Єдиний унікальний номер 201/7338/16-п
Номер провадження 3/201/1216/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинська І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Сокіл-1АДРЕСА_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2016 року, близько 23 години 50 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Сокіл-1АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, влаштував сімейний конфлікт із ОСОБА_2, під час якого висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, в наслідок чого була завдана шкода психологічному здоровю ОСОБА_2, чим вчинив насильство в сімї, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173?2 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 15 травня 2016 року, знаходячись вдома за адресою: ж/м Сокіл-1АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, близько 13 години 00 хвилин, у нього виник конфлікт із сином, в результаті якого останній спричинив йому тілесні ушкодження. Після повернення із лікарні в той же день він знаходився у своїй кімнаті і не виходив, більше конфліктів у нього із сімєю не виникало, на адресу ОСОБА_2 він не виражався нецензурною лайкою, як і не погрожував фізичною розправою останній. Додав, що не розуміє з яких причин його дружина ОСОБА_2 пізно ввечері викликала поліцію. Також заперечував, що цього дня він перебував в стані алкогольного сп'яніння, зазначивши, що він є інвалідом другої групи. Додав, що конфлікти в родині часто виникають через сина. З протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього, не погодився та вважав, що в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення.

Не дивлячись на не визнання ОСОБА_1 своєї провини, його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення за викладених в постанові обставинах повністю знайшла своє підтвердження дослідженими матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 20 травня 2016 року серія АА № 047063, копією протоколу про прийняття заяви ОСОБА_2 від 16 травня 2016 року, копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 16 травня 2016 року, офіційним застереженням про недопустимість протиправної поведінки від 20 травня 2016 року, рапортом інспектором Жовтневого ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області від 20 травня 2016 року.

Вважаю, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об'єктивного розгляду цієї справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, обираючи винному вид і міру адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП враховую дані про особу порушника, ступень його вини, майновий стан та обставини, що обтяжують і пом'якшують відповідальність.

Санкцією частини першої статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк від 30 до 40 годин або адміністративного арешту на строк до 7 діб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 30-1 КУпАП громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Згідно до положень ч. 2 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до 12 років, до осіб, які не досягли 18 років, до інвалідів першої і другої групи.

Разом із цим, встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до пенсійного посвідчення серії ААЖ № 340612 від 19 червня 2012 року є пенсіонером та інвалідом другої групи та на момент розгляду даної справи йому виповнилось 63 роки, а тому, з урахуванням положень ст. ст. 30-1, 32 КУпАП, останньому не може бути призначене адміністративне стягнення у виді громадських робіт або адміністративного арешту.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 винний у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак з урахуванням положень ст. ст. 22, 30-1, 32 КУпАП та наведених вище обставин, зокрема, даних про особу правопорушника та обставин справи, вважаю за необхідне обмежитись усним зауваженням відносно ОСОБА_1 та звільнити останнього від адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 30-1, 32, 33, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнити останнього від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у звязку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанову може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.Г. Ополинська