ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 травня 2016 рокуСправа №: 695/957/16-п
Номер провадження 3/695/416/16
П О С Т А Н О В А
12 травня 2016 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області М.В. Матвієнко, з участю прокурора військової прокуратури Черкаського гарнізону Папуші Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від військової прокуратури Черкаського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності:

громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерище, Канівського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, освіта середня, командира відділення управління 2 протитанкового артилерійського дивізіону, військова частина польова пошта НОМЕР_1 , ід. код НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за ч.1 ст. 172-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2015, з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації Канівським ОМВК Черкаської області та направлений для її проходження до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 01.07.2015 №175 ОСОБА_1 призначений на посаду командира відділення управління 2 протитанкового артилерійського взводу протитанкового артилерійського дивізіону.
Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про державну службу», молодший сержант ОСОБА_1 є державним службовцем, який займається професійною діяльністю щодо практичного виконання завдань та функцій держави та відповідно до наведених норм законодавства, зобов`язаний бути зразком неухильного виконання вимог Конституції України, Законів України, наказів та розпоряджень, а також Статутів Збройних Сил України.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. При цьому, військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове забезпечення у розмірах, стимулюючих заінтересованість громадян у військовій службі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється його дія за корупційні правопорушення є: військові посадові особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Однак, 05.12.2015 молодший сержант ОСОБА_1 без дозволу відповідних командирів (начальників) військовоїчастини та поважних причин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , після чого направився до місця проживання своєї дружини в с. Коробівка, Золотоніського р-н, Черкаської обл.
В той же час, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який, діючи з корисливих мотивів, порушив спеціальні обмеження, встановлені для державних службовців та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, спрямованих на запобігання корупції, що виявилось у наступному: зокрема, 10.02.2016 молодший сержант ОСОБА_1 уклав з приватним підприємством «Рідний край 2007», в особі директора ОСОБА_2 трудовий договір №3, яким його призначено на посаду столяра, термін дії договору є безстроковим.
Відповідно до вказаного трудового договору, молодший сержант ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання виконувати середньої складності столярні роботи, роботи з оброблення деревини вручну, механічним та електричним інструментом, на деревообробних верстатах, виготовляти, збирати палети різних розмірів та вантажопідйомності.
Також, вказаним договором передбачено, що за виконання умов договору молодшим сержантом ОСОБА_1 , йому передбачується виплата ПП «Рідний край 2007» посадового окладу у розмірі 1450 грн.
Так, у період з 10.02.2016 по 18.03.2016 ОСОБА_1 працював на посаді столяра у ПП «Рідний край 2007» та виконував обов`язки за посадою за що отримав заробітну плату в розмірі 828, 57 грн., з урахуванням податків.
10.02.2016 ОСОБА_1 особисто уклав з приватним підприємством «Рідний край 2007», в особі директора ОСОБА_2 , трудовий договір №3, яким його призначено на посаду столяра.
Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 , під час проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується в с. Ульянівка, Миколаївського р-ну, Миколаївської обл., перебуваючи на посаді командира відділення управління, 2 протитанкового артилерійського взводу, протитанкового артилерійського дивізіону, у військовому званні «молодший сержант», тобто будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом на якого поширюється його дія щодо відповідальності за корупційні правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, на порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, достовірно знаючи про встановлену законодавством заборону щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, у період з 10.02.2016 по 18.03.2016, вчинив порушення встановлених законом обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, одночасно із проходженням військової служби, займався іншою оплачуваною діяльністю, а саме: у ПП «Рідний край 2007», яке розташоване за адресою: Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Садовського, 4Г, отримав матеріальні блага у вигляді прибутку за фактично виконану роботу у розмірі 828, 57 грн., чим вчинив порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», тобто адміністративне корупційне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим на підставі ст. 15 КУпАП підлягає притягненню до адміністративної відповідальності на загальних підставах.
Прокурор у судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення та просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП призначити стягнення, передбачене санкцією вказаної статті у мінімальному її розмірі.

Під час розгляду матеріалів у суді гр. ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що у зв`язку із тим, що у нього склалися неприязні відносини із солдатом та керівництвом в/ч НОМЕР_3 , самовільно залишив військову частину та влаштувався за місцем проживання на роботу до Приватного підприємства «Рідний край 2007», оскільки необхідно було утримувати сім`ю так як на його утриманні перебуває неповнолітня дитина. Він не був обізнаний із вимогами закону про те, що залишаючись військовослужбовцем, який фактично не виконував службові обов`язки, так як самовільно залишив місце проходження служби, не міг отримувати інші види доходів.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора, правопорушника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється його дія за корупційні правопорушення є: військові посадові особи.

Відповідно до п.1 ч. 1 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у п.1 ч.1 ст. 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Ст. 172-4 ч.1 КУпАП передбачено, що порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності чи винагороди від роботи за сумісництвом.

Ст.2 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Ст.6 п.12 вищевказаного закону передбачає, що військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Ст.20 п.6 цього закону передбачає, що військові посадові особи, крім військовослужбовців строкової служби, зобов`язані подавати щороку до 01 квітня за місцем служби декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, що встановлені ЗУ «Про засади запобігання корупції».

Ст.17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, передбачає, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України. Ст.34 Статуту передбачено, що у разі спільного виконання обов`язків військовослужбовцями, що не підпорядковані один одному, якщо їх службові відносини не визначені командиром, начальником є старший із них за посадою.

Відповідно до ст.127 Статуту рядовий (матрос) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна.

Таким чином, військовослужбовці, в силу специфіки /військова служба є особливим видом державної служби/ постійно під час проходження військової служби виконують організаційно-розпорядчі функції /вони можуть бути призначені наказом командира старшими при проведенні робіт; при несенні служби в добовому наряді, чергуванні; проведенні навчальних закладів, тощо/, зобов`язані подавати щороку до 01 квітня за місцем служби декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, що встановлені ЗУ «Про засади запобігання корупції», тому є суб`єктами корупційних діянь.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 є суб`єктом корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-4 ч.1 КУпАП, являючись держслужбовцем та військовою посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у порушення вимог ЗУ «Про запобігання корупції» займався іншою оплачуваною діяльністю, а саме: працював на посаді столяра у ПП «Рідний край 2007» на умовах сумісництва, за що отримав грошові кошти у розмірі 828,57 грн., тому суд вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, ступінь його вини, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, майнове положення та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП визнається щире каяття.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що воно має бути визначене у вигляді штрафу згідно мінімальної межі санкції ч.1 ст.172-4 КУпАП.

Таке адміністративне стягнення є достатньою мірою відповідальності з метою виховання порушника і є необхідним для попередження здійснення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», який з 01.09.2015р. діє в новій редакції, оскільки судом виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення, суд стягує з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Керуючись вищевикладеним та ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 15, 40-1, 172-4, 284, 285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень в дохід держави.

Суму винагороди від роботи за сумісництвом, отриману ОСОБА_1 у розмірі 828, 57 грн., конфіскувати у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

На постанову може бути подана скарга до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області М. В. Матвієнко