсутність в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд встановив, що згідно п.3.4.4, п.5.5 Положення про департамент муніципальної поліції Луцької міської ради, п.4 розділу ІІІ Посадової інструкції інспектора відділу протидії стихійної торгівлі департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради, інспектор має право складати протокол про адміністративне правопорушення у справах, що віднесені до їх компетенції, а тому доводи сторони захисту щодо відсутності в інспектора такого права безпідставні.

Також, доводи сторони захисту, що протокол складено за відсутності дозволу на торгівлю, суперечить обставинам справи, оскільки предметом адміністративного правопорушення є торгівля з рук в неустановлених місцях, а не дозвіл на право здійснювати торгівлю.

З врахуванням обєктивно проведеного аналізу доказів, суд встановив, що вина ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушенні доведена.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.160 КУпАП, як торгівля з рук у невстановлених місцях промисловими товарами.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суддя враховуючи викладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, встановив, що на ОСОБА_3 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межі санкції статті, за якою притягається до адміністративної відповідальності з конфіскацією предметів торгівлі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з ОСОБА_3 необхідно стягнути 275 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 24 ч.1 п.2,27,29, 33, 283, 284 ч.1 п.1 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_3 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп., з конфіскацією предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_3, в дохід держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок, за наступними реквізитами: найменування суду - Луцький міськрайонний суд Волинської області, назва податку - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), банк - ГУДКСУ у Волинської області, код банку 803014, номер рахунку 0002, одержувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030001, ідентифікаційний код одержувача 38009628.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-290 КУпАП до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.О. Ковальчук