ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м.Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Гєрцик Р.В., за участю прокурорів Костюченка М.В., Кального М.Є., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 18 квітня 2016 року, якою провадження по справі щодо:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Горлівка Донецької області, громадянина України, депутата Урзуфської селищної ради Першотравневого району Донецької області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_2 було складено протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, про те, що відповідно до рішення 1-ї сесії сьомого скликання Урзуфської сільської ради визнано повноваження ОСОБА_2, як депутата сільської ради, і відповідно до пп.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», він є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

ОСОБА_2 ознайомлений із попередженнями про обмеження, пов'язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходженням служби, встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст.ст.3,28 Закону України «Про запобігання корупції» депутати сільських рад зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Також, відповідно до ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Згідно ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Разом з тим, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом Урзуфської сільської ради, згідно п.п.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 5 лютого 2016 року приблизно о 14.00 годині, перебуваючи в приміщенні Урзуфської сільської ради за адресою: Донецька обл., с. Урзуф, вул. Центральна, будинок 64, публічно не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган - сесію сільської ради, а саме про прийняття участі у голосуванні про надання матеріальної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати стосовно себе.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи депутатом Урзуфської сільської ради, відповідно до пп.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» - суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив сесію ради про наявність реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.ст.28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом Урзуфської сільської ради, згідно п.п.«б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 5 лютого 2016 року приблизно о 14.00 годині, перебуваючи в приміщенні Урзуфської сільської ради за адресою: Донецька обл., с. Урзуф, вул.Центральна, будинок 64, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів - проголосував «за» шляхом підняття руки на сесії Урзуфської сільської ради під час вирішення питання про надання матеріальної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати стосовно себе.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи депутатом Урзуфської сільської ради, відповідно до пп.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» - суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

На зазначену постанову прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення в межах санкції зазначених статей. Вказує, що судове рішення є незаконним, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, суддя надав невірної правової оцінки діям ОСОБА_2, через що прийшов до хибного висновку про відсутність в них складу зазначених адміністративних правопорушень та необхідність закриття справи. Зазначає, що диспозиція ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП є формальною, тобто відповідальність настає за факт неповідомлення про реальний конфлікт, незалежно від настання чи ненастання наслідків та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів. З моменту написання заяви ОСОБА_2 та винесення питання на розгляд сесії про надання матеріальної допомоги у ОСОБА_2, як депутата сільської ради, виник реальний конфлікт інтересів, який полягає у майновому інтересі. Разом з тим, суд не надав належну правову оцінку матеріалам справи, оскільки у ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між особистими (приватними) інтересами, як землевпорядника Урзуфської сільської ради, та його повноваженнями, як депутата Урзуфської сільської ради, про що він не повідомив під час проведення сесії сільської ради та в подальшому вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, який не було усунуто у передбачений законом спосіб.

Заслухавши думку прокурорів на підтримання вимог апеляційної скарги, ОСОБА_2 про необґрунтованість апеляційної скарги та законність судового рішення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Але, як вбачається із матеріалів справи, дані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 не виконано в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_2, як депутат Урзуфської сільської ради, є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції":

правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ч.7 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, порядок надання окремих видів державних послуг та провадження інших видів діяльності, пов'язаних із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють.

Відповідно до ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Зі змісту ст.172-7 КУпАП вбачається, що особистий (приватний) інтерес - це користь, вигода яка стосується або цікавить особу, і яку вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Проте, ОСОБА_2, в порушення ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», при вирішені питання про надання зокрема й йому матеріальної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати на засіданні сесії Урзуфської сільської ради Першотравневого району 5 лютого 2016 року, на якій він був присутній як депутат, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, та в подальшому вчинив дії, а саме прийняв участь у голосуванні при прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто скоїв адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що якщо всі б депутати, у кого був реальний конфлікт, усунулись від голосування, то це б унеможливило прийняття рішення, є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування», депутат селищної ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Тобто ОСОБА_2 мав можливість у передбачений законом спосіб шляхом відповідного повідомлення про реальний конфлікт інтересів усунути цей конфлікт, а вже потім брати участь у голосуванні за надання йому матеріальної допомоги, та такі дії виключали би вже склад зазначених правопорушень. Не є слушними також й доводи ОСОБА_2 про формальність та малозначність характеру його дій, так як профілактика правопорушень, саме пов'язаних з корупцією, носить преюдиціальний та попереджувальний характер в загально визначеній політиці держави у такому край негативному для суспільства явищі, як корупція, а тому такі дії не в якому разі не можуть визнаватися малозначними в контексті ст.22 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_2 реального конфлікту інтересів у зв'язку з тим, що голосування було за надання матеріальної допомоги, яка передбачена бюджетом працівникам сільської ради, а не окремо ОСОБА_2 особисто, є помилковим, оскільки бюджетом передбачено конкретну суму на надання матеріальної допомоги, а не передбачено яким саме працівникам і у якому розмірі буде надана відповідна допомога. Крім того, на засіданні сесії Урзуфської сільської ради Першотравневого району 5 лютого 2016 року вирішувалося питання надання допомоги не всім, а окремим працівникам Урзуфської сільської ради, тобто ОСОБА_2 мав особистий інтерес, голосуючи за надання матеріальної допомоги щодо себе, при цьому не повідомивши про це депутатів сільської ради перед голосуванням. З огляду на це доводи ОСОБА_2 про те, що надання такої допомоги є невідкладною умовою трудового договору є безпідставними, так як її отримання є виключно правом останнього та лише за умови волевиявлення на це (особиста заява).

Не є правильним також й висновок суду з приводу обов'язкового умисного характеру вчинення такого правопорушення, так як така вимога стосується лише самого корупційного правопорушення відповідно до правового визначення цих понять Законом України "Про запобігання корупції"

Таким чином, при розгляді справи була допущена неповнота з'ясування обставин справи, а викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

За таких обставин, згідно ч.8 ст.294 КУпАП, постанову місцевого суду як незаконну слід скасувати та прийняти нову постанову.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням вимог ст.ст.33-36 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є депутатом селищної ради, одружений, задовільно характеризується, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн., яке відповідатиме меті адміністративного стягнення, передбаченій ст.23 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 18 квітня 2016 року в справі про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, передбачені ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, щодо ОСОБА_2 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та, на підставі ст.36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. в дохід держави, який підлягає сплаті за платіжними реквізитами: (отримувач коштів - Артемівське УК /м.Артемівськ/ 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37868870, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, код банку отримувача (МФО) - 834016, рахунок отримувача - 0015).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. в дохід держави, який підлягає сплаті за платіжними реквізитами: (отримувач коштів - Артемівське УК /м.Артемівськ/ 22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37868870, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, код банку отримувача (МФО) - 834016, рахунок отримувача - 0015).

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах та

справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області Р.В.Гєрцик