АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/3830/16-п Головуючий суддя І інстанції Бородіна Н.М.
Провадження № 33/790/274/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
Категорія: Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю представника митниці Тиндика М.В.,захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на постанову Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2016 року провадження у справі про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_3 за ч.1 ст. 483 МК України закрито. Автомобіль марки Mercedes-Benz ML320, реєстр. знак НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, оригінал свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, ключ від замку автомобіля повернуто власнику або уповноваженій особі.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 18.11.2015 року ОСОБА_3 31.01.2015р. перемістив транспортний засіб Mercedes-Benz ML320 реєстр. знак НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підставу для переміщення документів, що містять неправдиві відомості.

Згідно даних бази обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення ЄАІС ДФС України, автомобіль Mercedes-Benz ML320 реєстр. знак НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, країна реєстрації Литва, був ввезений на митну територію України громадянином ОСОБА_3 13.01.2015 через митний пост Плетенівка Харківської митниці ДФС , з метою особистого користування в режимі транзит. В якості підстави для переміщення даного автомобіля через митний кордон України, громадянин ОСОБА_3 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у Литовський Республіці НОМЕР_3 на імя ОСОБА_4 та довіреність від ОСОБА_4 на право керування та використання зазначеного автомобіля від 27.01.2014 засвідчену нотаріусом 13-го нотаріального бюро м. Каунас (Литовська Республіка) Виолетою Богданене, за реєстр. № BRM-37372.

З метою перевірки достовірності інформації зазначеної в документах поданих громадянином ОСОБА_3 для митного оформлення, Харківською митницею ДФС було направлено відповідний запит до митних органів Литовської Республіки.

Листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ДФС України № 30361/7/99-99-26-03-03-17 від 14.08.2015 до Харківської митниці ДФС було направлено лист митних органів Литовської Республіки від 16.07.2015 № (20.3/19)ЗВ-7265, згідно якого подана до митного оформлення громадянином ОСОБА_3 довіреність за реєстр. № BRM-37372 нотаріусом Віолетою Богданене не засвідчувалась. Також, за даними інформаційних систем реєстрації транспортних засобів Литовської Республіки, автомобіль марки Mercedes-Benz ML320, VIN: НОМЕР_2 знятий з реєстраційного обліку автоматично 29.09.2014, до зняття з обліку автомобіль належав приватній особі ОСОБА_4.

Таким чином, 13.01.2015р. під час митного контролю та оформлення транспортного засобу, громадянином ОСОБА_3 митному органу, як підстава для переміщення автомобіля через митний кордон України, був поданий документ, що містить неправдиві відомості, а саме довіреність за реєстр. № BRM-37372 на право керування, користування та розпорядження автомобілем.

Непогодившись з висновком суду Харківська митниця ДФС подала апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду від 22.03.2016 по справі про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_3, в якій просить скасувати постанову та винести нову постанову якою громадянина ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи представника митниці, особи притягнутої до адміністративної відповідальності та її представника, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі міститься прохання скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції цієї статті.

В обгрунтування доводів апеляційної скраги посилається на те, що суддя суду першої інстанції необгрунтовно закрив справу про порушення митних правил, посилаючись на закінчення строків притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України.

Вказує, що законодавець надав вичерпний перелік порушень митних правил, передбачених ст.ст. 469, 477-485 МК України, які є триваючими та за якими адміністративне стягнення накладається не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Таким чином відрахування строку притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за порушення митних правил розпочинається з 18.11.2015 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК України, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване, законне рішення.

Відповідно до матеріалів справи (а.с. 5-6), Харківськю митницею ДФС було лише 18.11.2015 року складено протокол про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 483 МК України.

На думку автора протоколу, в діях ОСОБА_3 вбачається порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК У країни.

Вірність данного висновку викладеного в протоколі підтверджено судом першої інстанції і з цим висновком погоджується апеляційний суд.

Між тим, згідно ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу разглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) прав про триваючи правопорушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст. 469, 477-485 цього Кодексу - не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час , а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвдчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Слід зазначити, що ч. 2 ст. 467 МК України не вказує на те, що стосовно правопорушень, передбачених ст.ст. 469, 477-485 МК України, строк завжди і за будь-яких обставин має обраховуватись від дня виявлення правопорушення. В даному випадку вирішальним є саме фактор «триваючого характеру» правопорушення, а не його кваліфікації згідно певної статті МК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є також неспроможними.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для закритті провадження у справі правопорушення митних правил відносно ОСОБА_3 у зв'язку з закінченням строку, передбаченого ч. 2 ст. 467 МК України.

Таким чином версія апелянта, що строк притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за порушення митних правил розпочинається з з 18.11.2015 року, не заслуговує на увагу, оскільки вимоги ч. 2 ст. 467 МК України регламентують, що адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючи правопорушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст. 469, 477 - 485 цього Кодексу - не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Дана норма є імперативною.

Однак в даному випадку існує колізія права щодо строків накладення адміністративного стягнення між ст. 38 КУпАП та ч. 2 ст. 467 МК України.

За таких обствин при наявності протиріччя між загальним нормативним актом КУпАП та спеціальним актом - МК України, відповідно до теорії права при наявності колізії права, застосовується строк, визначений спеціальним актом законодавства - Митним кодексом України.

За таких обставин провадження підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП та ч.2 ст. 467 МК України.

Такий висновок співпадає з вимогами ч.2 ст. 531 МК України що вказує що підставами для припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

За вищенаведених обставин постанова суду першої інстанції від 22 березня 2016 року обгрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги Харківської митниці Міндоходів не підлягає.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ДФС - заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Харківської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 22.03.2016 року по справі 640/3830/16-п щодо закриття провадження у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко