ПОСТАНОВА

29 квітня 2016 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., при підготовці до розгляду справи, яка надійшла від від Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На адресу суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішується питання щодо правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, і у разі виявлених порушень ст. 256 КУпАП справа разом з адмінпротоколом повертається до органу, що їх склав для належного дооформлення.

Протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами до нього слід повернути для належного дооформлення, як складеного в порушення вимог ст.256 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Вимоги вказаної статті, при складені протоколу старшим державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 не дотримані.

Так, в протоколі суть адміністративного правопорушення зазначено наступним чином «--- вчинив правопорушення здійснення господарської діяльності 25.03.2016 року о 05.29 годині (перевезення пасажирів автомобільним транспортом) без державної реєстрації та без ліцензії на права здійснення діяльності, яка підлягає ліцензуванню. Зазначене порушення відображено в акті огляду, місце вчинення адміністративного правопорушення від 25.03.2016 р. ст..14, 18, 25 Закону України від 15.05.2003 р. № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» із змінами та доповненням, ст..8 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 р. № 222-VІІІ із змінами та доповненнями».

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений. Тому в протоколі повинні обєктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.

Протокол не містить достатні відомості, що характеризують особу правопорушника.

Так, в протоколі лише зазначено прізвище, імя , по батькові правопорушника та місце його проживання.

В той же час відомостей про дату його народження та відомостей про документ, що засвідчує особу протокол не містить.

Суд зазначає, що відомості про дату народження правопорушника мають бути зафіксовані в протоколі і мають значення при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки адміністративна відповідальність настає з 16- річного віку, а до осіб у віці з 16 до 18 років вживаються заходи впливу, передбачені ст..24-1 КУпАП.

Відомості про особу правопорушника встановлюються за наявними в нього документами, але зміст протоколу відомостей про документи, на підставі яких було встановлено особу правопорушника не містить.

Крім того описуючи суть адміністративного правопорушення, посадова особа, яка склала вказаний протокол, зазначаючи про те, що правопорушник здійснював господарську діяльність, а саме перевезення пасажирів автомобільним транспортом, взагалі не зазначила марку автомобіля, його державний номер.

В описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення також не викладено фактичних обставин правопорушення, не вказано яким чином правопорушник здійснював господарську діяльність, на якому маршруті надавав послуги по перевезенню пасажирів, кому надавав такі послуги, чи існувала регулярність надання таких послуг.

Частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачається відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Однак в протоколі суть адміністративного правопорушення зазначена як здійснення господарської діяльності без державної реєстрації та без ліцензії на права здійснення діяльності, яка підлягає ліцензуванню.

Як вбачається з довідки Добропільської ОДПІ від 28.03.2016р. №2517/05-07-08-13-6, ОСОБА_1 12.05.2004 року припинив діяльність, як фізична-особа підприємець.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та ст.4 Закону України "Про підприємництво", треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємництва, та юридичними особами.

Отже, враховуючи вищевказані норми законодавства, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання можлива за умови, якщо субєктом правопорушення є фізична особа, а за провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, якщо субєктом правопорушення є фізична особа, зареєстрована як суб'єкти підприємництва, та юридична особа.

Всупереч зазначеному, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 здійснював одночасно господарську діяльність без державної реєстрації та без ліцензії на права здійснення діяльності, яка підлягає ліцензуванню.

За вказаних обставин суд позбавлений можливості об'єктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 по суті, у зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами до нього підлягає поверненню для належного до оформлення і усунення вищевказаних недоліків.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено. Разом з тим, пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», передбачає, що під здійсненням будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, яка провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року).

Крім цього, суд зазначає, що за вищевказаними фактами судом вже було винесено постанову 01 квітня 2016 року про повернення протоколу № 69 серії АА № 848610 від 25.03.2016 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП до Добропільської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області для належного дооформлення, але вимоги, зазначені в постанові суду від 01 квітня 2016 року, при повторному направленні вказаного протоколу до суду, посадовими особами Добропільської ОДПІ враховані не були.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 164, 256, 278 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Повернути протокол № 69 серії АА № 848610 від 25.03.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, разом з доданими до нього матеріалами, до Добропільської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області для належного дооформлення.

Постанова оскарженю не підлягає.

Суддя

Добропільського міськрайонного суду ОСОБА_3