А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.05.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, запроваджені щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, за апеляційною скаргою останньої на винесену щодо неї постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2016,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді місцевого суду Струтин М.І. визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП, оскільки вона, як визнав доведеним місцевий суд, вчинила дії, що свідчать про «прояв неповаги до суду або встановлених у суді правил»; на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. та стягнуто з неї 275,60 грн. судового збору в дохід держави.

В оскарженій постанові судді від 08.04.2016 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_1 04.04.2016, о 8 год. 10 хв., в м. Рахів, по вул. Карпатській, № 15, в приміщенні суду «виявила» неповагу до суду, а саме принесла з собою пісок і висипала його під двері.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Вказує, що місцевим судом в порушення вимог ст.251 КУпАП неповно та упереджено розглянуто справу; її піддано адміністративному стягненню за ст.185-3 КУпАП з призначенням такого у значно більшому розмірі ніж мінімальний, що передбачений санкцією цієї статті, не зважаючи на те, що вона є пенсіонер і отримує мінімальну пенсію.

Зазначені в оскарженій нею постанові судді відомості про належне повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи не відповідають дійсності, оскільки її не було повідомлено посадовою особою, яка складала протокол, про час та місце розгляду даної адміністративної справи; протокол про адміністративне правопорушення № 00001 від 04.04.2016 відносно неї не відповідає вимогам закону щодо його складення.

В протоколі судовий розпорядник Рахівського районного суду посилається на те, що правопорушення підтверджується відеозаписом з камер відеоспостереження, однак до матеріалів справи таких доказів не долучено.

Під час «доопрацювання» складеного щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, її не було залучено до цієї дії, в даний протокол внесено відомості, про які їй нічого не було відомо; права та обовязки їй відповідно до ст.268 КУпАП розяснено не було.

Крім того, при винесенні оскарженої постанови суддею не зазначено конкретно, в чому саме проявилася її неповага до суду, оскільки, принесення особою із собою піску і його розсипання в приміщенні, в будь-якому випадку не є неповагою до суду, оскільки диспозиція ст.185-3 КУпАП передбачає явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Нею не вчинялося активних дій в приміщенні суду, про які йдеться у постанові.

Не відповідає дана постанова вимогам закону і в частині стягнення з правопорушника судового збору в розмірі 275,60 грн., такий суддею не обґрунтований.

Зазначену апеляційну скаргу подано апелянтом разом із клопотанням про поновлення пропущеного нею 10-денного строку на оскарження постанови, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні присутньою не була, а оскаржену нею постанову від 08.04.2016 нею отримано лише 15.04.2016, що стверджується листом суду (рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, на апеляційний розгляд справи не зявилася, однак надіслала клопотання з проханням провести такий у її відсутності, оскільки має похилий вік (78 років) та є інвалідом по зору.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що клопотання апелянта про поновлення пропущеного нею 10-денного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволеннювідповідно до ст.289 КУпАП, оскільки оскаржену постанову від 08.04.2016 отримано ОСОБА_1, яка не була присутня в місцевому суді, лише 15.04.2016, після чого подала апеляційну скаргу в передбачений ч.2 ст.294 КУпАП 10-денний строк 20.04.2016, тобто на пятий день з моменту отримання відповідної постанови суду (а.с. 15,16).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 268 КУпАП передбачено, щосправа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту оскарженої постанови від 08.04.2016 вбачається, що ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні на розгляді справи щодо неї, однак нібито була належним чином повідомлена про такий розгляд. При цьому, місцевий суд не посилається на доказ такого сповіщення ОСОБА_1 (а.с.13).

Наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки до Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2016 (а.с.12) не містить підпису ОСОБА_1 в графі «одержав особисто», натомість наявний нерозбірливий підпис невідомої особи (без зазначення її імені) в графі «для передання». При цьому, як вбачається з даної розписки, справу призначено до розгляду тієї ж доби (на 15 год.), якої невідомій особі вручено для передання судову повістку 08.04.2016, і тоді ж розглянуто справу без підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Наведене свідчить про недотримання судом вимог ч.1 ст.268 КУпАП, зокрема, що стосується права особи брати участь у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 185-3 КУпАП не передбачено відповідальності за таке адміністративне правопорушення, як «прояв неповаги до встановлених у суді правил».

