АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

особи, провадження відносно якого закрито ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України закрите у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Згідно з постановою судді місцевого суду, за даними протоколу про адміністративне правопорушення, 22 серпня 2015 року о 00 год. 15 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Газ», державний номер НОМЕР_1, по вул. В.Житомирській, 15, в м. Києві, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2, пошкодивши його, чим порушив вимоги п. 10.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Своє рішення про закриття провадження у даній справі суддя місцевого суду мотивував тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_4 не зазначено його місце народження, належним чином не зазначено місце проживання, а також не зазначені дії ОСОБА_4, які б містили в собі ознаки порушення Правил, а лише перераховані пункти Правил. Крім того, постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року справу було повернуто до Управління патрульної служби МВС у м. Києві для доопрацювання з наведених підстав, однак вказівки суду виконані не були.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

На обгрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначав, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду його повідомлено не було, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 24 лютого 2016 року. Захисник ОСОБА_3 в його інтересах 04 березня 2016 року звернувся з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, постановою якого від 22 березня 2016 року апеляційну скаргу було повернуто. Копію постанови судді Апеляційного суду міста Києва він отримав 05 квітня 2016 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження ним пропущений з поважних причин.

Обгрунтовуючи незаконність постанови судді місцевого суду зазначав, що суддя місцевого суду, у порушення вимог ст. ст. 245, 280 КпАП України, неповно з'ясував обставини справи, оскільки фактично обгрунтував відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, лише недоліками складеного протоколу.

Зазначав, що наявні у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, схема дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення ОСОБА_4, в яких він визнавав свою вину, та рапорти працівників поліції підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу задовольнити, пояснення ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КпАП України, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2, у порушення вимог ст. 285 КпАП України, отримав лише 24 лютого 2016 року.

04 березня 2016 року захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року.

Постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2016 року апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року, якою провадження щодо ОСОБА_4 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, повернуто особі, яка її подала.

05 квітня 2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження вказаної постанови судді районного суду (а.с. 31-33).

Оскільки строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду ОСОБА_2. пропустив з поважних причин, обумовлених несвоєчасним врученням йому копії постанови у строк, визначений ст. 285 КпАП України, то вважаю за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційнео оскарження.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. 6.1. «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ № 77 від 22 вересня 2009 року, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається схема місця дорожньо-транспортної пригоди, що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником Державтоінспекції МВС.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 148138 від 22 серпня 2015 року, складеному відносно ОСОБА_4, 22 серпня 2015 року о 00 год. 05 хв. він, керуючи автомобілем «Газ 3302», державний номер НОМЕР_1,по вул. В.Житомирській, 15, в м. Києві в бік вулиці Володимирської, здійснив наїзд на припаркований з правого краб дороги автомобіль «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2, пошкодивши його, чим порушив вимоги п. 10.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України

Разом з тим, у даному протоколі не вказано місце народження ОСОБА_4 та не зазначено дії останнього, які містять в собі ознаки порушення Правил та призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Долучена до матеріалів справи схема дорожньо-транспортної пригоди від 22 серпня 2015 року, у порушення вимог п. 6.1. Інструкції, не підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, як убачається з наявного у матеріалах справи рапорту інспектора роти №10 батальйону №1 Управління патрульної служби у м. Києві Департаменту патрульної служби рядового ОСОБА_5 від 22 серпня 2015 року, на місці дорожньо-транспортної було виявлено, що водій автомобіля «Газ 3302», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 мав ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини рота, порушення мовлення та координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 пояснив, що порушення Правил, які потягли за собою дорожньо-транспортну пригоду, він вчинив у стані алкогольного сп'яніння. Інспектором управління патрульної служби відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, який був розглянутий суддею місцевого суду та на нього накладено адміністративне стягнення за цією статтею у виді штрафу. Зазначена постанова набрала законної сили та добровільно виконана ОСОБА_4

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення дані про перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння та відомості про огляд останнього у зв'язку з виявленими ознаками відсутні, що свідчить про невідповідність даних протоколу адміністративного правопорушення доданим до нього матеріалам.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що у справі наявні пояснення заступника начальника УПС МВС в м. Києві ОСОБА_6 від 09 листопада 2016 року, якими внесено уточнення у графу «дата, час та місце вчинення і суть адміністративного правопорушення» протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 148138 від 22 серпня 2015 року за ст. 124 КпАП України та доповнено обставини вчинення адміністративного правопорушення вказівкою про дії ОСОБА_4, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, а саме - недотримання останнім безпечної дистанції. Також у поясненнях зазначено, що місце народження, контактний телефон та місце роботи ОСОБА_4 повідомляти відмовився.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 148138 від 22 серпня 2015 року за ст. 124 КпАП України було складено інспектором патрульної служби рядовим ОСОБА_5, а додаткові пояснення до нього склала інша посадова особа - заступник начальника УПС МВС в м. Києві ОСОБА_6, що є недопустимим.

Крім того, ст. 254 КпАП України не передбачено складення додаткових пояснень та уточнень до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому на основі даних таких документів в розумінні ст. 251 КпАП України суд не може встановлювати наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КпАП України, вимогам ст. 256 КпАП України та зазначеної Інструкції, про що вірно зазначив у своїй постанові суддя місцевого суду.

Однак розглянувши справу про адміністративне правопорушення по суті, суддя місцевого суду не дослідив обставини, що підлягають з'ясуванню у відповідності до ст. 280 КпАП України, не навів належного обгрунтування свого висновку із зазначенням доказів, які встановлюють відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а натомість обґрунтував свої висновки лише аналізом правильності складення протоколу про адміністративного правопорушення, що не є підставою для встановлення наявності або відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

З наведеного убачається, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення невірно застосував норми процесуального закону та виніс постанову, яка не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 підлягають поверненню до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення та належного виконання вимог ст. 256 КпАП України, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень ст. 38 КпАП України.

Керуючись ст. 256, 294 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року відносно ОСОБА_4 скасувати, та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КпАП України повернути до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.