Справа № 465/6221/15-п Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/783/36/16 Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Львівської області

Голубицький С.С.

за участю :

правопорушника ОСОБА_2

захисника адвоката Броневицького С.С.

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката Назаркевича С.М.

розглянувши у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця м. Львова, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 ( триста сорок ) гривень,

в с т а н о в и в :

вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, 02.09.2015 о 09 год. 45 хв. в м. Львові по вул. В. Великого, рухаючись пішим ходом із вантажем у руках, перед виходом на проїзну частину з-за транспортного засобу не переконався, що це буде безпечним для нього та інших учасників руху, унаслідок чого завдав матеріальних збитків автомобілю марки « Мазда СХ-7 » н.з. НОМЕР_1 пошкодивши його. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пп. « а » п. 4.14. та п. 4.10. Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, покликаючись на однобічність і неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, наведених у постанові, фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП України районний суд розглянув справу без його участі, не повідомивши про розгляд справи. Зазначає, що судом не було взято до уваги того, що під час руху у житловій зоні водій автомобіля « Мазда СХ-7 » ОСОБА_4 перевищив допустиму швидкість руху автомобіля. Відповідно до вимог пунктів 26.1., 26.3. та 26.4. Правил дорожнього руху, пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. При цьому пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами. В`їзд у пішохідну зону дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у цій зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні. При виїзді з житлової та пішохідної зони водії повинні дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху. Стверджує, що у даному випадку водій автомобіля « Мазда СХ-7 » ОСОБА_4 порушив вказані вимоги Правил дорожнього руху, оскільки не надав йому перевагу в русі, як пішоходу, а також рухався у житловій зоні не проживаючи або не працюючи у ній, і своїми діями також порушив вимоги п. 26.2. Правил, щодо заборони транзитного руху транспортних засобів. Просить апеляційний суд постанову скасувати та закрити провадження через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, який був пропущений ним з поважних причин, оскільки про наявність постанови він дізнався лише 16.12.2015, а тому не мав можливості оскаржити її вчасно.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_4, покликаючись на законність і обґрунтованість постанови, просить залишити її без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний суд, заслухавши виступи ОСОБА_2 і його захисника - адвоката Броневицького С.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_4 та його представника - адвоката Назаркевича С.М. про законність постанови і залишення її без зміни, а апеляції без задоволення, вислухавши пояснення сторін щодо обставин справи, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази, провівши у справі судову автотехнічну експертизу, обміркувавши наведені в апеляції доводи, встановив наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 175022 в матеріалах справи, складеного 02.09.2015 інспектором патрульної служби Кубрак Н.О., вбачається, що о 09 год. 45 хв. 02.09.2015 у м. Львові по вул. В.Великого пішохід ОСОБА_2 перед виходом на проїзну частину із-за транспортного засобу з вантажем у руках, не впевнився у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, не переконався у відсутності транспортного засобу, що наближається, порушив вимоги пп. « а » п. 4.10. та п. 4.14. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобіль « Мазда СХ-7 » н.з. НОМЕР_2 отримав матеріальні збитки, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

При розгляді апеляційної скарги в суді ОСОБА_2 пояснив, що 02 вересня 2015 року близько 09 год. 45 хв. по вул. В.Великого, 34 в м. Львові розвантажував паркет із задніх дверей мікроавтобуса « Мерседес-Бенц Віто », який стояв на протилежному від під'їзду № 6 краю дороги. Взявши в руки останні три пачки паркету ( вага кожної становить близько восьми кілограмів ) зробив два кроки назад і розвернувся вліво, щоб йти до під'їзду, і в цей момент відчув удар у кисть правої руки лівим боковим дзеркалом автомобіля « Мазда СХ-7 », який рухався по дорозі з права на ліво. Від удару його розвернуло на місці вліво таким чином, що задньою частиною своїх джинсів він потер лівий бік автомобіля. Після зіткнення водій автомобіля проїхав 1-1,5 метри та зупинився. Пізніше на місце події були викликані працівники поліції, які склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З протоколом та рішенням суду він незгідний, так як вважає, що водій автомобіля « Мазда СХ-7 » ОСОБА_4 перевищив допустиму у житловій зоні швидкість руху, яка, на його думку, на момент зіткнення становила близько 45-50 км/год. Перед виходом з-за мікроавтобуса « Мерседес-Бенц Віто » на проїзну частину з вантажем у руках не пересвідчився у відсутності на дорозі інших транспортних засобів, так як не повинен був цього робити і не вбачав у цьому потреби.

Потерпілий ОСОБА_4 - водій автомобіля « Мазда СХ-7 », пояснив, що близько 09 год. 45 хв. 02.09.2015 рухався дорогою з тильної сторони житлового будинку по вул. В.Великого, 34 в м. Львові у напрямку « Альфа Банку », який розташований біля будинку. Рухаючись у напрямку під'їзду № 6 побачив, що зліва, по ходу його руху, на краю дороги стоїть припаркований мікроавтобус « Мерседес-Бенц Віто ». Під час руху, за 20-30 метрів до мікроавтобуса побачив, як якась людина перейшла дорогу від мікроавтобуса до під'їзду. Рухаючись далі будь-яких людей чи інших перешкод для руху керованого ним транспортного засобу на дорозі не бачив. При наближенні до мікроавтобуса зменшив швидкість руху та рухаючись далі зліва від себе побачив, як чоловік, який стояв за мікроавтобусом біля задніх дверей спиною до нього, раптово розвернувся на місці в його сторону через правий бік, щось тримаючи у руках, і відразу відчув удар у ліве бокове дзеркало автомобіля. Унаслідок зіткнення з ОСОБА_2 у його автомобілі було пошкоджено ліве бокове дзеркало та подряпані ліві задні дверцята. Після удару він загальмував і, проїхавши 1- 2 метри, зупинився. На момент зіткнення швидкість руху його автомобіля становила не більше 20 км/год, оскільки за 15-20 метрів до мікроавтобуса на дорозі був « лежачий поліцейський », що також змусило його зменшити швидкість. На місце події він викликав працівників поліції, які все задокументували і склали відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що на момент зіткнення ОСОБА_2 з автомобілем « Мазда СХ-7 » він знаходився на протилежній стороні дороги біля під'їзду № 6 вказаного будинку і бачив, як його син ОСОБА_2, взявши із задньої частини кузова мікроавтобуса « Мерседес-Бенц Віто » у руки три упаковки паркету, щоб перенести їх через дорогу до під'їзду, розвернувся на місці в бік під'їзду через ліве плече і в цей момент відбулося його зіткнення з автомобілем « Мазда СХ-7 », який рухався по дорозі.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що у вказаний в постанові час знаходилась в автомобілі «Мазда СХ-7» і сиділа на передньому місці пасажира справа від водія ОСОБА_4. Під'їжджаючи до мікроавтобуса « Мерседес-Бенц Віто » приблизно за 30 метрів побачила, як зі сторони мікроавтобуса у бік під'їзду № 6 через дорогу перейшов невідомий чоловік. При наближенні до мікроавтобуса швидкість руху автомобіля була не більше 20 км/год, так як перед ним на дорозі був « лежачий поліцейський » і водій ОСОБА_4 зменшив швидкість руху свого автомобіля. У цей час будь-яких перешкод для руху автомобіля, у тому числі й людей на дорозі, не було. Порівнявшись із задньою частиною мікроавтобуса « Мерседес-Бенц Віто » вона через ліве вікно з боку водія побачила, як чоловік, який стояв біля задніх дверей мікроавтобуса повернутий спиною до них, раптово розвернувся на місці у їхній бік через праве плече щось тримаючи у руках, після чого відбувся удар у ліве бокове дзеркало автомобіля, яке від удару розбилося. Відчувши удар ОСОБА_4 проїхавши 1-2 метри і зупинився.

З протоколу огляду місця ДТП в матеріалах справи вбачається, що унаслідок зіткнення пішохода ОСОБА_2 з автомобілем « Мазда СХ-7 » н.з. ВС 7080 було пошкоджено дзеркало заднього виду автомобіля.

За клопотанням ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Броневицького С.С. апеляційним судом у справі проведено автотехнічну експертизу, згідно висновків якої на момент зіткнення з ОСОБА_2 швидкість автомобіля « Мазда СХ-7 » не перевищувала 20 км/год. У даній дорожній ситуації водій автомобіля « Мазда СХ-7 » ОСОБА_4 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами пунктів 1.5., 1.10. (в частині значення термінів «безпечний інтервал», «житлова частина », « небезпека для руху » ), 2.3. ( підпункти « б » і « д » ), 12.3., 12.5., 13.1., 13.3. та 26.1. Правил дорожнього руху України, у відповідності до яких він повинен був по проїзній частині між будинкового проїзду ( який являв собою житлову зону ) вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 20 км/год і при наближенні до стоячого в зустрічному напрямку автомобіля « Мерседес-Бенц Віто » вибрати до нього боковий інтервал не менше 0,45 м, а з моменту, коли він мав об'єктивну інформацію про те, що з-за задньої частини вказаного автомобіля виходить пішохід, про що могла свідчити поява з-за нього предмета по якому можна було зрозуміти, що його хтось переносить, повинен був своєчасно застосувати екстрене гальмування. За вказаних у матеріалах справи умовах в діях водія ОСОБА_4 не вбачається невідповідність вимогам пунктам 1.10. ( в частині значення терміну « житлова зона » ) та 12.5. Правил дорожнього руху стосовно вибору ним швидкості руху у житловій зоні.

Пішохід ОСОБА_2 у даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, повинен був керуватися вимогами пунктів 1.5., 1.10. ( в частині значення термінів « дати дорогу », « небезпека для руху », « учасник дорожнього руху » та « перевага » ), 2.3. ( підпункт « д » ), 4.10., 4.14. ( підпунктів « а » та « б » ) та 26.1. Правил дорожнього руху України, у відповідності до яких, перш ніж почати виходити за лівий габарит автомобіля « Мерседес-Бенц Віто » та виносити попереду себе вантаж, він повинен був переконатися у безпеці переходу, навіть не дивлячись на те, що у житловій зоні пішоходи мають перевагу, і не починати перехід перед автомобілем « Мазда СХ-7 », який наближався до місця, по якому він мав рухатися.

При умові, якщо пішохід ОСОБА_2 вийшов з-за автомобіля « Мерседес-Бенц Віто » у момент, коли автомобіль « Мазда СХ-7 » знаходився до пішохода на віддалі меншій ніж 7,3-7,4 метри, то у такому випадку водій ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з пішоходом шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, і у такому випадку немає підстав стверджувати, що дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам пунктів 1.10. ( в частині значення термінів « дати дорогу », « житлова зона », « небезпека для руху » та « перевага » ), 2.3. ( підпункт « б » ) та 12.3. і 26.1. Правил дорожнього руху України.

Якщо пішохід ОСОБА_2 вийшов з-за автомобіля « Мерседес-Бенц Віто » у момент, коли автомобіль « Мазда СХ-7 » знаходився від нього на віддалі більше ніж 7,3-7,4 метри, то у такому випадку водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і з технічної точки зору його дії у такому випадку не відповідали вказаним вимогам ПДР.

Якщо пішохід ОСОБА_2 розпочав рух від автомобіля « Мерседес-Бенц Віто » до під'їзду будинку у момент, коли автомобіль « Мазда СХ-7 » знаходився на лінії руху пішохода на віддалі менш ніж 7,3-7,4 метри, то у такому випадку його дії з технічної точки зору не відповідали вимогам пунктів 1.5., 1.10. (в частині значення термінів «дати дорогу», «житлова зона», «небезпека для руху» та « перевага »), 2.3. ( підпункт « б » ), 4.10., 4.14. ( підпунктів « а » та « б » ), 26.1. Правил дорожнього руху України.

Якщо пішохід ОСОБА_2 розпочав перехід у момент, коли автомобіль « Мазда СХ-7 » знаходився до лінії руху пішохода на віддалі більше ніж 7,3-7,4 метри, то у даному випадку немає підстав стверджувати про невідповідність його дій вказаним вимогам ПДР.

Якщо пішохід ОСОБА_2 почав перехід від автомобіля « Мерседес-Бенц Віто » до під'їзду будинку у момент, коли автомобіль « Мазда СХ-7 » знаходився до лінії руху пішохода на віддалі меншій ніж 7,3-7,4 метри, і водій мав об'єктивну можливість побачити цей початок руху пішохода, то у такому випадку причиною настання даної ДТП з технічної точки зору є та обставина, що пішохід вийшов у бік смуги руху автомобіля « Мазда СХ-7 » на віддалі, яка вже була недостатньою для своєчасної зупинки цього автомобіля і водій ОСОБА_4 не мав технічної можливості дати дорогу пішоходу.

