Номер провадження: 33/785/324/16
Номер справи місцевого суду: 521/2367/16-п
Головуючий у першій інстанції Передерко Д.П.
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2016 року по справі про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та 124 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців за те, що він, 25.12.2015 року о 18 год. 45 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ-21124» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1), рухаючись по вул. Академіка Глушко в м. Одесі, порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху та не надав переваги в русі автомобілю «Hyundai» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого сталось зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.

Після цього, порушивши вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, ОСОБА_2 залишив місце ДТП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що з постановою судді він не погоджується в частині виду адміністративного стягнення.

Суддя розглянув справу, не повідомивши його про час та дату судового засідання, отже він був позбавлений можливості надати відповідні пояснення та заявити клопотання.

Він не заперечує своєї винуватості у вчиненні ДТП, але зазначає, що поїхав з місця події внаслідок поганого самопочуття.

Автомобіль використовується ним у робочих цілях, тому позбавлення його права керувати транспортними засобами, ставить його у скрутне становище, оскільки він не має іншого способу заробітку.

ОСОБА_2 просить врахувати його щире каяття і змінити вид стягнення на штраф.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на те, що його дії носили необережний характер.

Він наполягає на тому, що не перебував у стані алкогольного сп'яніння, як про це заявляє потерпілий, а місце ДТП залишив через погане самопочуття.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 був поновлений постановою судді Апеляційного суду Одеської області від 29.04.2016 року, отже апеляційна скарга підлягає розгляду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, судді суду першої інстанції послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення АП2 №073936 від 11.01.2016 року; протокол про адміністративне правопорушення АП2 №073937 від 11.01.2016 року; схему дорожньо-транспортної пригоди; пояснення потерпілого ОСОБА_3; пояснення ОСОБА_2

Аналіз зазначених доказів показав, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ-21124» вчинив зіткнення з автомобілем «Hyundai», водій якого (ОСОБА_3.) зупинився на червоний сигнал світлофору на перехресті вулиць Академіка Глушко та Ільфа і Петрова в м. Одесі

До того ж, водій ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2, не дочекавшись працівників поліції, поїхав з місця ДТП через те, що знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, аналіз фактичних обставин справи в суді апеляційної інстанції, у сукупності з наявними доказами свідчать про те, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водіями транспортних засобів, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП, обираючи вид адміністративного стягнення, суддя суду першої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами характером та ступенем суспільної небезпеки вчинених правопорушень.

До того ж, обґрунтовані сумніви викликає посилання ОСОБА_2 на те, що він залишив місце ДТП через поганий стан здоров'я, оскільки водій ОСОБА_3 стверджував, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_2 про те, що розгляд справи у суді першої інстанції за його відсутністю позбавив його можливості надати пояснення та заявити клопотання, а також про те, що користування автомобілем є постійною необхідністю, пов'язаною з його роботою, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 лише підтвердив свої письмові пояснення, які містяться у матеріалах справи та не заявив жодних клопотань.

З довідки, доданої до апеляційної скарги випливає, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Телекарт-Прибор» головним конструктором, що не може бути підтвердженням того, що керування автомобілем є для нього єдиним джерелом доходу.

Окрім того, ОСОБА_2 вчинив два адміністративних правопорушення, які за своєю сутністю є грубими.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та справедливою, а відсутність ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого судового рішення, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, - відмовити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2016 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д.