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1, місцевий суд одночасно визнав доведеною її вину як у як прояві неповаги до суду, так і у прояві неповаги до «встановлених у суді правил» (абз.4 мотивувальної частини оскарженої постанови від 08.04.2016), про що не йшлося у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, кваліфікуючи дії ОСОБА_1, суд не конкретизував, в чому саме виразилась передбачена ст.185-3 КУпАП неповага до суду з боку ОСОБА_1 Крім того, в абз.1 мотивувальної частини постанови судом зазначено, що ОСОБА_1 саме «виявила», а не проявила неповагу до суду, що хоч і узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, однак суперечить назві ст.185-3 КУпАП «Прояв неповаги до суду».

Зі змісту ст.185-3 КУпАП вбачається, що таке адміністративне правопорушення, як неповага до суду може виражатися у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції наведені вище обставини справи, правильною кваліфікацією зазначених дій ОСОБА_1 мала б бути наступна: неповага до суду, що виразилась у вчиненні будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду.

Однак, для правильної кваліфікації дій ОСОБА_1, якщо такі в дійсності мали місце, перш за все слід надати оцінку наявним у справі доказам, одним з яких відповідно до ст.251 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення, а також технічний носій інформації, на якому зафіксовано запис відповідної події камерами відеоспостереження.

Наявний у матеріалах справи (у підшитому на останньому аркуші обкладинки справи паперовому конверті, з написом «ДVD дискк») компакт диск (без жодних написів на ньому, які б свідчили про його походження) не містить відображених у протоколі про адміністративне правопорушення даних, оскільки не відтворюється відповідними спеціальними пристроями для зчитування електронної аудіоінформації.

Згідно п.2 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує також питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції також не в повній мірі дотримано, оскільки справу розглянуто на підставі протоколу, який не відповідає вимогам закону щодо його складення.

Так, в протоколі, складеному 04.04.2016 судовим розпорядником ОСОБА_2, містяться неприпустимі виправлення дати народження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, рукописні перекреслення частини тексту протоколу, без засвідчення їх правильності.

Крім іншого, в протоколі не вказано: найменування суду, розпорядником якого складено протокол про адміністративне правопорушення; форму вини умисно чи з необережності ОСОБА_1 висипала пісок під двері приміщення суду, в який спосіб; місце вчинення правопорушення не конкретизоване в якому саме суді таке виявлено, адреса суду.

Як з апеляційної скарги, так і з клопотання ОСОБА_1 вбачається, що вона народилася 18.11.1937, а не «ІНФОРМАЦІЯ_1», про що йдеться у протоколі та оскарженій постанові місцевого суду (правильне встановлення анкетних даних особи є необхідним для правильного вирішення справи; в даному випадку судом накладено стягнення на особу, якої не існує).

У звязку з наведеним, оскаржена ОСОБА_1 винесена щодо неї постанова судді Рахівського районного суду від 08.04.2016 підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню субєкту його складення для належного оформлення на підставі ст.278 КУпАП, враховуючи наведені вище його недоліки.

Інші доводи апелянта можуть бути перевірені апеляційним судом після усунення зазначених недоліків протоколу, а після цього нового розгляду справи суддею першої інстанції, якщо ОСОБА_1 знову буде визнана винуватою, в тому числі й на підставі доказів, які апелянт вважає неналежними і недостатніми для цього.

Керуючись ст.ст. 7,278,289,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення їй пропущеного 10-денного строку на апеляційне оскарження винесеної щодо неї постанови судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2016 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.04.2016, якою ОСОБА_1 визнано винуватою та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.185-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути Рахівському районному суду Закарпатської області для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2016 № 00001.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя