Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1431/16-п
Провадження №: 3/332/340/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Безлер Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Запорізької роти ДПС СП1 Державтоінспекції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда 3 групи, офіційно не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: м.Запоріжжя, пров.Лисенко, б.10,

-за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2016 року, о 06-20 годині, у м.Запоріжжя по вул.Лізи Чайкіної, 74, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зі згоди водія у присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України.

У ході розгляду адміністративної справи в суді ОСОБА_1, після розяснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 02.05.2016 року до пізнього вечора вживав спиртні напої, а вранці за сімейними обставинами терміново необхідно було сідати за кермо автомобіля. У вчиненому щиро розкаюється. Просив суд не позбавляти його водійського посвідчення. Зазначив, що отримує мінімальну пенсію по інвалідності, якої не вистачає на життя та на ліки, тому автомобіль для нього є засобом, за допомогою якого він має додатковий дохід.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 №379581 від 03.05.2016 року (а.с.1), ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив підпункт а пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол складено в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Окрім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується тестуванням на алкоголь приладу «Драгер» ALCOTEST 6820 №ARHE 0225 до протоколу №379581 (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного інспектором роти №2 батальйону №1 УПП в м.Запоріжжя ОСОБА_4 (а.с.3), поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4), поясненнями ОСОБА_3 (а.с.5).

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алокогольного спяніння.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, розяснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який, офіційно не працевлаштований, є інвалідом 3 групи, має посвідчення водія серії ЯТА №167955, видане 28.02.1998 року (03.05.2016 року видано тимчасовий дозвіл замість посвідчення водія серії ТД 354892), повторності за останній рік за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не має; ступінь вини; майновий стан. Обставиною, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення суд визнає щире розкаяння ОСОБА_1 Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави понесені судові витрати у сумі 275,60 грн (двісті сімдесят п'ять гривень) 60 копійок (Банк ГУДКСУ в Запорізькій області р/р 0004, МФО 813015, ЄДРПОУ отримувача 38025372, одержувач : УДКСУ в Заводському районі м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації : 22030101 - "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя Л.В. Безлер