Якщо пішохід ОСОБА_2 почав перехід від автомобіля « Мерседес-Бенц Віто » до під`їзду у момент, коли автомобіль « Мазда СХ-7 » знаходився до лінії його руху, на відстані більше ніж 7,3-7,4 метри, і водій ОСОБА_4 мав об'єктивну можливість побачити початок руху пішохода, то в такому випадку причиною настання ДТП з технічної точки зору є та обставина, що водій ОСОБА_4 своєчасно не застосував гальмування для того, щоб дати дорогу пішоходу.

Показами учасників події, свідків та дослідженими в суді доказами в матеріалах справи апеляційним судом встановлено, що пішохід ОСОБА_2 раптово вийшов із вантажем у руках з-за автомобіля « Мерседес-Бенц Віто » у той момент, коли автомобіль « Мазда СХ-7 » порівнявся із задньою частиною вказаного автомобіля і знаходився на ліній руху пішохода ОСОБА_2, який, перш ніж вийти на дорогу з-за автомобіля « Мерседес-Бенц Віто », не переконався у безпеці переходу.

З врахуванням цього та приймаючи до уваги висновок експерта, апеляційний суд приходить до висновку, що у даній дорожній ситуації дії водія автомобіля « Мазда СХ-7 » ОСОБА_4 відповідали вимогам пунктів 1.10. та 12.5. Правил дорожнього руху України, а дії пішохода ОСОБА_2 не відповідали вимогам пунктів 1.5., 1.10., 2.3. ( підпункт « д » ), 4.10., 4.14. ( підпункти « а » і « б » ), 26.1. Правил дорожнього руху України, у відповідності до яких ОСОБА_2, перш ніж почати рух з вантажем з-за лівого габариту автомобіля « Мерседес-Бенц Віто » на дорогу, повинен був переконатися у безпеці переходу, навіть не дивлячись на те, що у житловій зоні пішоходи мають перевагу, і не починати перехід перед автомобілем « Мазда СХ-7 », який наближався до місця, по якому мав рухатися пішохід, переносячи вантаж.

У відповідності до вимог п. 26.1. Правил дорожнього руху, під час руху у житловій та пішохідній зоні пішоходи не повинні створювати безпідставних перешкод для руху транспортних засобів.

Враховуючи наведене районний суд правильно прийшов до висновку, що 02.09.2015 о 09 год. 45 хв. в м. Львові по вул. В.Великого, в порушення вимог пунктів 4.10. та 4.14. (підпункт «а») Правил дорожнього руху України ОСОБА_2, перед виходом на проїзну частину з-за транспортного засобу з вантажем у руках, не переконався, що такий маневр буде безпечним для нього та інших учасників руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем « Мазда СХ-7 » спричинивши пошкодження даного транспортного засобу, та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Та обставина, що районний суд розглянув справу у відсутності правопорушника не є підставою для скасування судового рішення, оскільки наведені у постанові обставини справи були ретельно перевірені апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги та знайшли своє підтвердження.

Відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції не вбачає і залишає постанову районного суду без змін.

Судову автотехнічну експертизу по справі було проведено апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_2 і його захисника Броневицького С.С. за рахунок бюджетних коштів, а тому витрачені на її проведення кошти в сумі 2972 грн. 70 коп. підлягають стягненню з правопорушника ОСОБА_2 у дохід держави.

Строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений ОСОБА_2 з поважних причин і підлягає поновленню.

Допущену районним судом у постанові описку в частині помилкового покликання на ч. 1 ст. 124 КУпАП, яку дана норма не містить, районному суду слід виправити самостійно.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2015 року щодо нього у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави вартість автотехнічної експертизи у справі в сумі 2972 грн. 70 коп.

Рекомендувати районному суду виправити допущену у постанові описку щодо помилкового покликання на ч. 1 ст. 124 КУпАП, яку дана норма не містить.

Постанова набирає законної сили після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Голубицький С.С.