ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Якуші Н.В., при секретарі Пічугіної А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Управління патрульної служби у м. Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює приватним підприємцем який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

08.10.2015 року о 15 год. 50 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer, державний номер AX1717ВХ по вул. Блюхера м. Харкова на перехресті з вул. Ак. Павлова проїхав на заборонений сигнал світлофора, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем марки Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1, у звязку з чим автомобілі отримали механічні ушкодження та було заподіяно матеріальні збитки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення відносно нього не погодився, надавши свої пояснення стосовно механізму ДТП, які є аналогічними поясненням, викладеним 08.10.2015 року (а.с.4).

Інший учасник ДТП потерпілий ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні підтвердив обставини, які зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення та у його письмових поясненнях, наданих ним після дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6).

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3 суду показав, що 08.10.2015 року приблизно 16 години він переходив проїжджу частину на перехресті вул. Блюхера та вул. ОСОБА_4. Вказав, що у той час автомобілі у напрямку з вул. Ак. Павлова стояли, їм було червоне світло. А потім, відволікшись на пару секунд він побачив вже як автомобілі марки Mitsubishi Lancer та Toyota Camry зіткнулися. Зазначив, що самого механізму зіткнення він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що 08.10.2015 року приблизно 16 години вечора він їхав з вул. ОСОБА_6 по вул. Ак. Павлова у бік. вул. Пєшкова та зупинився перед перехрестям біля метро Студентська. Чекаючи зелене світло він побачив, що з ліва від нього по вул.. Блюхера їхали автомобілі та повертали направо. Потім проїхав автомобіль марки Mitsubishi Lancer та пропускав ті машини, які звертали направо. В цей час з ОСОБА_4 виїхав автомобіль Toyota Camry і бажав повернути наліво. Вказав, що Toyota Camry обігнав автомобілі, які стояли та вїхав в автомобіль марки Mitsubishi Lancer.

За клопотанням ОСОБА_1 по справі була призначена судова авто-технічна експертиза.

Відповідно до отриманих висновків судової авто-технічної експертизи №42 від 25.04.2016 року вбачається, що експерт надав відповіді на поставленні питання, виходячи із пояснень обох учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідка ОСОБА_5.

Так, згідно пояснень водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7 вбачається, що в даній дорожньо-транспортній пригоді, при ввімкненні сигналу світлофора, що забороняє рух, водій автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 повинен був зупинитися перед світлофором та не виїжджати на перехрестя, тобто виконувати вимоги сигналу, який забороняє рух. Іншими словами, в даній ситуації водій автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.8.7.3 е), 8.10 ОСОБА_6 дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення автомобілів Mitsubishi Lancer та Toyota Camry, зі сторони водія автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 визначалась відмовою від руху по перехрестю на сигнал світлофора, що забороняє рух, тобто виконанням ним вимог п.п.8.7.3 е), 8.10 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Оскільки, водій автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 рухався на сигнал світлофору, який забороняє рух, що призвело до зіткнення транспортних засобів, то його дії не відповідали вимогам п.п.8.7.3 е), 8.10 ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному звязку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даному варіанті дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2, при виникненні небезпеки для руху повинен був прийняти міри для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля. Іншими словами, в даній ситуації водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності із вимогами п. 12.3 ПДР України. Проте, оскільки в поясненнях водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7 відсутні дані про відстань, яку подолав автомобіль Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 по перехрестю до моменту зіткнення, то вирішити питання: «Чи мав водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 технічну можливість уникнути ДТП? Чи є в діях водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7 невідповідність до вимог ПДР України і які з них находяться в причинному звязку із виникненням ДТП?», на даному етапі дослідження експертним шляхом не представляється можливим.

Таким чином, експерт у своєму висновку зазначив, що по поясненням воді автомобіля ОСОБА_7 водій автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.8.7.3 е), 8.10 ОСОБА_6 дорожнього руху України та мав технічну можливість уникнути зіткнення автомобілів Mitsubishi Lancer та Toyota Camry, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.8.7.3 е), 8.10 ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному звязку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, на підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 8.7.3 е) ПДР України, в якому зазначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих вигнала забороняють рух; та п. 8.10 ПДР України, в якому мова йдеться, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП складом адміністративного правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Той факт, що в протоколі, складеному у відношенні ОСОБА_1 співробітником патрульної поліції, крім зазначеного порушення п. 8.7.3 е) ПДР України, не вказане порушення водієм ОСОБА_1 п. 8.10 ПДР України, на думку суду не є підставою для направлення справи на доопрацювання, оскільки у відповідності до ст. 280 КУпАП, саме на суд покладається обовязок встановити наявність адміністративного правопорушення та винність (або відсутність вини) в ньому особи.

Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих ОСОБА_6, за порушення цих ОСОБА_6 вони несуть відповідальність згідно з законодавством

У звязку з чим, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Належних та допустимих доказів того, що пояснення водія ОСОБА_7 та складений протокол серії АП1 №879558 від 08.10.2015 року є неспроможними, суду надано не було.

Щодо висновків експерта, складених по поясненнях водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_8, то суд зазначає наступне.

Так, згідно пояснень водія автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 експерт прийшов висновку, що в даному варіанті дорожньо-транспортної пригоди, при ввімкненні сигналу світлофора, що забороняє рух, водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 повинен був зупинитися перед світлофором та не виїжджати на перехрестя, тобто виконувати вимоги сигналу, який забороняє рух. Крім цього водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 повинен був не виїжджати на зустрічну, відносно свого напрямку, смугу руху. Іншими словами, в даній ситуації водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.8.7.3 е), 8.10, 11.4 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення автомобілів Mitsubishi Lancer та Toyota Camry, зі сторони водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7. визначалась відмовою від руху по перехрестю на сигнал світлофора, що забороняє рух, тобто виконанням ним вимог п.п.8.7.3 е), 8.10 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Оскільки, водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 рухався на сигнал світлофору, який забороняє рух, що призвело до зіткнення транспортних засобів, то його дії не відповідали вимогам п.п.8.7.3 е), 8.10 ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному звязку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 рухався по зустрічній, відносно свого напрямку, смузі руху, то в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7 також не відповідали вимогам п. 11.4 ПДР України. Але з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7 вимогам 11.4 ПДР України не знаходились у причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer для водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7 визначалась відмовою від руху по перехрестю на червоний сигнал світлофора та надання дороги водію автомобіля Mitsubishi Lancer, тобто вимогами п.п.8.7.3 е), 8.10 ПДР України. В даній дорожній ситуації перед початком руху водій автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 повинен був впевнитися, що це було безпечним і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, а з моменту виникнення небезпеки для його руху вжити заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки. Іншими словами, водій автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами п.п.10.1, 12.3 ПДР України. Проте, в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б, з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

По поясненням свідка ОСОБА_5, за якими автомобіль Toyota Camry рухався на червоний сигнал світлофора, а автомобіль Mitsubishi Lancer у момент зіткнення знаходився у нерухомому стані, експерт прийшов до висновку, що в даному варіанті

дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.8.7.3 е), 8.10, 11.4, 14.6 а) ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення автомобілів Mitsubishi Lancer та Toyota Camry, зі сторони водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7. визначалась відмовою від руху по перехрестю на сигнал світлофора, що забороняє рух, тобто виконанням ним вимог п.п.8.7.3 е), 8.10 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. Оскільки, водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 рухався на сигнал світлофору, який забороняє рух, що призвело до зіткнення транспортних засобів, то його дії не відповідали вимогам п.п.8.7.3 е), 8.10 ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному звязку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки водій автомобіля Toyota Camry ОСОБА_2 рухався по зустрічній, відносно свого напрямку, смузі руху і виконував маневр обгону на перехресті, то в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7 також не відповідали вимогам п.п 11.4, 14.6 а) ПДР України. Але з технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля Toyota Camry ОСОБА_7 вимогам п.п. 11.4, 14.6 а) ПДР України не знаходились у причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди

Так, суд зазначає, що враховуючи, що відносно водія ОСОБА_7 протокол про адміністративне правопорушення уповноваженими особами патрульної поліції не складався та до матеріалів вказаної справи не долучався, суд позбавлений можливості вирішити питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, та враховуючи, що належних доказів, які б спростували обставини, які були викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1№879558 від 08.10.2015 року щодо порушення водієм ОСОБА_1 вимог ОСОБА_6 дорожнього руху правопорушником не надано, а судом не встановлено, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення не пізніш як через три місяці з дня його виявленні, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_1, було вчинено 08.10.2015 року, тобто на день розгляду справи закінчився строк накладання адміністративного стягнення, що передбачений ст. 38 КпАП України.

З огляду на вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 284, 124 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Київського районного суду м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Якуша