Номер провадження: 33/785/376/16
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С.М.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2013 року по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП,

встановив:

Вказаною постановою суду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на два роки.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, 24.11.2012 року, приблизно о 00.30 годині, біля будинку №65 по вул. Успенській у м. Одесі керував автомобілем "ВАЗ", держ. знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, вважає її незаконною, просить скасувати і закрити провадження по справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що суд 1-ої інстанції, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, не врахував, що він не набував такого права і не отримував посвідчення водія.

Також ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що даний строк був пропущений ним з поважних причин, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, постанова була винесена за його відсутності, та йому не направлялась, про її існування він дізнався від працівників ДАІ Одеської області лише 18.04.2016 року, коли йому було відмовлено в допуску до складання іспиту для отримання посвідчення водія.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, хоча про час та місце його проведення був поставлений у відомість належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що справа буде розглядатись Приморським районним судом м. Одеси 24.12.2012 року о 10 годині.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної статті також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

ОСОБА_2 участі у судовому засіданні суду 1-ої інстанції, призначеному на 24.01.2013 року не приймав, в матеріалах справи відсутні дані про належне його сповіщення про дату, час і місце розгляду справи, а також відомості про направлення йому копії постанови суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування постанови суду 1-ої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2013 року по справі №1522/29341/12, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн.

Оскаржуваною постановою суду від 24.01.2013 року суд визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто за повторне протягом року керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Вина ОСОБА_2 у здійсненні керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в апеляційній скарзі не оспорюється і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 №574919 (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.3-4), а також поясненнями самого ОСОБА_2 (а.с.2).

Разом з тим, відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В матеріалах справи наявна довідка від 12.12.2012 року, видана інспектором ВДАІ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Сидоренко О.В., з якої вбачається, що ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував (а.с.6). Цей факт також підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру в Одеській області №31/15/5142-1151 від 26.04.2016 року (а.с.12)

Суд 1-ої інстанції вищевказані обставини до уваги не взяв та безпідставно наклав на ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги в частині незаконності накладення адміністративного стягнення є обґрунтованими.

Разом з тим, санкція ч.2 ст. 130 КУпАП в редакції, чинній на момент ухвалення постанови передбачала альтернативні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, громадські роботи, адміністративний арешт.

Відповідно до ст. 24 КУпАП в редакції, чинній на момент ухвалення постанови за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 7) адміністративний арешт.

Системний аналіз вказаної норми закону свідчить про те, що громадські роботи та адміністративний арешт являються більш суворими стягненнями ніж позбавлення права керування транспортними засобами.

Частиною 10 ст. 294 КУпАП передбачено, що у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги те, що при апеляційному розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП, суд не має права призначити більш суворе стягнення, передбачене санкцією вказаної статті КУпАП, чим погіршити становище особи, а на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247, 280, 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2013 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - скасувати та провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца