Справа №461/3098/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

23.04.2016 року о 04.45 год. в м.Львові на вул.Сяйво, 11, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт правопорушення не визнав. При цьому зазначив, що не вживав спиртні напої до керування автомобілем. Випив пиво після перепаркування авто, на заднє сидіння автомобіля з місця водія перемістився, тому що побоюється працівників правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_2, інспектор поліції, який складав протокол, в судовому засіданні зазначив, що 23.04.2016 року під час патрулювання побачив автомобіль KIA CERATO в якому не працювали всі габарити та вирішив направитьсь до цього авто для зясування обставин та складання відповідних документів. Він бачив як автомобіль проїхав приблизно 10 метрів, зупинився, а водій з пасажирського сидіння перемістився на заднє сидіння. Окремо відзначив, що в ході спілкування з ОСОБА_1, останній повідомив, що перепаркував автомобіль після вживання спиртних напоїв.

Свідок ОСОБА_3 зазначила, що 23.04.2016 року перебувала в автомобілі ОСОБА_1 Зазначила, що після спільного розпивання пива в автомобілі з ОСОБА_1, останній цим авто не керував, а лише вмикав мотор. Про що ОСОБА_1 спілкувався з поліцейським не чула, не памятає чи переміщався останній з водійського сидіння на заднє.

З дослідженого в судовому засіданні відео наданого Управлінням ПП в м. Львові ДПП видно, що ОСОБА_1А покидає автомобіль з заднього сидіння, а під час спілкування з інспектором визнає факт перепаркування авто після вживання алкогольних напоїв.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом від 23.04.2016 року (а.с.6), оглянутим в судовому засіданні відеозаписом та поясненнями інспектора.

Суд відхиляє пояснення ОСОБА_1 щодо не вчинення ним даного правопорушення, адже вони спростовуються вищенаведеними доказами.

Суд, також відхиляє пояснення свідка ОСОБА_3 в частині не керування ОСОБА_1 автомобілем після спільного розпивання алкогольних напоїв, адже такі пояснення є непослідовні, плутані, а свідок перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_1 Більше того, остання добре памятає ті обставини, що ставлять під сумнів відомості зазначені в протоколі, однак взагалі не памятає ті обставини, які прямо вказують на вчинення правопорушення, хоча перебувала в автомобілі.

Про факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 свідчить і його поведінка, оскільки останній намагаючись приховати цей факт, помітивши патрульну машину перемістився з водійського сидіння на заднє.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, суд дійшов висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 221, 276-280, 283-286 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 275,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена та на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В. Стрельбицький