АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/243/16 Головуючий у І-й інстанції - Воздвиженський О.Л.
Справа № 175/1088/16-п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Кіровоградської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою судді, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 15.03.2016 року, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час перестроювання не надала дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку по тій самій смузі на яку мала намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення зазначених автомобілів та отримано механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.1.3, п.1.5, п. 10.3 Правил дорожнього руху, тобто допустила правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову судді ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Мотивована скарга тим, що постанова безпідставна, не обґрунтована та незаконна. Зазначає, що судом проігноровано такий доказ як відеозапис зроблений відеокамерою розташованою на АЗС, фото таблицею місця події де відбулось ДТП.Вказує на те, що притягати до адміністративної відповідальності необхідно водія ОСОБА_3

На апеляційну скаргу потерпілим ОСОБА_3 надані заперечення, де зазначив, що скарга є безпідставною та такою, що підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін. Мотивував тим, що апеляційна скарга не містить посилання на порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до незаконності рішення суду. Суть апеляції зводиться до переоцінки доказів на свій лад, висловлювань припущень та своїх міркувань з приводу події ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_4 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просили її задовольнити. ОСОБА_2 пояснила, що дійсно мала намір їхати в напрямку по трасі «Полтавський шлях» зі швидкістю близько 50 км/год. та в районі майданчика «Каменый двор» зіткнулась з білим автомобілем «Ніссан», який рухався зліва від неї в напрямку вул. Передовий. Зазначила, що правопорушення вона не скоювала, Правил дорожнього руху не порушувала, тому що ніякого маневру по перестроюванню з своєї смуги руху на ліву смугу перед чи в момент зіткнення не здійснювала, а рухалась прямолінійно згідно траєкторії проїзної частини дороги.

Потерпілий ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду просили постанову судді першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. ОСОБА_3 пояснив, що він рухався в лівому ряду, а автомобіль «Таврія» в правому. Зазначив, що автомобіль «Таврія» без показника повороту, коли ОСОБА_3 почав її випереджувати, вдарив його машину в передню праву дверцята.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників ДТП, їх захисників, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, про те, що висновок суду щодо її винуватості є безпідставним, не обґрунтованим та незаконним спростовуються матеріалами справи.

Так висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 281390; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; поясненнями ОСОБА_2, з яких вбачається, що вона мала намір їхати в напрямку по трасі « Полтавський шлях» зі швидкістю близько 50 км/год. та в районі майданчика «Каменый двор» зіткнулась з білим автомобілем «Ніссан», який рухався зліва від неї в напрямку вул. Передовий; поясненнями потерпілого ОСОБА_3, з яких вбачається, що він рухався в лівому ряду, а автомобіль «Таврія» в правому. Зазначив, що автомобіль «Таврія» без показника повороту, коли ОСОБА_3 почав її випереджувати, вдарив його машину в передню праву дверцята.

Так, за положеннями пункту 1.3 та пункту 1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язанні знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, та їх дії і бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдати матеріальних збитків.

Відповідно до пункту 10.3 ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2, підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, а саме деформація лівого переднього крила, тріщина лівого показника повороту, зняття лакокрасочного покриття на автомобілі, яким керувала водій ОСОБА_6 та деформація правої передньої двері та задньої правої двері, зняття лакокрасочного покриття в цих місцях, локалізація яких свідчить про наявність причинного в'язку з наслідками.

Зазначені в схемі місця ДТП пошкоджень транспортних засобів та їх локалізація спростовує ствердження ОСОБА_2 про те, що вона не змінювала своєї траєкторії руху.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 в скоєнні нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджені наявними доказами в матеріалах справи.

Доводи апеляції відносно того, що суд першої інстанції проігнорував відеозапис зроблений камерою спостереження розташованою на АЗС та фототаблицею місця поді де відбулось ДТП. є безпідставними, так як досліджений у судовому засіданні апеляційного суду даний відеозапис тільки підтверджу висновок суду першої інстанції із якого слідує, що ОСОБА_7 не надала дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір виїхати..

Наданий ОСОБА_2 та її захисником, в суді апеляційної інстанції, висновок експертного дослідження № 20/10.1-6 від 27.04.2016 року, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки даний висновок був зроблений за заявою зацікавленої сторони, та містить вихідні данні, які були надані тільки ОСОБА_2 Для проведення повного та неупередженої авто технічної експертизи, учасники ДТП мали можливість заявити відповідне клопотання у суді першої інстанції, однак такого клопотання стороною не заявлялося.

Стосовно посилань в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_3 створив аварійну ситуацію, та його потрібно притягнути до адміністративної відповідальності, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки на водія ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення не складався, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 1.3,1.5,10.3, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини, наслідки, а також особу порушника, яка вини не визнала, пом'якшуючих обставин не встановлено, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником.

Будь-яких інших порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року відносно ОСОБА_2, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко