Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/64/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Безуматов М.В.
Категорія - ст. 172-7 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., із секретарем Ковальовою Н.Д., Піроженко Д.В., за участю прокурора Гузема А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляцією прокурора Олександрівського відділу Знам'янської місцевої прокуратури Зелінської К.І. на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2016 року, якою стосовно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Івангород Олександрівського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, не одруженої, працюючої на посаді голови Івангородської сільської ради Олександрівського району, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

закрито провадження у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №15 від 28.03.2016 року оперуповноваженого 1-го сектору відділу БКОЗ УСБУ в Кіровоградській області старшого лейтенанта ОСОБА_5 ОСОБА_4 ставиться в провину те, що вона будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а саме - сільським головою Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області за рішенням №1 Івангородської сільської ради в роботі четвертої сесії сьомого скликання Івангородської сільської ради, вчинила неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, за наступних обставин.

Так, 17 листопада 2015 року першою сесією сьомого скликання Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області рішенням № 1 визнано повноваження голови сільської ради ОСОБА_4 та депутатів сільської ради, а також, згідно рішення № 3 від 17.11.2015 року ОСОБА_4 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування 4 категорії.

Відповідно до регламенту, на порядку денному четвертої сесії сьомого скликання Івангородської сільської ради розглядалися різні питання, в тому числі про впорядкування умов оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування, в тому числі і ОСОБА_4 Вказане питання висвітлила секретар Івангородської сільської ради ОСОБА_6

В роботі четвертої сесії сьомого скликання Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області 25.12.2015 року, взяли участь 10 депутатів вказаного органу місцевого самоврядування, а також і ОСОБА_4

Під час сесійного розгляду вказаного питання в діяльності голови Івангородської сільської ради ОСОБА_4 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішень під час виконання зазначених повноважень.

Згідно інформації Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області за № 32 від 03.03.2016 року, до вказаного органу місцевого самоврядування, протягом 2015-2016 років, повідомлень від голови Івангородської сільської ради ОСОБА_4 про наявність конфлікту інтересів не надходило, заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів під час прийняття рішень на сесійних засіданнях Івангородської сільської ради нею не вживалось.

Крім того, факт неповідомлення ОСОБА_4 про наявність реального конфлікту інтересів підтверджується протоколом засідання четвертої сесії сьомого скликання Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 25.12.2015 року, поясненням секретаря Івангородської сільської ради Олександрівського району ОСОБА_6, а також особистим поясненням ОСОБА_4

Таким чином, всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» голова Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області ОСОБА_4 не вжила заходів щодо недопущення будь - якої можливості уникнення конфлікту інтересів, а також не повідомила про наявність реального конфлікту депутатів Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області.

Таким чином, 25.12.2015 року, ОСОБА_4, виконуючи повноваження голови Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, скоїла адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, яке полягає у неповідомленні колегіального органу, в якому виник реальний конфлікт інтересів Івангородську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області, на 4 сесії сьомого скликання Івангородської сільської ради про наявність реального конфлікту інтересів, а саме під час прийняття рішення про впорядкування умов оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування, в тому числі і ОСОБА_4, що призвело до невиконання вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність згідно частини 1 статті 17 2-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою суду першої інстанції стосовно ОСОБА_4 закрито провадження у справі у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Своє рішення суд мотивував тим, що матеріали справи не містять і УСБУ не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_4 та її службовими повноваженнями, як сільського голови, в момент прийняття рішення про впорядкування умов оплати праці посадових осіб, та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось.

Крім того, у даній справі не доведено, що колегіальні рішення, які були прийняті на пленарному засіданні четвертої сесії Івангородської сільської ради 25.12.2015 року, в тому числі і рішення №23, в голосуванні за які брала участь і ОСОБА_4 - є незаконними та у зв'язку з їх прийняттям у ОСОБА_4 був реальний конфлікт інтересів, поняття якого визначено ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції".

В апеляційній скарзі прокурор Олександрівського відділу Знам'янської місцевої прокуратури Зелінська К.І. просила постанову районного суду скасувати та винести постанову, якою ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та накласти стягнення у межах санкції ч.1 ст. 172-7 КУпАП. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до протоколу пленарного засідання 4-ї сесії 7-го скликання Івангоросдької сільської ради від 25.12.2015 на сесії присутні 10 депутатів та Івангородський сільський голова ОСОБА_4

Згідно журналу вхідної кореспонденції та інформації із Івангородської сільської ради заяви від голови Івангородської сілької ради ОСОБА_4 про наявний конфлікт інтересів не надходили. Про розгляд на пленарному засіданні сесії проекту рішення про упорядкування умов оплати праці Івангородського сільського голови ОСОБА_4 було достовірно відомо.

Однак, ОСОБА_4 а ні до пленарного засідання, а ні під час проведення пленарного засідання сесії сільської ради, не повідомила сесію сільської ради про наявний конфлікт інтересів, що призвело до невиконання вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність згідно частини 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В мотивувальній частині постанови Олександрівського районного суду зазначено, що ОСОБА_4 не повідомила безпосередньо на засіданні сесії та безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, що підтвердила і сама ОСОБА_4 під час розгляду адміністративної справи судом та підтверджено копією журналу вхідної кореспонденції Івангородської сільської ради та інформацією наданою Івангородською сільською радою.

Всупереч вищевказаного, судом у постанові зазначено, що матеріали справи не містять будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_4 та її службовими повноваженнями, як сільського голови, в момент прийняття рішення про упорядкування умов оплати праці, та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось.

Вказала, що висновки суду щодо не доведення умислу ОСОБА_4 на вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП суперечать зібраним матеріалам справи, з яких вбачається, що ОСОБА_4 було достовірно відомо про розгляд на пленарному засіданні сесії проекту рішення про упорядкування умов оплати праці, в тому числі голові сільської ради - ОСОБА_4

Не зважаючи на викладене судом в мотивувальній частині постанови вказано, що ОСОБА_4 пояснила в судовому засіданні про те, що вчинила дане правопорушення через незнання діючого законодавства. При цьому судом не взято до уваги положення ст. 69 Конституції України, згідно з яким незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Зазначила, що у даному випадку конфлікт інтересів реально виявився в тому, що ОСОБА_4 25.12.2015 року при голосуванні про упорядкування умов оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування, в томі числі Івангородського сільського голови, тобто їй особисто, про конфлікт інтересів не повідомила, в протоколі засідання сесії сільської ради (колегіального органу) повідомлення доповідача чи іншого члена колегіального органу про наявний конфлікт інтересів не зафіксовано.

При цьому, своєчасне повідомлення ОСОБА_4 на засіданні сесії Івангородської сільської ради 25.12.2015 колегіального органу, а також відображення в протоколі сесії сільської ради інформації про повідомлення про наявність конфлікту інтересів, було б підставою для врегулювання конфлікту інтересів шляхом усунення його від участі в прийняття вищевказаного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, ОСОБА_4, яка заперечила проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_4 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції вказала, що умислу на вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення не мала.

За змістом положень ч.1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційним правопорушенням визнається умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону.

Корупція - використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей;

Під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Згідно диспозиції ст. 172-7 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Згідно примітки 2, у цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а саме - сільським головою Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області за рішенням №1 Івангородської сільської ради в роботі четвертої сесії сьомого скликання Івангородської сільської ради, вчинила неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, а саме те, що 17 листопада 2015 року першою сесією сьомого скликання Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області рішенням № 1 визнано повноваження голови сільської ради ОСОБА_4 та депутатів сільської ради, а також, згідно рішення № 3 від 17.11.2015 року ОСОБА_4 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування 4 категорії.

Відповідно до регламенту, на порядку денному четвертої сесії сьомого скликання Івангородської сільської ради розглядалися різні питання, в тому числі про впорядкування умов оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування, в тому числі і ОСОБА_4 Вказане питання висвітлила секретар Івангородської сільської ради ОСОБА_6 В роботі четвертої сесії сьомого скликання Івангородської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області 25.12.2015 року, взяли участь 10 депутатів вказаного органу місцевого самоврядування, а також і ОСОБА_4

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не повідомила безпосередньо на засіданні сесії та безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Крім того, депутати сільської ради, що приймали участь у розгляді питань порядку денного були обізнані про винесене на порядок денний сесії питання впорядкування умов оплати праці посадових осіб Івангородської сільської ради. За запропонований перелік питань та його включення до порядку денного сесії проголосувало 10 депутатів та сільський голова ОСОБА_4.(а.с.19).

Об'єктивні дані, які б достовірно свідчили про спонукання ОСОБА_4 депутатів Івангородської сільської ради до голосування за рішення на її користь в матеріалах справи відсутні.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відсутні данні які б з достовірністю свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_4 та її службовими повноваженнями, як голови сільської ради, в момент проведення голосування по вирішенню питання оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування, в тому числі і ОСОБА_4, відсутні відомості, які б вказували в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось.

Також, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не встановлено того, що неповідомлення ОСОБА_4 у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене нею умисно, коли вона усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Отже, відсутня суб'єктивна сторона даного правопорушення, яка є обов'язковою складовою будь-якого правопорушення.

За таких обставин, на переконання суду в діях ОСОБА_4 відсутня наявність реального конфлікту інтересів, остання не мала умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП. У матеріалах справи відсутні достовірні відомості та докази, які б свідчили про наявність у ОСОБА_4 особистих інтересів. На підставі викладеного ОСОБА_4 не вчинила дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 172-7 КУпАП є правильним.

На підставі викладеного доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, є правильним, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Олександрівського відділу Знам'янської місцевої прокуратури Кіровоградської області Зелінської К.І. - залишити без задоволення.

Постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2016 року, якою відносно ОСОБА_4 закрито провадження у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Онуфрієв