АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/229/16 Головуючий у І-й інстанції - Ковтун Н.Г.
Справа № 199/4359/15-п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження по притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2016 року, провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 16.05.2015 року року, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, повертаючи наліво при зеленому сигналі основного світлофору не надала дорогу транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем. ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 10.1, 16.6 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить призначити автотехнічну експертизу механізму ДТП за наявними у справі матеріалами. Також просить скасувати постанову судді першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги та доповненнях до неї, зазначає, що вказана постанова судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Також суд першої інстанції виніс постанову неправильно давши оцінку фактам, що знаходяться в матеріалах справи та неповно дослідивши обставини пригоди, оскільки суд не прийняв клопотання про доручення автотехнічного експертного дослідження. Також суд безпідставно відмовив в долучені до матеріалів справи відеозапис с камери відео спостереження. Покази потерпілого ОСОБА_3 не підлягають увазі, адже спростовуються показами інших свідків, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_8, підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити. Пояснили, що інспектор ДАІ не точно та не пропорціонально схематично відобразив дану ділянку дороги. Оскільки відстань між краями проїзної частини вул. Спаської, через просп. 200 річчя ОСОБА_9, складає ? 53,21м. Також зазначають, що покази ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є послідовними, узгоджуються між собою за обставинами та хронологією, і в цілому створюють єдину картину події.

В суді апеляційної інстанції, представник потерпілого ОСОБА_3 захисник ОСОБА_11, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, просила її залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_8, представника потерпілого ОСОБА_11, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, про те, що судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, є безпідставним, не обґрунтованим та незаконним спростовуються матеріалами справи.

Так висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 510158; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; фототаблицею до схеми місця ДТП; поясненнями ОСОБА_2, згідно яких вбачається, що вона в момент увімкнення дозволяючого зеленого сигналу світлофора виїхала на просп. 200 річчя Кривого Рогу. В цей час, у зустрічному напрямку по вул. Спаській, з вул. Каспійського рухався автомобіль «Мерседес VITO », також на зелений сигнал світлофора. В наслідок руху вищезазначених транспортних засобів на перехресті, вона виконала маневр повороту в ліво, не надала дорогу автомобілю «Мерседес VITO»; поясненнями потерпілого ОСОБА_3 з яких вбачається, що останній,розпочав рух на зелений сигнал світлофора не змінюючи напрямку руху, побачив ліворуч від себе автомобіль «Mazda 6», який виконував поворот ліворуч, який згідно ПДР України повинен дати дорогу автомобілям які рухаються прямо. Тому він розраховував на те, що автомобіль «Mazda 6» виконує всі вимоги ПДР, продовжував рухатися прямо не змінюючи напрямку свого руху. «Mazda 6» рухалась у третій смузі від правого краю дороги із постійною швидкістю 20-30 км/год. Та в момент, ОСОБА_3, завершав проїжджати смугу руху по якій рухався автомобіль «Mazda 6», останній здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес VITO».

Так, за положеннями пункту 1.3 та пункту 1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, та їх дії і бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдати матеріальних збитків.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофору, водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати перевагу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертаючи праворуч.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2, підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, а саме у автомобіля «Mazda 6» передньої лівої частини, яким керувала водій ОСОБА_2 та у автомобіля «Мерседес VITO», яким керував ОСОБА_3 задня права нижня та ліва нижня (відірване колесо), локалізація яких свідчить про наявність причинного звязку з наслідками, за що останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП .

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 в скоєнні нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджені наявними доказами в матеріалах справи.

Так, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, щодо неправильного надання оцінки місцю та події ДТП, що інспектор ДАІ не точно та не пропорціонально схематично відобразив дану ділянку дороги, спростовується схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, а тому доводи в цій частині є необґрунтованими.

Пояснення надані ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_3, повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказам, не суперечать між собою, тому у апеляційного суду сумнівів стосовно їх правдивості не виникає.

Між тим, доводи доповненої апеляційної скарги, стосовно того, що покази ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 є послідовними, узгоджуються між собою за обставинами та хронологією, і в цілому створюють єдину картину події, а саме те, що водій автомобіля «Мерседес VITO» рухався навскоси «зрізаючи кут», спростовуються тим, що згідно вимоги 16.3 ПДР України, у разі необхідності надання перевазі русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою. Як вбачається з показів ОСОБА_2, вона не оцінила дорожню обстановку як небезпечну та продовжила рух до того місця, де вона вважала мала зупинитись для надання дороги. Так, відповідно до схеми місця ДТП, попереду водія ОСОБА_2, була відсутня стоп-лінія чи світлофор. Зі схеми місця ДТП, також вбачається те, що перехрестя по вул. Спаській та 200-річчя ОСОБА_9, на яке вказують свідки, має зміщення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 10.1, 16.6 ПДР України, знаходиться в причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Судом першої інстанції правильно не надано оцінку висновку експертного дослідження № 70/27-14 від 29.07.2015 року, який був наданий ОСОБА_2 та її захисником, оскільки даний висновок був зроблений за заявою зацікавленої сторони, та містить вихідні данні, які були надані тільки стороною ОСОБА_2 Для проведення повного та неупередженої авто технічної експертизи, учасники ДТП мали можливість заявити відповідне клопотання у суді першої інстанції, однак такого клопотання стороною не заявлялося. Тому, апеляційним судом відмовлено у задоволенні клопотання щодо проведення авто технічної експертизи, оскільки стороною не доведено і не обґрунтовано поважних і обєктивних причин не надання ткого клопотання і доказів у суді першої інстанції. Посилання в апеляційній скарзі на те, що в КУпАП, це право не обмежено наявністю клопотання учасника судового процесу, а в даному випадку суд вправі призначити експертизу з власної ініціативи, є необґрунтованими, оскільки призначення авто - технічної експертизи, є правом сторін а не обовязком суду.

Доводи апеляції відносно того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки відеозапису зробленого камерою спостереження наданою захисником за адвокатським запитом є безпідставними, так як даний відеозапис наявний в матеріалах справи і з нього слідує, що ОСОБА_2 не надала дорогу автомобілю, що рухався у зустрічному напрямку прямо. Інші доводи з цих обставин зводяться фактично до переоцінки доказів, а тому суд не бере їх до уваги.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриттю провадження у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, так як адміністративне правопорушення скоєно 16 травня 2015 року, тобто на момент прийняття судового рішення згідно до вимог ст. 38 КУпАП строк для накладення адміністративного стягнення сплинув.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2016 року відносно ОСОБА_2 , якою провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області -підпис- ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1