Справа № 500/2026/16-п
Провадження № 3/500/646/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2016 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 02 листопада 1981 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Калініна), б. 117,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 17 квітня 2016 року, о 22:40 год., по вул.Калініна в с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, керував автомобілем «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номерний знак 74843ОА, з явними ознаками алкогольного спяніння (млява мова, збуджений, тремтіння рук), але від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що Ізмаїльським ВП ГУНП в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 155877 від 17.04.2016 року.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, свідків, працівника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згодний. Він дійсно перед тим як керувати автомобілем зробив декілька ковтків пива. Однак зазначив у протоколі про те, що випив 0,5л пива, визнає свою вину та що відмовляється від проходження освідування на стан спяніння, мимоволі, під впливом хвилювання. В дійсності йому не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Також зазначив, що під час складення протоколу був присутній лише один свідок ОСОБА_2, а ОСОБА_3, який зазначений у протоколі у якості свідка, не був присутній та у протоколі не підписувався. Також він зазначив, що в оригіналі та копії протоколу вбачається певна різниця у вигляді написаної в протоколі інформації.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4, зазначив, що він дійсно підписувався у протоколі від 17.04.2016р. У його присутності ОСОБА_1 задано питання чи випив він пиво, на що останній відповів, що випив; та питання чи буде ОСОБА_1 підписувати протокол, на що останній відповів відмовою. Чи задавалися інші питання свідок не памятає. Та зазначив, що не може напевно сказати, чи пропонувалося при ньому ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Зазначив, що увесь час, що він був присутній, ОСОБА_1 розмовляв по телефону та періодично відходив. На місці пригоди він був присутній біля 5 хвилин. Зміст протоколу не читав, бо спізнювався.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3, пояснив, що він був присутній під час складення протоколу 17.04.2016р. При ньому притягуваному було задано питання, чи буде він «дути» на місці у спеціальний пристрій для перевірки на стан сп'яніння та чи буде їхати до медичного закладу для медичного освідування, на що ОСОБА_1 відповів, що відмовляється, з огляду на те, що не бачить сенсу у цьому та свою вину визнає. Увесь час ОСОБА_1 розмовляв по телефону та періодично відходив. Зазначив, що коли його автомобіль зупинили, інший автомобіль відїжджав від цього місця. Свідок зазначив, що підпис у протоколі його. Зазначив, що у притягуваного був автомобіль «Жигулі» темного кольору, який стояв в притул до воріт. Зазначив, що не памятає, чи писав при ньому притягуваний щось у протоколі.

Поліцейський Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, у судовому засіданні пояснив, що відомості викладені у протоколі є вірними. З його слів, службова машина їхала за автомобілем ОСОБА_1 та зупинилася біля нього після зупинки автомобіля притягуваного, у звязку із тим, що не працював задній ліхтар. Однак потім зясувалося, що ОСОБА_1 керував автомобілем із ознаками алкогольного спяніння; ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а також проїхати до медичного закладу для огляду, однак останній визнав, що випив пива, у звязку із чим відмовився від огляду на стан спяніння. Відмова від проходження огляду на стан спяніння є порушенням ч.1 ст.130 КУпАП. Також поліцейський зазначив, що увесь час після того, як до ОСОБА_1 підійшли співробітники поліції, притягуваний розмовляв по телефону та відходив на певну відстань. Спочатку зупинили одного свідка, потім перший похав та слід за ним зупинили другого свідка. Обидва свідка не одночасно підписалися у протоколі та при них задавалися ОСОБА_1 питання, та зокрема, пропонувалося пройти огляд на стан спяніння на місці та проїхати до медичного закладу.

Вислухавши пояснення притягуваного ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалами справи, письмовими пояснення притягуваного ОСОБА_1, які зазначені в протоколі та показаннями свідків.

Відповідно до п. 12 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року N 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за N 1496/27941 протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що перед керуванням автомобілю випив 0,5 літра алкогольного пива, від огляду на стан спяніння відмовився, так як визнав свою вину, сам протокол підписав без заперечень. Будь-яких вказівок щодо протиправності дій співробітників поліції, щодо фізичного чи психологічного впливу, протиправності самого протоколу під час його підписання не зробив. Також, і у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив, що ним власноручно написані, викладені у протоколі, пояснення.

Крім того, згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року N 1452/735, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З аналізу приписів ст.266 КУпАП, п. 12 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що у присутності двох свідків проводиться тільки огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Однак у даному випадку притягуваний від огляду відмовився, а отже сам огляд не проводився, що виключає обовязковість присутності двох свідків. Тобто наявність або відсутність свідків під час складення протоколу не можуть виступати самостійною підставою для невизнання вказаного протоколу у якості належного доказу по справі. Та надані у судових засіданнях покази свідків оцінюються судом на рівні та у сукупності з іншими доказами по справі.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Іншими доказами, наявними у матеріалах справи не спростовуються викладені у протоколі обставини та факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При цьому суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_4, з огляду на те, що як зазначив сам свідок, він є знайомим ОСОБА_1 (хоча й не близьким), та під час надання показів у судовому засіданні дружньо звертався до притягуваного. Вказане може свідчити про наявність певної заінтересованості у наданні показів, які б допомогли притягуваному уникнути адміністративної відповідальності. Крім того, спочатку допиту свідок ОСОБА_4 зазначив, що при ньому задавалося лише два питання ОСОБА_1, та пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, не пропонувалося притягуваному. А пізніше ним було зазначено, що можливо він і не запамятав, як поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння.

Щодо тверджень про відсутність свідка ОСОБА_3 під час оформлення протоколу та його непідписання вказаним свідком, то суд зазначає, що ОСОБА_3 був допитаний у судовому засіданні 04.05.2016р. у якості свідка, його було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та у своїх показах зазначив, що це його підпис стоїть у протоколі від 17.04.2016р. Жодних обставин, які б давали підстави суду для сумнівів у правдивості показів свідка ОСОБА_3, притягуваним не наведено. Крім того, про присутність вказаного свідка на місці події свідчить обізнаність свідка у деталях та фактичних обставинах справи, та підтверджується поясненнями поліцейського.

До того ж, як зазначено вище, навіть відсутність вказаного свідка під час складення протоколу не є беззаперечною підставою невизнання цього протоколу належним та допустимим доказом.

Також суперечливими є й самі пояснення притягуваного. Останній спочатку говорив, що не вживав алкогольних напоїв, потів зазначив, що вжив небагато пива. Далі вказав, що йому не пропонувалося пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, однак під час пояснень повідомив суду, що поліцейський запропонував йому, як він зазначив, «дунути». Також, останній зазначав, що не розмовляв по телефону та стояв біля інспектора, однак свідки, та поліцейський зазначають, що ОСОБА_1 увесь час розмовляв по телефону та відходив від автомобілю та поліцейських. Крім того, притягуваний зазначив, що не відчиняв багажник та не лагодив задні ліхтарі на вказівку поліцейських, однак потім зазначав, що відкривав та закривав багажник. Також ОСОБА_1 не зміг пояснити чому він у протоколі зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан спяніння. Усі суперечності пояснював своїм хвилюванням. Однак судом не встановлено підстав для обмовляння ОСОБА_1 себе під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Невизнання притягуваним ОСОБА_1 своєї вини та давання ним суперечливих та неточних показань, суд пов'язує з обраною ним позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Крім того, про спланованість вираження правової позиції свідчить те, що протокол про адміністративне правопорушення було підписано ОСОБА_1 без заперечень та визнано факт відмови від проходження огляду.

Оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що вони є достовірними, належними, допустимими та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, те, що він на даний момент не працює, а також те, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина.

Обставин, які відповідно до ст. ст.34, 35 КУпАП помякшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративного правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, досліджені докази, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме таких стягнень, як позбавлення права керування транспортними засобами або адміністративний арешт.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок) грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_6