АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/272/16 Головуючий у І-й інстанції - Биканов І.Р.
Справа № 216/252/16-п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнано винним за ст. 124 КУпАП, а провадження закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 квітня 2016 року, провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 25.12.2015 року року, ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, біля будинку № 116 Б-1 по вул. Купріна в м. Кривому Розі, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав меж безпечної швидкості, не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП постраждалих не має, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вказана постанова судді є необґрунтованою в частині визнання його вини у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП. Зазначає, що судом не було встановлено характер пошкодження, розмір пошкодження автомобілів, не досліджені фотознімки, зроблені на місці ДТП 25.12.2015 року. Оцінка доказів суддею не ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні та встановленні всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки дана постанова судді винесена з суттєвим порушенням законодавства. Суд виніс постанову посилаючись тільки на пояснення представника ОСОБА_4 не взявши до уваги пояснення всіх свідків ДТП та матеріалів які знаходяться у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Постанову суду просив скасувати, а провадження закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, постанову суду вважав законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, та такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним ( п.12.1 ПДР).

Так, за положеннями пункту 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Матеріалами справи, що узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_4, поясненнями самого ОСОБА_3, саме порушення вищенаведених пунктів ПДР водієм ОСОБА_3 і послугувало причиною дорожньо - транспортної пригоди, за вчинення якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП .

Доводи викладені в апеляції відносно того, що судом була не надана належна оцінка, поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, спростовується тим, що як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_6, то останній не бачив самого факту ДТП, а лише почув свист гальмування, після чого в дзеркало заднього виду побачив, що вже на лівій смузі для руху автомобіль «ВАЗ» ударив автомобіль «Лексус» в задню частину, та момент зіткнення не бачив. Стосовно пояснень свідка ОСОБА_7, , що автомобіль «Лексус» для уникнення зіткнення різко виїхав на ліву полосу для руху, тим саме перекривши рух автомобілю «ВАЗ 2104», який застосував екстрене гальмування, але зіткнення уникнути на вдалось, суперечать показам інспектора ПП ГУНА в Дніпропетровській області ОСОБА_8, оскільки останній пояснив, що автомобіль у автомобіля «Лексус» був пошкоджений задній бампер, а у автомобіля «ВАЗ» передня частина, автомобілі стояли у попутному напрямку. Згідно схеми ДТП гальмівний шлях лівого колеса «ВАЗ» складав 26.5 м., правого 25 м. тому винним в ДТП був водій автомобіля «ВАЗ». Інші доводи зводяться фактично до переоцінки пояснень свідків і інших доказів, а тому апеляційним судом до уваги не беруться.

Стосовно доводів апеляційної скарги, стосовного того, що автомобіль «Лексус» залишав місце ДТП, не підтверджено доказами і спростовуються матеріалами справи, оскільки по приїзду працівників поліції, автомобілі стояли на місці зіткнення.

Посилання ОСОБА_3 на те, що водій ОСОБА_4 змінив напрямок руху, чим порушив вимоги п.п. 2.3, 12.3, 13.3, 13.1 ПДР України не знайшли свого підтвердження матеріалами справи і в апеляційній інстанції не встановлено.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 13.1ПДР України, які знаходиться в причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення є законним та обґрунтованим.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак, вважаю необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25 квітня 2016 року відносно ОСОБА_3, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та провадження закрито за давністю накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області -підпис- ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1