ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3713/16-п
провадження № 3/753/1473/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, представника ПАТ «АТАСС-Бориспіль» Корнійця М.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Київської області, громадянки України, працюючої в «Украерорух», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КпАП України,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 354129 від 22 грудня 2015 року, ОСОБА_2 22 грудня 2015 року о 10 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Горлівська, 200 (проспект М. Бажана, площа Харківська), під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засіб, чим порушила вимоги пункту 13.3 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнала та пояснила, що вона рухалась на автомобілі Фольцваген по вул. Харківське шосе в напрямку м. Бориспіль. На світлофорі, перед кільцевою розв'язкою, вона стояла у крайній лівій полосі, попереду неї був ще один легковий автомобіль, а перед ним автобус - маршрутка. На зелений сигнал світлофору всі почали рух прямо, та майже на середині проспекту Бажана автобус різко загальмував та зупинився. Намагаючись уникнути затору, ОСОБА_2, увімкнувши лівий поворот, вирішила об'їхати перешкоду, а саме, автобус. Проте, коли вже майже проїхала автобус, то відчула удар у задню праву частину автомобіля. Зупинившись, вона зрозуміла, що в неї здійснив зіткнення водій автобуса - маршрутки, який у супереч вимогам ПДР здійснював поворот ліворуч.

На підтвердження своїх пояснень остання надала суду висновок експертного автотехнічного та транспортно - трасологічного дослідження від 4 травня 2016 року, а також вказала про наявність свідка, про якого вона зазначала у своїх первинних поясненнях, який може підтвердити той факт, що водій автобуса здійснював поворот ліворуч у забороненому місці.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що він був у іншій машині та бачив як маршрутка почала рух на зелений сигнал світлофору, а за нею рухався автомобіль Фольцваген. При цьому, водій маршрутки почав пригальмовувати на перехресті, а водій Фольцваген вирішила його об'їхати ліворуч, і в цей момент водій маршрутного автобусу почав повертати ліворуч, хоч це заборонено дорожніми знаками, де вказано про напрям руху виключно прямо, а результаті чого відбулося зіткнення. Також свідок зазначив, що він їхав лівіше від маршрутного автобуса, в якому були люди, але включеного повороту ліворуч не бачив.

Крім того, в судовому засіданні було допитано інспектора поліції Ворон С.В., який пояснив, що коли він приїхав на виклик, то водій автобуса йому розповідав про те, що попереду нього була пробка і він вирішив повернути ліворуч з Харківського шосе відразу на Бориспільське. Оскільки у своїх письмових поясненнях водій ОСОБА_3 після приїзду юриста, зазначив інші пояснення, а саме, що він рухався прямо, то ним було прийнято рішення написати рапорт.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він при під'їзді до Харківської площі зайняв крайню ліву смугу та зупинився на забороняючий сигнал світлофора. Коли загорівся зелений сигнал, то він почав рух і на середині перехрестя відчув удар у крайню ліву бокову частину. Оскільки автобус був порожній, а дорога після дощу, то його почало заносити ліворуч. При цьому, останній наполягав, що напрямок руху він не змінював, ліворуч не повертав, а здійснював рух прямо на круг, на підтвердження чого надав відеозапис з реєстратору. Вважав, що винуватим є водій автомобіля Фольцваген, який, стоячи позаду нього, порушив дорожню розмітку та здійснив обгін його транспортного засобу на перехресті.

На підтвердження показань ОСОБА_3 судом було допитано свідка ОСОБА_8, який пояснив, що був пасажиром у автобусі, який рухався по третій полосі, коли почув якийсь удар з лівої сторони, але зазначив, що не бачив щоб водій здійснював поворот ліворуч. Після ДТП всі пасажири вийшли та пересіли на іншу маршрутку.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши думку учасників, аналізуючи зібрані по справі докази, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, не знайшла свого підтвердження в матеріалах справи, виходячи із наступного.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За статтею 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до протоколу ОСОБА_2 під час обгону, випередження, об'їзду чи роз'їзду не дотрималась безпечного інтервалу. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що в діях останньої наявні порушення п. 13.3 ПДР. Зокрема, з пояснень свідків ОСОБА_6 та Ворона С.В. у судовому засіданні вбачається, що до зіткнення транспортних засобів призвели дії водія ОСОБА_3, який у порушення ПДР на перехресті здійснював поворот ліворуч. Крім того, в рапорті поліцейського Ворона С.В., також викладено первинні пояснення ОСОБА_3, в яких він зазначив, що вирішив об'їхати пробку, повернувши ліворуч, а не прямо як вказував у поясненнях в суді.

При цьому такі пояснення свідків відповідають висновку експертного автотехнічного та транспортно - трасологічного дослідження, з якого убачається, що обставини та механізм даної ДТП викладені водієм ОСОБА_3 автобусу ЗАЗ в своїх поясненнях - суперечать проведеному дослідженню, не відповідають просторово-динамічним характеристикам транспортних засобів та суперечать матеріалам справи і з технічної точки зору не відповідають дійсності, а його дії суперечать вимога дорожнього знаку 5.16. Стосовно ж дій ОСОБА_2 зазначено, що її дії відповідали вимогам п. 13.3 ПДР України.

Щодо відео запису, наданого ОСОБА_3, то суд уважає, що, враховуючи його якість, не можливо зробити однозначний висновок про підтвердження чи спростування пояснень учасників даної пригоди.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_8, то суд їх не приймає до уваги, оскільки вони суперечать наведеним у постанові іншим доказам.

Тобто, із поєднання та оцінки зазначених обставин у сукупності висновується, що в ситуації, яка виникла на дорозі за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2, перший, створивши перешкоду іншим учасникам, мав більше можливостей уникнути зіткнення, не порушуючи дорожній знак 5.16 ПДР та не здійснюючи поворот ліворуч. Проте останній цього не зробив, розпочавши поворот ліворуч, не переконавшись у безпечності таких дій.

При цьому водій ОСОБА_2 у даній дорожній ситуації не могла передбачити і прорахувати дії водія ОСОБА_3, оскільки, крім зазначеного, відповідно до пункту 1.4 ПДР, вона мала право розраховувати на те, що інший водій буде виконувати ПДР.

Ураховуючи викладене, твердження ОСОБА_2 про те, що в її діях відсутні порушення ПДР, заслуговують на увагу.

За таких обставин, суд уважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України оскільки матеріалами справи та поясненнями учасників не доведено винуватість останньої у вчиненні вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя