АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 620/222/16-п Суддя 1-ї інстанції: Огієнко Д.В.
Провадження № 33/790/333/16
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Синєпольської Ольги Валеріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Синєпольської О.В. на постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Суддя, вважаючи доведеним порушення ОСОБА_1 вимог пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, та враховуючи, що постановою судді від 22.03.2016 року його вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дійшов висновку про небажання ОСОБА_1 стати на шлях виправлення та необхідність накладення на останнього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

З таким рішенням судді не погодилась захисник ОСОБА_1 - адвокат Синєпольська О.В. та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 12.04.2016 року.

В апеляційній скарзі захисник зазначила, що 28.03.2016 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які раніше неодноразово мали до нього безпідставні претензії, з приводу чого ОСОБА_1 звертався до прокуратури. Відразу після зупинки працівники поліції відвезли ОСОБА_1 до Зачепилівської ЦРЛ, де дитячий лікар в порушення вимог Інструкції про порядок проведення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» провів огляд. Вказує на неправомірні дії працівників поліції, так як ними не було запропоновано пройти тест на місці зупинки транспортного засобу за участю свідків. В порушення зазначеної інструкції було складено протокол невстановленої форми, не було проведено дослідження на встановлення речовини, що є наркотичною, проводилося два дослідження тестом лікаря та тестом поліцейських, які мають проводитися за різним порядком. Таким чином факт перебування особи в наркотичному сп'янінні є не доведеним, оскільки ґрунтується на протоколі від 28.03.2016 року, який є неналежним доказом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Синєпольської О.В., які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 363119 від 28.03.2016 року ОСОБА_1 28.03.2016 року о 01.55 годині керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1, по вул. Зарківській в сел. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд не знаходить підстав вважати, що судом першої інстанції ці вимоги закону не виконані.

В матеріалах справи наявний протокол медичного огляду для встановлення факту споживання психотропних речовин та стан сп'яніння № 347, відповідно до якого було проведено два тести з метою встановлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп'яніння. Відповідно до проведених тестів встановлено відсутність ознак вживання такого виду наркотичного засобу як марихуана, однак, інший тест на шість видів наркотичних речовин є позитивним. Вказаний протокол, яким засвідчено факт перебування ОСОБА_1 28.03.2016 року в стані наркотичного сп'яніння, ані самим ОСОБА_1, ані його захисником не був оскаржений в установах охорони здоров'я, про що у судовому засіданні повідомлено Синєпольською О.В., не є анульованим, а тому підстав для не врахування протоколу № 347 в якості доказу у суду немає.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на ту обставину, що працівники поліції постійно мали безпідставні претензії до ОСОБА_1 до подій 28.03.2016 року і були упередженими до нього, не знайшли свого підтвердження, оскільки до прокуратури ОСОБА_1, як він повідомив у судовому засіданні, звернувся лише 29.03.2016 року, проте письмових підтверджень цьому не має.

Доводи захисника про те, що Красноградська центральна районна лікарня не має сертифікату на проведення тестів щодо визначення стану наркотичного сп'яніння суд не приймає до уваги, оскільки об'єктивних доказів цьому не надано. Таким чином, враховуючи, що постановою судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.03.2016 року на ОСОБА_1 вже було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки за ч. 1 ст. 130 КУпАП, висновок судді про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим. Адміністративне стягнення накладено в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Синєпольської Ольги Валеріївни залишити без задоволення, а постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 12.04.2016 року у відношенні ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик