Справа № 161/4102/16-п Провадження №33/773/184/16 Суддя в 1 інстанції: Артиш Я. Д.
Категорія:ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач: Оксентюк В. Н.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Оксентюк В.Н.,

з участю адвоката - Нарбута О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2016 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 275 гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 25 березня 2016 року о 13 год. він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за місцем проживання у АДРЕСА_1 вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру щодо свого вітчима ОСОБА_4, а саме влаштував сімейну сварку, ображав його нецензурною лайкою та намагався вчинити з ним бійку, чим завдав шкоди його психічному здоров'ю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що психологічного насильства щодо свого вітчима ОСОБА_4 не вчиняв, а своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив лише, що того дня вживав спиртні напої.

Зазначає, що саме вітчим чинить щодо нього психологічний тиск і перешкоду в користуванні квартирою та особистими речами.

Вказує, що ніякої бійки з ОСОБА_4 спричинити не намагався, вів себе адекватно, в адресу останнього нецензурною лайкою не висловлювався.

Вважає, що суд необґрунтовано надав перевагу одним доказам не взявши до уваги інші. Зокрема не врахував його пояснень, а пояснення свідка ОСОБА_5 витлумачив невірно, оскільки останній в суді пояснив, що саме ОСОБА_4 спровокував сварку. Покази свідка ОСОБА_6 слід оцінювати критично, оскільки ОСОБА_4 є її рідним батьком. Також у справі немає жодних доказів про те, що він зловживає спиртними напоями.

Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі підпункту 1 пункту 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився. Адвокат Нарбут О.М. просить розглянути справу у відсутності ОСОБА_3

Заслухавши суддю доповідача, який виклав зміст постанови суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, адвоката Нарбута О.М., який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема його винуватість у даному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 25.03.2016 року серії ВН007872 (а.с.1), рапортами старшого інспектора-чергового Луцького відділу поліції ОСОБА_7 (а.с.2) та рапортом інспектора патрульної поліції ОСОБА_8 (а.с.8) відповідно до яких 25 березня 2016 року до Луцького відділу поліції по лінії 102 звернувся ОСОБА_4 з приводу того, що його племінник ОСОБА_3 перебуваючи у нетверезому стані влаштував з ним у квартирі сварку; письмовою заявою ОСОБА_4 (а.с.3) про вчинення щодо нього ОСОБА_3 психологічного насильства, а також письмовими поясненнями ОСОБА_3, якими стверджується, що 25.03.2016 року він за місцем свого проживання вживав спиртні напої зі своїм племінником ОСОБА_5 (а.с.5). Такі пояснення ОСОБА_3 дав і у суді першої інстанції (а.с.44).

Показаннями свідка ОСОБА_5 (а.с.47) підтверджується, що того дня між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла сварка і під час якої ОСОБА_3 відштовхнув вітчима.

Винуватість ОСОБА_3 підтверджується також і письмовими поясненнями ОСОБА_6 (а.с.4) про те, що 25.03.2016 року до неї зателефонував її батько ОСОБА_4 та повідомив, що ОСОБА_3 привів додому невідому особу з якою розпиває спиртні напої та вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_4

Висновком ВОНД № 1163 від 25 березня 2016 року (а.с.7) підтверджується, що ОСОБА_3 того дня перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Інспектор поліції ОСОБА_8 в суді пояснила, що коли вона прибула за викликом на місце події, то зі слів потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 встановила, що ОСОБА_3 вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_4 На час приїзду ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння та відмовився їхати у відділ поліції, у зв'язку з чим він до відділу поліції був доставлений примусово, чим спростовуються посилання апелянта про те, що він того дня поводився адекватно.

Будь-яких доказів, що ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_9 дали неправдиві свідчення у матеріалах справи не має. В справі відсутні також докази про неправильне тлумачення судом першої інстанції показань свідка ОСОБА_5

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності та прийшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому правопорушення, тому посилання апелянта на те, що суд надав перевагу одним доказам і не врахував його показань, а показання свідка ОСОБА_5 перекрутив, є необґрунтовані.

Тому доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повністю спростовані наявними у справ доказами.

Накладене на ОСОБА_3 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, яке є мінімальним за санкцією статті закону за яким його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження в справі за обставин наведених в апеляції, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 травня 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.Н.Оксентюк