Справа № 484/154/16-п 17.05.2016 17.05.2016 17.05.2016
Номер провадження: 33/784/99/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

прокурора Деміди А.В.

особи, щодо якої складений протокол ОСОБА_1

його захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 172-8 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що обіймаючи посаду начальника Первомайського міського відділу УМВС України в Миколаївській області, будучи особою начальницького складу органів внутрішніх справ, відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-8 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, у порушення вимог вищевказаного законодавства та ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», використовуючи свої службові повноваження та пов'язані з цим можливості, незаконно розголосив інформацію, яка стала відома у зв'язку з виконанням службових повноважень, за наступних обставин.

21 липня 2015 року о 21:52, ОСОБА_1, перебуваючи в м. Первомайську Миколаївської області, в межах покриття базової станції оператора мобільного зв'язку ТОВ «Астеліт» по вул. Корабельна, 50, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, у своїх інтересах, для підтримання дружніх відносин зі своїм знайомим ОСОБА_3, та в інтересах останнього, з метою уникнення ОСОБА_3 кримінальної відповідальності, повідомив ОСОБА_3 в телефонній розмові інформацію про проведення відносно останнього негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на документування його злочинної діяльності, пов'язаної із збутом наркотичних засобів, про що ОСОБА_1 стало відомо 21.07.2015 року під час наради у керівництва УМВС України в Миколаївській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та провадження у справі закрити. В обґрунтування своїх вимог вказує, що надані ним суду пояснення та докази підтверджують відсутність події адміністративного правопорушення.

Зазначає, що йому не було відомо про проведення у відношенні ОСОБА_3 негласних слідчих дії, і він не мав доступу до такої інформації, і під час наради в УМВС України в Миколаївській області дані питання не обговорювалися. Вважає пояснення свідка ОСОБА_4 недостовірними, оскільки на нарадах, де присутня велика кількість посадових осіб різного рівня, конкретні кримінальні провадження, оперативно-розшукові дії, негласні слідчі дії не обговорюються. Крім того, свідок точно не пояснив, чи був він (ОСОБА_1) на нараді чи ні. Стверджує, що на нараду 21.07.2015 року він не викликався.

Зазначає, що пояснення ОСОБА_4 також спростовуються висновком службового розслідування від 06.11.2015 року, згідно якого ОСОБА_3 не входив до складу організованої злочинної організації у кримінальному провадженні № 0073. Апелянт посилається на відповідь ГУ НП в Миколаївській області про те, що на нараді 21.07.2015 року окремі кримінальні провадження із зазначенням їх номерів не заслуховувалися, у т.ч. кримінальне провадження №0000073.

Зазначає, що у період з 20.07.2015 року по 24.07.2015 року Миколаївською філією ПАТ «Укртелеком» не забезпечувалося проведення селекторних нарад між УМВС України в Миколаївській області та районними, міськими, міськрайонними управліннями міліції Миколаївської області.

Вважає, що суд зробив помилковий висновок щодо належності саме йому мобільного телефону, з якого було попереджено про проведення негласних слідчих дій відносно ОСОБА_3, лише на підставі пояснень свідків, які є заінтересованими особами у розгляді цієї справи.

Оспорює пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та зазначає, що показання цих свідків не підтверджені письмовими доказами.

Вважає, що висновок експертизи від 18.09.2015 року за № 1231 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки експертиза проведена із порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. На думку апелянта, експерт не має дозволу на проведення даного виду експертиз, а також не дотримані вимоги щодо надання зразків усного мовлення, обсяг яких є недостатній для проведення експертизи.

Просить врахувати, що суд не встановив обов'язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП - наявності інтересу у розголошенні інформації, яка стала відома у зв'язку з виконанням службових повноважень.

Посилається на те, що під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення суд не дослідив докази, які надані стороною захисту.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, а також висловлену під час апеляційного розгляду вимогу про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, заперечення прокурора, який просив суд залишити постанову без змін, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП, є правильними та ґрунтуються на доказах, досліджених судом.

В суді ОСОБА_1, щодо якого складений протокол про адміністративне правопорушення, вину не визнав, та пояснив, що 21.07.2015 року він не був на нараді у керівництва УМВС України в Миколаївській області, що йому не було відомо про проведення негласних слідчих дій відносно ОСОБА_3, якому він не телефонував та не попереджав про проведення щодо останнього негласних слідчих (розшукових) дій.

Ці доводи судом належним чином перевірені.

При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що наказом начальника УМВС України в Миколаївській області №266 о/с від 13.10.2014 року підполковника міліції ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Первомайського міського відділу УМВС України в Миколаївській області.

Наказом міністра МВС України №2494 о/с від 28.11.2014 ОСОБА_1 присвоєно чергове звання полковник міліції.

Відповідно до пункту 1.1, 1.4, 1.5 розділу 1, пункту 3.1 розділу 3, пункту 5.2. розділу 5 Посадової інструкції начальника Первомайського МВ УМВС від 16.10.2014 року, затвердженої начальником УМВС України в Миколаївській області, з якою ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений під підпис, в права та обов'язки ОСОБА_1 входило, зокрема: керівництво діяльністю відділу і несення особистої відповідальності за успішне виконання завдань, покладених на Первомайський МВ УМВС; організація роботи служб та підрозділів відділу щодо своєчасного попередження, припинення і розкриття злочинів, розшуку злочинців, особисте здійснення контролю та прийняття участі в організації розкриття тяжких злочинів; здійснення контролю за роботою підлеглих з джерелами оперативної інформації, особисте прийняття участі в їх підборі та придбанні, заведенні та реалізації оперативних обліків; призначення, переміщення та звільнення осіб рядового і молодшого начальницького складу.

Відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року (із змінами, внесеними згідно із Законами № 198-VIII від 12.02.2015, № 597-VIII від 14.07.2015) суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Отже, ОСОБА_1, в силу займаної ним посади, був особою начальницького складу органів внутрішніх справ, виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Посилаючись на те, що відповідно змін, внесених у Закон України «Про запобігання корупції» згідно із Законами № 766-VIII від 10.11.2015 та № 794-VIII від 12.11.2015 року, змінена редакція підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 зазначеного Закону, захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважають, що ОСОБА_1 не є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-8 КУпАП.

Ці доводи не є обгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відношенні ОСОБА_1 складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення 21 липня 2015 року, під час перебування його на посаді начальника Первомайського міського відділу УМВС України в Миколаївській області.

Отже, відповідно до примітки до ст. 172-8 КУпАП, ОСОБА_1 є суб'єктом правопорушення як особа, зазначена у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року (зі змінами, внесеними Законами № 198-VIII від 12.02.2015, № 597-VIII від 14.07.2015), тобто в редакції закону, що діяв під час вчинення правопорушення.

Тому, підстав для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, як вважає захисник та апелянт, немає.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-8 КУпАП, від 12 січня 2016 року, складеному прокурором прокуратури Миколаївської області Демідою А.В. (а.с. 212-218).

Фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються доказами, на які суд послався в обґрунтування прийнятого рішення.

Так, відповідно до даних протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 10.08.2015 року, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Миколаївської області від 27.05.2015 року, здійснено зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номером ІМЕІ, яким користувалась співмешканка ОСОБА_3 - ОСОБА_8, та була зафіксована розмова, що відбулась 21.07.2015 року о 21:52:40 між абонентським номером НОМЕР_1 та ОСОБА_3, в якій останній був повідомлений про проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно нього.

Доводи апелянта про помилковий висновок суду щодо належності саме йому мобільного телефону, з якого було попереджено про проведення негласних слідчих дій відносно ОСОБА_3, спростовуються повідомленням Департаменту внутрішньої безпеки ВВБ в Миколаївській області від 09.09.2015 року (а.с.10), а також показаннями свідка ОСОБА_9, який у 2015 році обіймав посаду старшого оперуповноваженого в ОВС ВВБ в Миколаївській області, та пояснив суду, в ході проведення оперативних заходів встановлено, що власник номеру мобільного зв'язку НОМЕР_1 є ОСОБА_1

Пояснення ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про проведення у відношенні ОСОБА_3 негласних слідчих дії, спростовуються показаннями в суді свідка ОСОБА_4, який у 2015 році працював на посаді начальника УБНОН УМВС України в Миколаївській області, та пояснив, що 21.07.2015 року відбулась нарада у керівництва УМВС України в Миколаївській області, на якій був присутній ОСОБА_1, та на якій обговорювалось питання відносно документації злочинної групи, в склад якої входив ОСОБА_3 та його співмешканка ОСОБА_8 Оперативним працівникам міліції стало відомо, що 21.07.2015 року, саме після наради, невідома особа попередила ОСОБА_3 про проведення оперативних дій відносно останнього. Прослухавши запис розмови, він впізнав голос ОСОБА_1 як особи, яка розголосила цю інформацію.

Хоча апелянт і оспорює показання свідка ОСОБА_4,зазначаючи про те, що він був відсутній на нараді 21.07.2015 року, але ж показання цього свідка узгоджуються з відповіддю голови ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 18.02.2015 року, з якої слідує, що начальник Первомайського МВ ОСОБА_1 був запрошений телеграмою для участі 21 та 22 липня 2015 року у проведенні робочих зустрічей з керівництвом УМВС України в Миколаївській області. Орієнтовним часом прибуття 21.07.2015 року керівництва Первомайського МВ на такі зустрічі було встановлено о 10:40 (а.с. 264-265).

Крім того, судом встановлено, що, окрім виклику ОСОБА_1 до УМВС Миколаївської області для участі у робочих зустрічах, 21.07.2015 року начальник УМВС України в Миколаївській області проводив селекторну нараду, під час якої були присутні, зокрема начальники міськвідділів. Як слідує з наданого до суду рішення цієї наради, на ній обговорювалося, зокрема, питання щодо стану взаємодії органів досудового розслідування з іншими підрозділами УМВС області у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень (а.с. 81-82).

Отже, не підтвердилися доводи апелянта про те, що у період з 20.07.2015 року по 24.07.2015 року взагалі не проводилися селекторні наради між УМВС України в Миколаївській області та районними, міськими управліннями міліції Миколаївської області, а також про відсутність його на нараді 21.07.2015 року .

З показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - оперуповноважених УБНОН УМВС України в Миколаївській області, слідує, що відносно членів злочинної групи, які збували наркотичні засоби на території м. Миколаєва та Миколаївської області, проводилися негласні розшукові (слідчі) дії. 21.07.2015 року стало відомо, що основний фігурант ОСОБА_3 по телефону спілкувався з працівником міліції.

Та обставина, що ОСОБА_1 розголосив цю інформацію, підтверджується даними протоколу огляду диску, доданого до протоколу тимчасового доступу до речей і документів, на якому міститься інформація ТОВ «Астеліт» щодо з'єднань операторів мобільного зв'язку, якими користувався ОСОБА_1

На вказаному диску зафіксовано, що 21 липня 2015 року ОСОБА_1, який користувався номером мобільного зв'язку НОМЕР_2, о 08:18 перебував в м. Первомайськ Миколаївської області, а о 10:14 в м. Миколаєві. О 17:57 ОСОБА_1 виїхав з м. Миколаєва у напрямку м. Первомайська, куди прибув о 19:12. В той же день, о 21:52 ОСОБА_1, перебуваючи в м.Первомайську, в межах покриття базової станції оператора мобільного зв'язку ТОВ «Астеліт» по вул. Корабельна, 50, зі свого номеру мобільного телефону НОМЕР_1, подзвонив на номер НОМЕР_3, тривалість дзвінка 7 с. Одразу, о 21:52, на мобільний телефон ОСОБА_1 (НОМЕР_1) передзвонив ОСОБА_3 з мобільного телефону своєї дружини НОМЕР_4, тривалість дзвінка 57с (а.с.148).

Наведені апелянтом доводи про те, що він не попереджав ОСОБА_3 про проведення негласних розшукових (слідчих) дій, крім вищенаведених доказів, спростовуються висновком судової експертизи звуко- та відеозапису № 1231 від 18.09.2015 року, згідно яким голос і мовлення, що зафіксовані на фонограмі, належать ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 33-47). Як слідує зі змісту розмови, що відбулася 21.07.2015 року о 21:52 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який наведений у висновку судової експертизи звуко- та відеозапису, ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 інформацію про проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_3, і ця розмова носила конспіративний характер.

Таким чином, наведені докази в їх сукупності, а саме: про проведення 21.07.2015 року в УМВС Миколаївської області робочих зустрічей з керівниками міських відділів міліції, про виклик на них ОСОБА_1, про проведення у цей день наради керівника УМВС з начальниками міських відділів, відомості ТОВ «Астеліт» щодо з'єднань операторів мобільного зв'язку, згідно яким 21.07.2015 року з 10:14 до 17:57 ОСОБА_1 перебував в м.Миколаєві, а також показання свідка ОСОБА_4, спростовують доводи останнього про те, що він не перебував 21.07.2015 року на нараді в УМВС України в Миколаївській області.

Як встановлено судом, саме після перебування 21.07.2015 року в м.Миколаєві, де відбувалася робоча зустріч керівника УМВС з начальником Первомайського МВ ОСОБА_1, а також селекторна нарада, під час якої були присутні начальники міськвідділів міліції, ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 про проведення відносно останнього негласних слідчих (розшукових) дій.

Отже, в суді спростовані доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про проведення у відношенні ОСОБА_3 негласних слідчих дії, і що він не мав доступу до такої інформації.

Допитані судом свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що після телефонної розмови, яка відбулась 21.07.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, останній припинив злочинну діяльність, перестав особисто збувати наркотики, що перешкодило здійсненню оперативних дій. Крім того, свідки пояснили, що при проведенні оперативних заходів було встановлено про неодноразове спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_3

Тому, факт повідомлення ОСОБА_1 такого роду інформації, яка свідчить про його бажання уникнути ОСОБА_3 кримінальної відповідальності, спростовує доводи апелянта про відсутність у нього інтересу у розголошенні інформації, яка стала відома у зв'язку з виконанням службових повноважень.

Посилання ОСОБА_1 на заінтересованість допитаних судом свідків, оскільки вони були працівниками міліції, є голослівними, а показання свідків, на які послався суд в обґрунтування прийнятого рішення, узгоджуються між собою. Тому відсутні підстави вважати їх показання неправдивими, про що стверджує апелянт.

Відсутні підстави для визнання зазначених висновків експертизи недопустимим доказом з мотивів, зазначених апелянтом, оскільки експерт НДЕКЦ ОСОБА_10 має свідоцтво на проведення даного виду експертизи, при її проведені використані умовно вільні зразки голосу ОСОБА_3 та вільні зразки голосу ОСОБА_1

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення суд дослідив усі докази, в тому числі надані стороною захисту. Тому відсутні підстави вважати про однобічність судового розгляду, про що вказує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 незаконно розголосив інформацію, яка стала відома у зв'язку з виконанням службових повноважень, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто незаконне розголошення особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у зв'язку з виконанням службових повноважень.

Підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, про що просить апелянт, відсутні, а тому подана ним апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 квітня 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.172-8 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча:

.