П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Кіровоград

Суддя Апеляційного суду м. Києва Чорний О.М., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката СтроєваО.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ПрАТ «Національна будівельна компанія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

З представлених матеріалів адміністративної справи вбачається, що 16.03.2016 року головним спеціалістом сектору з питань дотримання екологічних прав Департаменту з питань дотримання соціально-економічних та гуманітарних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4, складено протокол відносно ОСОБА_1, у зв'язку з порушенням ним вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 212-3 КУпАП. Встановлено, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою від 13.01.2016 щодо ненадання відповіді на його вимогу, звернувся адвокат Кириленко Р.О. (адреса: АДРЕСА_1), який на підставі договору про надання правової допомоги, від 27.10.2015 №67/15-ЦС представляє та захищає права та законні інтереси ОСОБА_5. Зокрема, ОСОБА_6, у своїй скарзі від 16.11.2015 року вказує, що ним, як представником ОСОБА_5, поштою рекомендованим листом було направлено до директора Приватного акціонерного товариства «Національна будівельна компанія» письмову вимогу про усунення пошкоджень обшивки балкону квартири №310 житлового будинку 14д по бульвару Кольцова у м. Києві, власником якого є ОСОБА_5 За твердженням ОСОБА_6 станом на 13.01.2016 року жодної письмової відповіді від ПрАТ «Національна будівельна компанія» ні ним, ні ОСОБА_5 не отримано. Враховуючи наведене, листом від 11.02.2016 №8.2.3/7- К258501.16 26-69 за підписом представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було направлено запит до ПрАТ «Національна будівельна компанія» щодо надання інформації про результати розгляду вимоги ОСОБА_6 від 16.11.2015 року, а також з вимогою підтвердити або спростувати з наданням копій підтверджуючих документів твердження ОСОБА_6, щодо ненадання письмової відповіді на надісланий ним запит. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 - в.о. Голови правління викладеними у листах від 19.02.2016 №19 та від 01.03.2016 №20, ненадання відповіді на вимогу адвоката ОСОБА_6, від 16.11.2015 сталося із наступних причин: дана вимога не підпадала під положення Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», дана вимога була адресована голові правління ПрАТ «Національна Будівельна компанія», та не передбачала надання відповіді, а лише прохання усунути у місячний термін за власний рахунок пошкодження обшивки балкону.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну, а провадження у справі закрити, мотивуючи тим, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, закінчились строки передбачені ст. 38 КУпАП. Крім того, зауважує, що місцевим судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки справу про притягнення його до адміністративної відповідальності розглянули за його відсутності, належним чином не повідомивши про час та місце розгляду справи, чим позбавили ОСОБА_1 представити в судовому засіданні докази.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

В даному випадку строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплинув ще 16 березня 2016 року, а тому провадження в справі, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 212-3 КУпАП - скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу провадженням закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Чорний

Справа № 33/796/581/2016

Категорія: ч.7 ст.212-3 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Величко Т.О.

Доповідач: Чорний О.М.