АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/348/16-п Головуючий суддя І інстанції Федюшин М.В.
Провадження № 33/790/312/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 05 квітня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та закрито провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії АП1 №884229 та серії АП1 №884230 від 24.12.2015 року, 27.11.2015 року о 16-25 год. у м.Харкові по вул.Камській біля будинку 2, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Renault», державний номер НОМЕР_1, під час руху заднім ходом, в порушення п.10.9 ПДР України, не переконався, що це буде безпечно та допустив наїзд на припаркований автомобіль «SUBARU», державний номер НОМЕР_2, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду та покинув місце пригоди.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні ним адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення він не згодний, посилаючись на те, що він не вчиняв вказане адміністративне правопорушення.

Представник потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засідання пояснив, що 27.1 1.2015 року потерпіла припаркувала належний їй автомобіль «SUBARU», державний номер НОМЕР_2, за адресою: м.Харків, вул.Камська, 2 о 16-00 год. Після повернення побачила механічні пошкодження свого автомобіля. Зі слів свідка, дізналася, що її автомобіль був пошкоджений автомобілем «Renault», державний номер НОМЕР_1.

Під час судового розгляду судом допитано свідка ОСОБА_4, який пояснив, що 27.11.2015 року о 16-25 год. став свідком ДТП по вул.Камській. В автомобіль «SUBARU», державний номер НОМЕР_2, в'їхав автомобіль «Renault», державний номер НОМЕР_1 , після чого залишив місце пригоди.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п.2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригод.

Факт вчинення адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення АП1 № 884229, АП1 № 884230 від 24.12.2015 року, які були складені компетентною особою, їх зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП, протоколом та схемою ДТП від 27.11.2015 року, поясненнями правопорушника, потерпілої та свідка, а тому у суду відсутні підстави сумніватися у об'єктивності даних, викладених в ньому.

Таким чином, суд вважає доведеною наявність в діянні ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,122-4 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Між тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Даних, які б свідчили про те, що правопорушення є триваючим і, як наслідок, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності слід рахувати з дня його виявлення, в матеріалах справи немає.

При розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення.

Таким чином, на момент розгляду справи судом строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На вищезазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року і закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обгрунтовує недоведеностю своєї вини в скоєнні адміністративних правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 в обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 що заперечувала проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 не мотивований. Зміст пояснень учасників процесу та інших доказів, які суд прийняв до уваги, належним чином не розкритий та не проаналізований, належна оцінка їм не дана. А відтак доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду є також обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції не врахував суттеві розбіжності та протиріччя що містяться в матеріалах справи.

Зокрема в схемі ДТП (а.с.3) зазначено що в автомобіля «SUBARU» державний номер НОМЕР_2 зазначено пошкодження - «ЗАДНЯ ЛІВА ДВЕРЬ», таким чином не вказано характер пошкоджень співробітниками поліції.

В рапорті (а.с.7) вказано що місце удару зафіксовано шляхом фотофіксації, однак матеріали справи не містять жодного фото зробленого співробітниками поліції.

В рапорті (а.с.8) зазначено що ОСОБА_2 не відмовлявся від факту ДТП.

Між тим, дане твердження спростовується поясненями ОСОБА_2 (а.с.6) та його правовою позицією в судах першої та апеляційної інстанції.

Більш того, матеріали справи не містять жодного документального підтвердження наявності вище згаданої подряпини на «Renault», державний номер НОМЕР_1 будь-яких пошкоджень, крім того в схемі ДТП (а.с.3) відсутні будь які пошкодження у згаданого автомобіля.

Таким чином, наявність пошкоджень на автомобілі «Renault » процесуально не оформлено і не підтверджено.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суд не дотримався.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У даній справі, при наявності вищенаведених протиріч, була допущена неповнота і однобічність, які істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі.

Між тим відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У даній справі була допущена неповнота і однобічність, які істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутності події і складу адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.04.2016 року по справі № 630/348/16-п скасувати. Винести нову постанову, якою провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко