Справа № 363/889/16-п Головуючий у І інстанції Баличева М. Б.
Провадження № 33/780/279/16 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 18.05.2016

ПОСТАНОВА
Іменем України
18 травня 2016 року м. Київ
Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю :

правопорушника - ОСОБА_1 ,

прокурора - Стригуна М.А.,

захисника - адвоката Гошка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП та накладено стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 3 доби.

В С Т А Н О В И В:
Як вбачається з постанови суду, майор ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, черговим 10 ОРЛВ в ніч з 14.02.2016 року по 15.02.2016 року, перебуваючи на позиції військової частини НОМЕР_1 біля с. Старі-Петрівці, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимог ст.ст. 277-279 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, недбало поставився до військової служби при виконання обов`язків чергового, через несумлінне ставлення до них, унаслідок чого стало можливе викрадення військового майна, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАп.

Не погоджуючись з висновком суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 15 квітня 2016 року в повному обсязі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є необ`єктивною, необґрунтованою, винесена з порушенням матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не враховано причини та передумови крадіжки, які зробило Центральне управління Військової служби правопорядку. Також зазначає, що службове розслідування проведено з грубим порушенням чинного законодавства та судом першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову суду через відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 29.02.2016 року та наданих прокурором витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 14.02.2016 року, майора ОСОБА_1 призначено черговим 10 окремого радіолокаційного взводу, патрульними солдата ОСОБА_2 та солдата ОСОБА_3 .

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_4 заступника командира в/ч НОМЕР_2 по роботі з особовим складом, 10.02.2016 року він зателефонував ОСОБА_1 та просив прибути до нього для виконання службових завдань.

Майор ОСОБА_1 не повідомив йому про те, що він перебуває на чергуванні.

Як вбачається з постанови суду, свідок ОСОБА_5 начальник штабу батальйону в/ч НОМЕР_1 та безпосередньо начальник ОСОБА_1 показав про те, що 13.02.2016 року йому подзвонив ОСОБА_1 та повідомив, що його викликає заступник командира в/ч НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_4 . Жодної доповіді ОСОБА_1 щодо зважання виконання своїх обов`язків чергового по 10 ОРЛВ не надав.

Судом на підставі досліджених доказів вірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ст. 172-15 КУпАП, які виразилися в недбалому ставленні військової службової особи до військової служби.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він в ніч з 14.02.2016 року на 15.02.2016 року був відсутній в розташуванні 10 ОРЛВ, оскільки знаходився в м. Василькові у в/ч НОМЕР_2 за викликом старшого начальника не спростовує обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 172-15 КупАП, порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимог ст.ст. 277-279 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, недбалого ставлення до військової служби при виконання обов`язків чергового, через несумлінне ставлення до них, унаслідок чого стало можливе викрадення військового майна чарунок РЛС 19Ж6 № 92Ж032 ОРЛВ в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 38 Закону України « Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» у разі коли військовослужбовець, який виконує наказ, отримав від іншого командира (начальника), старшого за службовим становищем чи військовим званням, новий наказ, що стане перешкодою для виконання попереднього він доповідає про це командирові (начальникові), який віддав наступний наказ, і після отримання його згоди припиняє виконання попереднього наказу.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та обставини вчинення ним правопорушення пов`язані з виконанням службових обов`язків, а тому він звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях є обґрунтованим, тому рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 250 грн. 60 коп. на користь держави підлягає виключенню.

Відповідно до ст. ст. 22, 23 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Також, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначення стягнення, суддею враховано вищезазначені норми Закону.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків судді про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для зміни чи скасування постанови Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року щодо ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає постанову без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Виключити з резолютивної частини постанови рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 250 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига