Справа № 521/3443/16-п
Номер провадження 3/521/2729/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого Граніна В.Л.

при секретарі Лукьяновій В.І.

за участю:

представника Одеської митниці ДФС ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 справу, що надійшла з Одеської митниці ДФС за протоколом складеним відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм фірми ТОВ «Інтранс», який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Платона, 26/1, про порушення митних правил, передбаченого ст. 484 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0031/50000/16 від 20.01.2016 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_2 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України.

З вищезазначеного протоколу про порушення митних правил вбачається, що 19.01.2016 року до митного поста «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС у напрямку з Грузії до України на судні «Vilnius Seaways» прибув вантажний автомобіль ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1/АЕ9546ХХ, від компанії «Greenwav LTD» (Батумі) під керуванням водія гр. ОСОБА_2 з товаром «зелень свіжа» по митній декларації EE № 125110011/2016/70193.

У ході проведеної перевірки фактів переміщення через митний кордон України вказаного транспортного засобу, згідно з інформацією, що міститься в ЄАІС, було встановлено, що автомобіль ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 09.07.2015 року виїхав за межі митної території України, а 18.07.2015 року повернувся на митну території України. Крім цього, автомобіль ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 31.07.2015 року виїжджав за межі митної території України, а повернувся на митну території України 06.08.2015 рок.

Проте, відповідно до митної декларації ЕК№10319010/2015/12558(,0) оформленої Російською митницею 11.07.2015 року транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1, з експортним вантажем «сахар пісок» виїхав з території Російської Федерації та в'їхав на митну територію України поза митним контролем, а саме поза місцем розташування митного органу і без виконання митних формальностей через митний пост «Матвеєв-Курган»(РФ) в м. Донецьк (непідконтрольна Україні територія).

Згідно з митною декларацією ЕК№ 10319010/2015/15007(,0) оформленою Російською митницею, транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_2, з експортним вантажем «сахар пісок» 01.08.2015 року виїхав з території Російської Федерації та в'їхав на митну територію України поза митним контролем, а саме поза місцем розташування митного органу і без виконання митних формальностей через митний пост «Матвеєв-Курган» (РФ) в. м. Донецьк (непідконтрольна Україні територія) через закритий пункт пропуску розташований в зоні діяльності Донецької митниці ДФС, в якому припинено здійснення прикордонного, митного та інших видів контролю, відповідно до наказу державної фіскальної служби України від 27.11.2014 року №331.

Таким чином, на думку митного органу, у водія фірми ТОВ «Інтранс» ОСОБА_2 наявні ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 484 МК України, а саме зберігання, перевезення чи придбання товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

На підставі вказаних обставин у відношенні гр. ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил №0031/50000/16 від 20.01.2016 року.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_2 участі не приймав, однак приймав участь його представник, який також є представником ТОВ «Інтранс», що є власником транспортного засобу, просив провадження по справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, відносно якої складено протокол, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 484 МК України, та накласти стягнення відповідно до санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання гр. ОСОБА_2 винним у порушені митних правил, передбачених ст. 484 МК України. При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 19.01.2016 року до митного поста «Іллічівськ» Одеської митниці ДФС у напрямку з Грузії до України на судні «Vilnius Seaways» прибув вантажний автомобіль ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1/АЕ9546ХХ, від компанії «Greenwav LTD» (Батумі) під керуванням водія гр. ОСОБА_2 з товаром «зелень свіжа» по митній декларації EE № 125110011/2016/70193.

У ході проведеної перевірки фактів переміщення через митний кордон України вказаного транспортного засобу, згідно з інформацією, що міститься в ЄАІС, було встановлено, що автомобіль ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 09.07.2015 року виїхав за межі митної території України, а 18.07.2015 року повернувся на митну території України. Крім цього, автомобіль ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 31.07.2015 року виїжджав за межі митної території України, а повернувся на митну території України 06.08.2015 рок.

