АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Паленик І.Г. за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

його захисника ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

його представника ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 01 листопад 2015 року о 20 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Toyota»,д.н.з. НОМЕР_3 на перехресті вул. Дмитрівська - пл. Перемоги в м. Києві, всупереч п. 2.3 (б), п. 3.2, п. 12.3 Правил дорожнього руху ( надалі - ПДР України), не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не вжив заходів при виникненні небезпеки для руху для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надавши дорогу і не забезпечивши безперешкодний проїзд автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, який рухався через дане перехрестя на червоний сигнал світлофора, з увімкненими синіми проблисковими маячками, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У рішенні суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.3 (б), п. 3.2, п. 12.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись рішенням суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при винесенні рішення суд не дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та не з'ясував повно, всебічно та об'єктивно всі обставини справи, які мають істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Зокрема, захисник вказує на неправильну правову оцінку судом відеозапису з місця пригоди. Так, за твердженням захисника, з відеозапису вбачається, що порушником правил дорожнього руху та винуватцем у ДТП є водій автомобіля «Мерседес», ОСОБА_3, який виїжджаючи на перехрестя на забороняючий сигнал світлофору не привернув уваги учасників дорожнього руху увімкненням спеціального звукового сигналу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, просили скасувати постанову суду, та доводи останнього про винуватість у згаданому ДТП обох водіїв транспортних засобів, потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які заперечували проти апеляційної скарги, вважають рішення районного суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.2 ПДР України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу.

Згідно з п. п. 2.3 (б), 12.1 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від управління транспортним засобом в дорозі. У разі виникнення небезпеки для руху, яке водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, вимог п. 2.3 (б), п. 3.2, п. 12.3 ПДР України, ОСОБА_1 не дотримався, натомість посилання його захисника на те, що в даній дорожній обстановці ОСОБА_1 не допустив порушень правил дорожнього руху, а причиною ДТП стали дії водія ОСОБА_3, який виїжджаючи на перехрестя на забороняючий сигнал світлофору не привернув уваги учасників дорожнього руху увімкненням спеціального звукового сигналу, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Вони спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 356717 від 26 листопада 2015 року, згідно з яким 01 листопада 2015 року о 20 год. 50 хв. в м. Києві на регульованому перехресті вул. Дмитрівська - пл. Перемоги, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не вжив заходів при виникненні небезпеки для руху для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав дорогу і не забезпечив безперешкодний проїзд автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, який рухався через дане перехрестя на червоний сигнал світлофора, з увімкненими синіми проблисковими маячками, в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів і травмування водія ОСОБА_3 (а.с.1).

Вина ОСОБА_1 підтверджується також схемою ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення та розташування транспортних засобів на місці ДТП (а.с. 14), протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 листопада 2015 року (а.с.5-13), письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди від 01 листопада 2015 року (а.с.15, 16).

Водій автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_3, в апеляційному суді повністю підтвердив пояснення, які надавав з приводу фактичних обставин ДТП на місці пригоди 01 листопада 2015 року та в суді першої інстанції.

Пояснення ОСОБА_3 є логічними, послідовними і такими, що узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому вважати їх сумнівними чи недостовірними, підстав немає.

Натомість, пояснення ОСОБА_1 з приводу фактичних обставин ДТП є суперечливими.

Так, у своїх письмових поясненнях від 01 листопада 2015 року та поясненнях в суді першої інстанції, він зазначав, що виїжджаючи на перехрестя не бачив автомобіля швидкої медичної допомоги («Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2), оскільки зону спостереження йому перекривав тролейбус чи автобус.

Разом з тим, в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що праворуч від його автомобіля, «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3, будь-яких автомобілів не перебувало та видимість була добра.

При цьому, свідок ДТП, який перебував у автомобілі «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_6, в районному суді відзначив, що під час перетину перехрестя бачив машину швидкої допомоги («Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2), яка виїжджала на перехрестя із увімкненими проблисковими маячками.

З відео на диску, що міститься у матеріалах справи видно, що на момент ДТП автомобіль «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 (автомобіль швидкої медичної допомоги) виїжджав на перехрестя із увімкненими синіми проблисковими маячками і, при цьому, його загальна видимість не була обмежена для своєчасного виявлення транспортними засобами з боку напрямку руху автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3.

При цьому, як правильно зазначив у своєму рішенні районний суд, здійснення світлових сигналів автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 відбувалось достатньо тривалий час до місця пригоди, а темна пора доби максимально сприяла візуальному виявленню таких світлових сигналів водієм ОСОБА_1

Згідно з висновком експерта за результатами проведення комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи № 3249/3250/16-52/6797/16-35 від 29 квітня 2016 року (далі - висновок експерта), що проведена згідно з постановою Апеляційного суду міста Києва від 16 лютого 2016 року, автомобіль «Мерседес» рухався із ввімкненими синіми проблисковими маячками і в момент появи в полі зору відеокамери виїзду автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті будь-яких об'єктивних перешкод, які б обмежували своєчасне виявлення руху автомобіля перед початком виїзду на дане перехрестя для водія ОСОБА_1 не було, а також той факт, що транспортний засіб, який рухався поряд в момент виїзду на перехрестя почав зменшувати швидкість свого руху (тобто водій даного ТЗ бачив автомобіль «Мерседес», який виїжджав на дане перехрестя), пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що до зіткнення він не бачив автомобіль швидкої допомоги, є технічно неспроможними.

Зазначені обставини спростовують також твердження ОСОБА_1 та його захисника в апеляційній скарзі про те, що дана ДТП відбулась саме через дії водія ОСОБА_3, який виїхавши на перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, не привернув уваги учасників дорожнього руху увімкненням спеціального звукового сигналу.

Згідно з висновком експерта, оскільки в момент виїзду автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 на перехрестя будь-яких об'єктивних перешкод, які б обмежували своєчасне виявлення руху автомобіля «Мерседес» до виїзду на перехрестя не було, то при наявності транспортного засобу, який виїжджає на дане перехрестя із увімкненим спеціальним сигналом, дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 3.2. ПДР та дана невідповідність знаходилась у причинному зв'язку із виникненням ДТП.

Отже, суд повно, об'єктивно і всебічно дослідив докази, з'ясував всі обставини, що мають значення для вирішення справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про те, що постанова суду є незаконною, і ОСОБА_1 не порушував правила дорожнього руху, а отже його вини у зіткненні з автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 немає, - не відповідають матеріалам справи.

Порушень вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваної постанови, судом апеляційної інстанції не встановлено, стягнення накладено в межах санкції ст. 124 КУпАП, а відтак підстав для скасування чи зміни постанови не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва І. Г. Паленик

Справа № 33/796/210/2016 Категорія ст.124 КУпАП Суддя суду першої інстанції: Слободянюк П.Л. Доповідач: Паленик І.Г.