Справа № 542/420/16-п
Провадження 3/542/155/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року смт. Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Гавриленко Т.Г., розглянувши матеріал, який надійшов від управління Держпраці у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, головного лікаря комунального закладу «Новосанжарський центр первинної медико-санітарної допомоги», протягом року піддавався адміністративному стягненню, інші дані суду не відомо,

за ст. 188-1 ч. 2 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року до суду надійшов адміністративний матеріал про порушення вимог законодавства про захищеність інвалідів відносно громадянина України ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 188-1 КпАП України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу № 16-21-202/155 від 25.03.2016 року головним державним інспектором праці управління Держпраці у Полтавській області ОСОБА_2 проведено перевірку додержання законодавства про захищеність інвалідів комунальним закладом «Новосанжарський центр первинної медико-санітарної допомоги». Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1, будучи головним лікарем КЗ «Новосанжарський центр ПМСД», допустив порушення ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» в частині забезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено наступне.

ОСОБА_1 є керівником комунального закладу, посадовою особою з правом найму і звільнення працівників.

Фізичні особи-підприємці, установи, організації, підприємства, центральні і місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які використовують працю найманих працівників громадян України, повинні дотримуватись законодавства про соціальну захищеність інвалідів в Україні, яке складається з Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 № 875-ХІІ та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.

Згідно ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст. 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, порядок його встановлення визначаються виключно Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Як визначено ч. 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так згідно з ч. 1. ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно зі статтею 18 Закону № 875-ХІІ працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів. Законом України від 23 лютого 2006 року № 3483-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо реалізації інвалідами права на трудову зайнятість» зазначену статтю було викладено в іншій редакції, а Закон № 875-ХІІ доповнено статтею 18-1, за змістом якої пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обовязок ОСОБА_1, як керівника закладу зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується обовязком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Однак, використовуючи своє право посадової особи, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, ОСОБА_1 проводилась робота з пошуку інвалідів для працевлаштування.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року № 420, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2005 року за № 1534/11814 (чинний до 12 липня 2013 року), затверджено форму № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», що використовується для інформування населення про наявність вакансій, сприяння працевлаштуванню громадян, зареєстрованих у центрах зайнятості як такі, що шукають роботу, для підбору персоналу на замовлення роботодавців, для оцінки поточної потреби в кадрах та організації професійної підготовки населення відповідно до потреб ринку праці.

Зокрема, у даному звіті знаходяться дані про можливість працевлаштування на вільне робоче місце (вакантну посаду) особи, що належать до окремої категорії громадян, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, у рахунок річної броні, установленої місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами відповідних рад за поданням центрів зайнятості, відповідно до статті 5 Закону України «Про зайнятість населення», із змінами та доповненнями, а також інвалідів, пенсіонерів, студентів та інших.

Крім того, наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 червня 2013 року за № 988/23520, затверджено форму звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

Пунктом 2.1 Порядку подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» визначено, що форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

При цьому, у пункті 4 форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» вказується вакансії, на які можуть бути працевлаштовані громадяни, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню (відповідно до статті 14 Закону України «Про зайнятість населення»), і за необхідності зазначаються категорії таких громадян.

Комунальним закладом «Новосанжарський Центр ПМСД» в особі головного лікаря ОСОБА_1 виділялись робочі місця для працевлаштування людей з обмеженими фізичними можливостями. У звітах за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» вказувалось про наявність вакантної посади для працевлаштування особи, якій відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність (а.с. 21-30). Новосанжарським районним центром зайнятості не направлялись інвалідів для працевлаштування.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 виконано вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а саме: створені робочі місця для працевлаштування інвалідів протягом 2015 року, повідомлено центр зайнятості про наявність робочих місць для інвалідів та про потребу в їх працевлаштуванні. Тобто, ним як посадовою особою, керівником закладу вжито всіх залежних від нього заходів, щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.188-1 КУАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_3