АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року відносно ОСОБА_2 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

До висновку про необхідність прийняття вищезазначеного рішення у справі місцевий суд дійшов встановивши факт недоведеності наявними в матеріалах справи доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, другий учасник ДТП - водій ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову міськрайонного суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження № 33/774/195/16 Головуючий у першій інстанції: Гречко Ю.В.

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушеннями норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким місцевий суд не дав належної оцінки, розглянувши справу однобічно та необ'єктивно.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердив викладені в її обґрунтування доводи та просив задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає постанову міськрайонного суду законною та обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що в задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно незаконності та необґрунтованості постанови місцевого суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким міськрайонним судом, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності і які свідчать про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши матеріали справи, пояснення учасників ДТП та свідків, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність суперечливих доказів у справі, які мають суттєве значення для висновків суду, при цьому, відсутні підстави беззаперечно стверджувати про допустимість одних доказів та відсутність підстав для прийняття інших.

Апеляційним переглядом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б безсумнівно підтверджували вину ОСОБА_2 в порушенні вимог п. п. 11.3., 12.1. Правил дорожнього руху України, що знаходилось би в причинному зв'язку з настанням ДТП.

На підставі наявних в матеріалах справи фактичних даних, неможливо встановити наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак міськрайонний суд дійшов до правильного висновку про відсутність об'єктивних доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2, з вищевикладених підстав, не виключає можливості стягнення з останнього коштів у відшкодування матеріальної або моральної шкоди в порядку цивільного судочинства в разі встановлення судом в ході розгляду цивільної справи доказів його вини в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року, якою відносно ОСОБА_2 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач