Справа № 738/1126/16-п
№ провадження 3/738/127/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м. Мена

Суддя Менського районного суду Чеpнiгiвської області ОСОБА_1, за участю секретаря Костюк І.А., розглянувши матеpiали, які надійшли від начальника сектору Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого фізичною особою - підприємцем,

за ст. 124 Кодексу України про адмiнiстpативнi правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу серії АП2 № 146022 від 20.04.2016 року слідує, що ОСОБА_3 20.04.2016 року о 12 год. 30 хв. в м. Городня по вул. Чернігівська керував транспортним засобом Рено д.н.з. HUF 633, не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу та при виникненні перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу та екстреного гальмування, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки WOLKSVAGEN д.н.з. НОМЕР_1. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, тілесних пошкоджень ніхто не отримав.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та показав, що дійсно 20.04.2016 року він керував автомобілем в м. Городня. Попереду їхав автомобіль червоного кольору під керуванням потерпілого ОСОБА_4, який включивши показник правого повороту, скерував рух транспортного засобу ліворуч, виїхавши на смугу зустрічного руху транспортних засобів. Порушник, подумавши, що водій сплутав показник повороту, поїде ліворуч, продовжив рух свого транспортного засобу відповідно до ПДР України з дозволеною швидкістю руху транспортного засобу. Коли автомобіль порушника зрівнявся з автомобілем потерпілого, останній різко направив рух свого автомобіля вправо, тому і відбулось зіткнення автомобілів. При цьому, порушником було вжито заходів для екстреного гальмування транспортного засобу, але уникнути зіткнення не вдалось, оскільки відстань між автомобілями вже була невелика. На думку порушника, потерпілий порушив п.п. 9.4, 10.3, 10.4, 10.6, 11.3 ПДР України.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_4 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляду справи тільки з його участю до суду не надходило.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі потерпілого, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: обєкт правопорушення, обєктивну сторону, субєкт і субєктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених ознак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 здійснював рух транспортного засобу не по своїй смузі проїзної частини дороги чи із порушенням вимог Правил дорожнього руху. Із схеми місця ДТП від 20.04.2016 року слідує, що порушник здійснював рух транспортного засобу по своїй смузі проїзної частини дороги, що відповідає вимогам ПДР України, будь яких маневрів не виконував.

В судовому засіданні було досліджено письмові покази потерпілого, які не узгоджуються із змістом матеріалів справи та показами особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення. Зокрема, покази потерпілого та суть адміністративного правопорушення вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення суперечить відомостям із Схеми дорожньо транспортної пригоди від 20.04.2016 року. Потерпілим було порушено п. 11.2 ПДР України, зокрема про те, що нерейкові транспортні засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини, та п. 11.3 ПДР України про те, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та обїзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках. Не зрозумілим є маневр потерпілого, а саме: при включеному показнику правого повороту здійснювати рух транспортного засобу ліворуч, при цьому виїжджаючи на зустрічну смугу проїзної частини дороги.

Пункт 10.1. Правил дорожнього руху визначає дії, які водій зобовязаний вчинити безпосередньо перед початком здійснення маневру зі зміни напрямку руху. Тобто, перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 10.3 ПДР України вказує на те, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтись. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходився ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Пункт 10.4 ПДР України передбачає, що перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху у цьому напрямку. Разом з тим п. 10.6 ПДР України вказує на те, що якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог п. 10.4 ПДР України, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутись за допомогою до інших осіб.

З урахуванням фактично встановлених обставин справи та вимог ПДР України, суд прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі необхідно закрити, оскільки факт порушення з боку ОСОБА_3 пунктів 12.3, 12.1 Правил дорожнього руху не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 247 ч. 1, 268, 283, 284 п. 3, 287, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_3 закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного адміністративного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Т.Г. Сова