П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року про закриття провадження щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Шарчино Тюменцевського району Алтайського Краю, Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

за участю особи, щодо якої закрите провадження ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_2,

представника потерпілого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2015 року АП2 №» 348746, ОСОБА_3 07 листопада 2015 року, керуючи автомобілем «ЗАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. В.Кільцевій дорозі в м. Києві, біля зупинки громадського транспорту «Шпалерний ринок», в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) України, не переконався у безпечності руху, змінив його напрямок, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані докази, враховуючи характер та локалізацію пошкоджень, яких зазнав автомобіль «ЗАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, суддя встановив, що водій ОСОБА_3, який керував вказаним автомобілем, не змінював напрямок руху, а відтак не порушив п.10.1 ПДР України, та як наслідок, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить скасувати постанову, та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, мотивуючи це тим, що суд не дав належної оцінки всім доказам, які містяться в матеріалах справи, прийняв рішення з порушенням матеріального та процесуального права.

В своїх доводах апелянт звертає увагу на те, що пояснення ОСОБА_3 про обставини дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП) не відповідають схемі ДТП та характеру і локалізації пошкоджень транспортних засобів. Так, ОСОБА_3 стверджує, що зіткнення автомобілів відбулося за 100 - 200 метрів від повороту на вул. Жмеринську в м. Києві, в той час, коли зіткнення сталося на відстані за 40 -50 метрів від вищевказаного повороту.

На думку ОСОБА_2, він не міг здійснювати обгін автомобіля під керуванням ОСОБА_3 з поворотом праворуч, оскільки в момент ДТП на вказаній ділянці був щільний рух транспорту. Також не відповідає дійсності пояснення ОСОБА_3, що він рухався на смузі руху громадського транспорту, ближче до правої сторони.

Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції взяв до уваги постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року щодо нього, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що, на його думку, є порушенням процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2, його представника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про місце ДТП, рух автомобіля під керуванням ОСОБА_3 на смузі громадського транспорту є непереконливими, оскільки ніяким чином не спростовують висновок суду про невинуватість ОСОБА_3

При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечували, що вони були учасниками ДТП, яка сталася 07 листопада 2015 року в 15 год. 00 хв. по вул. В.Кільцева дорога в м. Києві, на відрізку дороги в районі Шпалерного ринку.

В той же час, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по-різному пояснюють, де відбулося зіткнення автомобілів. Так, потерпілий ОСОБА_2 стверджує, що ДТП сталася на відстані 40 - 50 метрів від повороту на вул. