Справа 431/1974/16-п
Провадження 3/431/229/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Форощук О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Старобільського ВП ГУНП в Луганській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 28 квітня 2016 року о 16 годині 55 хвилин в м. Старобільськ Луганської області на вул. 1 Травня здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як субєкт господарювання, а саме займався перевезенням пасажирів на особистому автомобілі НОМЕР_1 маршрутом м. Старобільськ вул. Центральна вул. 1 Травня, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що послуги по перевезенню пасажирів не надає. 28 квітня 2016 року о 16 годині 39 хвилин він їхав до церкви за матірю та в цей час йому подзвонив хлопець та попросив його відвезти від бару Хуторок» до магазину «Вікторія». Він його підвіз, розмови про гроші не було. Коли вони підїхали до гуртожитку на вул. 1 Травня м. Старобільськ, хлопець вийшов та хотів дати йому гроші, на що він відмовився і це бачили працівники поліції.

Незважаючи на невизнання вини правопорушником ОСОБА_1, його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28.04.2016 року;

- свідченнями свідка ОСОБА_2, яка пояснила у судовому засіданні, що 26 квітня 2016 року о 12 годині 30 хвилин вона знаходилася на автостанції м. Старобільська та у звязку з тим, що у неї були важкі сумки, вона вирішила скористатися послугами таксі. Підійшовши до автомобілю НОМЕР_2, вона поцікавилась, чи зможе водій довезти її до кафе-бару «Зустріч», розташованого в с. Чмирівка Старобільського району на вул. 8 Березня, на що він погодився та назвав вартість послуги 30 гривень. Після чого він відвіз її до бару «Зустріч», де вона з ним розплатилася купюрами в 20 грн. та 10 грн. Також вказала, що водій вищевказаного автомобілю неодноразово надавав послуги таксі їй та її знайомим;

- свідченнями свідка ОСОБА_3, який пояснив у суді, що він працює інспектором Старобільського ВП ГУНП в Луганській області та ним було виявлено факт того, що громадянин ОСОБА_1 неодноразово, а саме три рази, не маючи ліцензії, пропонував та надавав свої послуги таксі за грошову плату.

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, з яких вбачається, що 27 квітня 2016 року зранку він знаходився на базарі м. Старобільська. Приблизно об 11.00 годині він підійшов на автостанцію м. Старобільська для того, щоб взяти таксі. Коли підійшов до одного із автомобілів, а саме ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_3 білого кольору, в якому знаходився чоловік, у якого він запитав, чи він не є таксистом, на що чоловік пояснив, що він являється таксистом і проїзд по місту складає 30 грн., на що він погодився та сів в автомобіль. Він попросив у водія номер мобільного телефону, на що він дав йому свій номер 099 103 87 90 та представився ОСОБА_5. Коли він його підвіз до місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4 заплатив за послуги таксі 30 грн.

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6, з яких вбачається, що 28 квітня 2016 року після обіду він знаходився біля бару «Хуторок» по вул.. Центральна у м. Старобільськ Луганської області та йому необхідно було терміново поїхати до магазину «Вікторія» на вул. 1 Травня, м. Старобільськ. Він спитав у незнайомого хлопця, чи немає у нього номеру телефону таксі, на що незнайомий дав йому номер телефона таксиста 099 103 87 90. Він подзвонив за вказаним номером, де трубку підняв чоловік, на що він спитав чи є він таксистом, на що той відповів, що він є таксистом. Він попросив його підїхати до бару Хуторок» та відвезти його до магазину «Вікторія». Через деякий час до бару «Хуторок» підїхав автомобіль НОМЕР_4 білого кольору, в якому знаходився незнайомий чоловік, який спитав у нього, чи не він визивав таксі. Після він сів у вказаний автомобіль та попросив його відвезти до магазину «Вікторія». Він спитав у водія, скільки грошей він повинен віддати йому, на що водій відповів, що 30 гривень. Коли вони підїхали до магазину Вікторія», він віддав водію 20 гривень та пішов до магазину, поміняти гроші, щоб віддати за таксі ще 10 гривень. Коли він підійшов до таксиста, щоб віддати йому останню суму грошей, то до водія підїхали працівники поліції.

Суддя пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він не надавав послуги таксі та не брав за це гроші до уваги не приймає та розцінює як спосіб уникнення відповідальності, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що пояснення свідків є сфальсифікованими та не згадує жодного разу надання ним платних послуг по перевезенню пасажирів, що спростовується сукупністю зібраних матеріалів по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Суддя вважає доведеним провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, оскільки в судовому засіданні було доведено систематичність, як найменше три рази зайняття господарською діяльністю правопорушником ОСОБА_1 без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

Дії порушника ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП, як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Враховуючи обставини за даною справою про адміністративне правопорушення, особу порушника ОСОБА_1, вважаю можливим призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33, ч. 1 ст. 130, 268, 283 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф перераховувати на користь держави, № рахунку 0001 одержувач - ГУК у Луганській області/Луганська область/21081300, ідентифікаційний код одержувача 37991110, банк одержувача ГУДКСУ у Луганській області, МФО -804013.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) судовий збір в розмірі 275,60 грн., який перераховувати на рахунок 0331 код класифікації доходів 22030001, отримувач УДКСУ у Старобільському районі код ЄДРПОУ отримувача коштів 37858396, МФО 804013, Банк отримувача коштів ГУДКСУ у Луганській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Форощук О.В.