Справа № 464/3259/16-п Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/783/365/16 Доповідач: Вовк А. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Вовка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22.04.2016 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22.04.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком 1 /один/ рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що він 03 квітня 2016 року о 02.05 год. на 526 км автодороги Київ-Чоп, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись з такою постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи, просить постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, обравши йому стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що суд першої інстанції наклав на нього надмірно суворе стягнення без врахування його особи як правопорушника.

Вказує, що щиро розкаюється у вчиненому, сприяв встановленню обставин вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, вважає, що внаслідок такого порушення не настали жодні негативні наслідки.

Акцентує увагу на тому, що має на утриманні вагітну дружину, ніде постійно не працює, а займається транспортними перевезеннями по цивільно-правових угодах, у зв'язку з чим позбавлення його прав керування транспортними засобами ставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційній скарзі не заперечується та не оспорюється.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, суд першої інстанції враховував характер вчиненого адміністративного правопорушення, стан алкогольного сп'яніння, його особу як правопорушника, який не працює, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, ступінь його вини та прийшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком один рік.

У свою чергу, положення ст. 23 КУпАП передбачають, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При цьому, пленум Верховного суду України у постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу на те, що адміністративне стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 вину визнав повністю, щиро розкаявся, його сім'я перебуває у складному становищі, оскільки дружина є вагітною, автомобіль йому потрібен як в сімейних цілях, так і для заробітку.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

З огляду на вищенаведене та враховуючи обставини, що пом'якшують відповідальність, позитивну характеристику ОСОБА_1, на думку апеляційного суду, накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у даній ситуації буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Тому, апеляційний суд приходить до переконання, що накладене стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 1 /один/ рік слід замінити на штраф, частково змінивши постанову суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22.04.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити, наклавши на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3400 /три тисячі чотириста/ гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Вовк