АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2804/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/789/44/16 Доповідач - Кунець І.М.
Категорія - ст.122-4, ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 р. Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області Кунець І.М., з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Згідно з постановою 26 лютого 2016 року близько 11 год. 20 хв. в м.Тернополі по вул. Текстильна водій ОСОБА_1, керуючи трактором "АТЗ-60АБ10", номерний знак НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_3 порушив Правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортного засобу, а саме перевозячи на причепі гілля дерев, був не уважний, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд, зачепив гіллям сідловий тягач "Мерседес", номерний знак НОМЕР_2, який був припаркований. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.1.4, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову суду в частині притягнення його до відповідальності за ст.124 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадження в цій частині закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова суду ґрунтується на припущеннях, обставини у справі, які повинні враховуватися при накладенні стягнень і впливають на об'єктивність та правильність фактичних обставин, судом встановлені не були. Також, на думку апелянта, до встановлення обставин, які повинні враховуватися при накладенні стягнення, згідно ч.2 ст.33 КУпАП суд підійшов формально, обмежившись вказівкою про їх наявність без посилання на докази, які їх підтверджують, фактично таких доказів, на думку апелянта, в матеріалах справи немає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги та з наведених в ній мотивів просить задовольнити її, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Обставини щодо закриття справи стосовно ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП в апеляційній скарзі не заперечуються, а тому судом апеляційної інстанції вони не переглядаються відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, то згідно диспозиції ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, виходячи із диспозиції вказаної статті, має бути доведено, що водієм були порушені певні правила дорожнього руху, ці порушення призвели до наслідків у вигляді майнової шкоди і між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди наявний причинний зв'язок.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України в Постанові від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернув увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

В п.24 вказаної Постанови наголошується, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які послався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Цих вимог закону та судової практики судом першої інстанції дотримано не було.

Постановою суду вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 10 березня 2016 року серії АП1 №053152, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10 березня 2016 року, рапортом інспектора Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 26 лютого 2016 року, схемою місця ДТП від 26 лютого 2016 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26 лютого 2016 року.

За таких обставин суд першої інстанції вважав, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Як вбачається із наведеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення мотивується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями та рапортом працівника міліції, схемою місця ДТП без розкриття фактичних даних, які в них містяться.

За змістом ст.251 КУпАП наведене є джерелами доказів, а доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки відеозапису, протокол про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, посилання суду в постанові на джерела доказів без розкриття фактичних даних, які в них містяться, нічого не доводить.

Щодо наведених судом першої інстанції джерел доказів, та фактичні дані, які в них наведені, дослідженні в суді апеляційної інстанції і з них випливає наступне.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10.03.2016 року, він на місці пригоди 26.02.2016 року не складався, так як ОСОБА_1 на той час там не було.

На місці пригоди 26.02.2016 року було складено схему ДТП та відібрано пояснення від водія ОСОБА_2

Згідно з схеми місця ДТП вид пригоди кваліфіковано як наїзд на стоячий транспортний засіб, який знаходився на обочині за 0,0 м до проїжджої частини. Як видно із фото №1, долученим ОСОБА_2 до пояснення, ліве дзеркало виступає і знаходиться на рівні проїжджої частини, що в схемі не відмічено.

Також на зворотній частині схеми відмічено, що внаслідок ДТП пошкоджено ліве дзеркало, але які саме там наявні пошкодження не вказано.

У відповідності до п.4 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматизованому режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, на зворотньому боці схеми ДТП має бути зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП, що дотримано не було.

Разом з тим, згідно фото №6, долученого ОСОБА_2 до пояснення, на металічній поверхні зворотної сторони дзеркала зафіксовані сліди в виді подряпин.

Як пояснив ОСОБА_1 в судді апеляційною інстанції, він рухався трактором по смузі руху біля обочини, де стояв автомобіль ОСОБА_2 по ходу його руху і тому гіллям не міг зачепити зворотну сторону дзеркала. Трактором він повернув вправо на території підприємства десь за 30 метрів від того місця, де стояв автомобіль.

Виходячи із пояснення ОСОБА_1 та з виду подряпин, зафіксованими на вказаному фото, є сумніви щодо можливості їх спричинення гілками під час їх перевезення на причепі вказаного трактора.

Також, згідно вказаної схеми, відмічено порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно вказаного пункту водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що переводиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, на схемі не зазначено в яку сторону рухався трактор, яким керував ОСОБА_1, де саме він здійснював поворот і в чому полягає недотримання ним безпечної дистанції та інтервалу.

Інспектор ОСОБА_4, на рапорт якого посилається суд, складав схему місця ДТП і протокол про адміністративне правопорушення, він не був очевидцем пригоди і тому наведені ним судження не підтверджують того, що дзеркало автомобіля було пошкоджено саме ОСОБА_1 і, що це сталося внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху.

Згідно письмового пояснення водія ОСОБА_2, яке є в справі, він стояв на обочині, а проїжджаючий повз нього трактор з причепом, завантажений гіллям, пошкодив йому ліве дзеркало.

Цим поясненням не доводиться, що пошкодження дзеркала сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 не допитувався і не з'явився в судове засідання апеляційної інстанції, хоча про час і місце судового засідання був належним чином повідомлений.

Щодо посилання суду на письмове пояснення ОСОБА_1 від 10.03.2016 року, то воно є некоректним, оскільки ним жодним чином не доводиться його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_1 допитувався в суді першої інстанції.

Разом з тим, в постанові лише вказано, що вини своєї у вчиненні правопорушення він не визнав, без викладення суті його пояснень.

Протокол судового засідання не вівся.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 ствердив, що в суді 1-ої інстанції він пояснював, що правил дорожнього руху він не порушив, дзеркала автомобіля не пошкодив, в нього вимагали десять тисяч гривень за ніби то побите дзеркало. Вважає, що воно було пошкоджене в іншому місці і водій вирішив скористатися обстановкою - списати це на нього. Проїжджаючи повз стоячого автомобіля, гіллям він міг зачепити лицьову сторону дзеркала, але аж ніяк його зворотну сторону, де на фото зафіксовані подряпини.

Не вказавши суті пояснень ОСОБА_1, суд першої інстанції залишив поза увагою його доводи та не дав належної оцінки наведеним доказам.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який було складено 10.03.2016 року на підставі схеми ДТП від 26.02.2016 року, вказано, що ОСОБА_1 було порушено п.п.1,4,1.5, 2.3 (б), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Ці ж порушення Правил дорожнього руху були вмінені ОСОБА_1 судом, згідно винесеної ним постанови.

Разом з тим, в схемі місця ДТП зафіксовано лише порушення п.13.1 Правил дорожнього руху і це порушення нічим не доведено. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення складався на підставі схеми ДТП, то він мав відповідати їй.

Аналізуючи наведені докази в сукупності, виникають сумніви в тому, що дзеркало сідлового тягача "Мерседес" було пошкоджено за обставин, наведених в постанові.

Таким чином, згідно матеріалів, які наявні в справі, не доведено, що ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Тому провадження в цій частині підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 245, п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 280, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - скасувати, і провадження в цій частині закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В решті вказану постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Тернопільської області І.М.Кунець

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Тернопільської області І.М. Кунець