Проте, відповідно до митної декларації ЕК№10319010/2015/12558(,0) оформленої Російською митницею 11.07.2015 року транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1, з експортним вантажем «сахар пісок» виїхав з території Російської Федерації та в'їхав на митну територію України поза митним контролем, а саме поза місцем розташування митного органу і без виконання митних формальностей через митний пост «Матвеєв-Курган» (РФ) в м. Донецьк (непідконтрольна Україні територія). Однак, як такої митної декларації митними органами не надано, є тільки електрона ксерокопія, зовсім не посвідчена та ще й не на державній українській мові, яка зовсім не підтверджує використання транспортним засобом ввезеним саме поза митним контролем. Крім того, з цієї декларації не можливо встановити чи було фактичне переміщення транспортного засобу через пункт «Донецьк» РФ. Таким чином, на думку суду цей доказ недопустимий.

Згідно до положень ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів, поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, в тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вимоги до протоколу про порушення митних правил визначені у ч. 2 ст. 494 МК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити дані про місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил.

Митний орган зазначає, що гр. ОСОБА_2 перемістив автомобіль ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1, поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, однак, всупереч ч. 1 ст. 256 КУпАП та п. 4 ч. 2 ст. 494 МК України, не зазначено час та конкретне місце вчинення правопорушення, а також не надано жодних офіційних доказів на підтвердження самого факту скоєння правопорушення. Без зазначення цих даних неможливо встановити вину особи на яку складено протокол. Крім того, цей факт підтвердив представник митного органу, який зазначив, що дійсно немає офіційних документів митниці Російської Федерації щодо підтвердження факту виїзду автомобілю ДАФ з території РФ, крім роздруківки з БД «ЄАІС».

Згідно ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отриманих від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій. Однак, всупереч вказаній нормі, в матеріалах справи немає жодних офіційних письмових документів на підтвердження факту порушення митних правил, які повинні бути завірені у встановленому законом порядку.

Крім цього, судом встановлено, що згідно до ч. 4 ст. 511 МК України, вилучені товари, транспортні засоби та документи повинні бути перелічені у протоколі, що складається в передбачених цим Кодексом випадках, або в доданому до нього описі з точним зазначенням кількості, міри, ваги та особливих ознак цих товарів, транспортних засобів, а також вартості товарів, транспортних засобів.

Форма протоколу про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів, що передбачає при його складанні понятих (ст. 505 МК України) затверджена Наказом Міністерства Фінансів від 31.05.2012 року №652, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 червня 2012 року за №1015/21327 (далі Наказ №652). Однак, всупереч цього, при складанні протоколу у відношенні гр. ОСОБА_2 та вилучені транспортного засобу поняті залучені не були.

Митним органом не надано до суду належних доказі того, що зазначений транспортний засіб під керуванням гр. ОСОБА_2 перетинав державний кордон України поза митним контролем без проходження митних формальностей, а твердження митного органу про перетин вказаним транспортним засобом державного кордону через митний пост «Матвеєв-Курган» (РФ) в м. Донецьк (непідконтрольна Україні територія) є лише припущення, що не ґрунтується на доказах.

Крім цього, постановою суду від 02.03.2016 року зазначена справа була повернута до митного органу для проведення додаткової перевірки під час якої необхідно було встановити час та конкретне місце скоєння гр. ОСОБА_2 правопорушення, а також надати офіційних доказів на підтвердження самого факту скоєння правопорушення. Однак, під час проведення митним органом додаткової перевірки зазначених даних надано не було, а також не додано жодних офіційних доказів, які б підтвердили вину гр. ОСОБА_2 у вчинені вказаного адміністративного правопорушення

Тому суд, аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об'єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і її винність не доведена.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 Митного Кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що митницею не надано достатніх доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а висновки митного органу не підтверджуються достовірними даними, тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Транспортний засіб вилучений згідно протоколу про порушення митних правил повернути власнику або його уповноваженому представнику у встановленому законом порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 484, 527, 528, 529 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України.

Транспортний засіб ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил, повернути власнику або його уповноваженому представнику у встановленому законом порядку.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Суддя