Справа № 357/2400/16-п Головуючий у І інстанції Володько І. С.
Провадження № 33/780/311/16 Доповідач у 2 інстанції Шроль
Категорія 252 03.06.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2016 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю прокурорів Лавренюк Т.М., Шурашкевича Г.М., апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 працюючу директором Білоцерківської музичної школи № 3,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 275 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2009 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Білоцерківської музичної школи №3, призначила свою доньку ОСОБА_2 на посаду заступника директора з організаційно - виховної роботи цього закладу.

За постановою ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Білоцерківської музичної школи №3, та, будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» посадовою особою юридичної особи публічного права, тобто суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, здійснюючи керівництво діяльністю близької особи - заступника директора з організаційно - виховної роботи БМШ №3 ОСОБА_2, при цьому, не повідомила, про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника - начальника відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати у зв'язку з порушенням матеріального і процесуального права та провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суддя не надав оцінки тим обставинам, що вона не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 - 7 КУпАП, оскільки її донька безпосередньо їй по роботі не підпорядкована, під час ознайомлення із змістом ЗУ «Про запобігання корупції» вона в усній формі повідомляла керівництво про роботу у музичній школі її дочки і ця обставина усім загальновідома, дочка працює у школі за державним направленням. Крім того, протокол і судове рішення не містять зазначення конкретних фактів, які б впливали на об'єктивність або неупередженість прийняття нею рішень під час роботи, за якою донька перебувала у її підпорядкуванні.

Заслухавши особу,яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримала апеляційну скаргу, прокурорів,які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Суд першої інстанції доказам по справі надав належну правову оцінку і дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Наказом завідуючої Білоцерківським міським відділом культури за №13 від 01 квітня 1985 року ОСОБА_1 було призначено директором Білоцерківської музичної школи №3, тобто юридичної особи публічного права.

Приміткою до ст.172-7 КУпАП встановлено, що суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті.

Оскільки ОСОБА_1 є директором юридичної особи публічного права вона є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Факт підпорядкування близької особи свідчить про наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, зокрема існує суперечність між приватним інтересом особи як матері ОСОБА_2, та її службовими повноваженнями як директора Білоцерківської музичної школи №3, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень під час роботи в підпорядкуванні близької особи.

Згідно інформації відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради від 20.01.2016 року, підлеглі працівники з повідомленнями про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів до відділу культури і туризму не звертались, з пояснень в.о. начальника відділу культури та туризму Білоцерківської міської ради ОСОБА_4 (а.с.6) випливає, що жодна посадова особа, яка працює в установах, підпорядкованих відділу культури та туризму, у тому числі і ОСОБА_1, не повідомляла ні в усній, ні у письмовій формі про наявність реального конфлікту інтересів.

Зазначені докази спростовують доводи апеляційної скарги про наявність факту повідомлення керівництва відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради про наявність у ОСОБА_1 конфлікту інтересів.

Отже, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Білоцерківської музичної школи №3, та, будучи відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», особою на яку поширюється дія цього Закону, а саме: посадовою особою юридичної особи публічного права, здійснює керівництво діяльністю близької особи заступника директора з організаційно - виховної роботи ОСОБА_2, і при цьому, всупереч п.2 ч.1 ст.28 Закону, не повідомила, про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника - начальника відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема про роботу дочки у БМШ №3 за державним замовленням та про неточність при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, правильності висновків судді не спростовують.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 КУпАП і не оспорюється у апеляційному порядку.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2016 року без зміни.

Суддя: В.Р.Шроль