Справа № 464/2570/16-п Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 33/783/296/16 Доповідач в 2-й інстанції: Михайлишин Г. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати апеляційного суду в кримінальних справах Михайлишин Г.Я., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2016р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2016р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 275,60 гривень судового збору.

Згідно постанови судді ОСОБА_2 8 березня 2016 року о 23 год. 00хв. в м. Львові на вулиці Хуторівка,2 керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

На постанову судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову змінити. Накласти на нього за вчинення адміністративного правопорушення стягнення у виді штрафу. В обґрунтування покликається на те, що суд необгрунтовано обрав надто суворий вид стягнення та не врахував обставини, які пом'якшують його відповідальність, а саме: ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину та доглядає за матір'ю, яка є інвалідом третьої групи. Крім того, позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його можливості заробітку, адже ОСОБА_3 8 квітня 2016 року прийняв його на роботу водієм.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею у повній мірі не враховані вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи дані обставини були з'ясовані судом не в повній мірі.

Санкцією ч.1ст.130 КУпАП передбачені альтернативні стягнення у виді штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами.

Призначаючи стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд першої інстанції не врахував особу ОСОБА_2, відсутність даних про те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності, має дружину, малолітню дитину, матір, яка є інвалідом третьої групи. Також в засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 представив довідку ФО-П ОСОБА_3, згідно якої він працює в ФО-П ОСОБА_3 з 13 квітня 2016 року по даний час.

Крім того, хоча у постанові, при викладенні пояснень ОСОБА_2, суддя вказав, що правопорушник повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, проте, при обранні виду стягнення, не врахував дану обставину, як таку, що відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшує відповідальність.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачене альтернативне стягнення у виді штрафу, вважаю, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надто суворим та не обумовлене достатніми підставами.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2016р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП слід змінити в частині виду стягнення, обравши таке у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2016р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в частині накладення стягнення змінити, наклавши на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає три тисячі чотириста гривень.

В решті цю постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Михайлишин Г.Я.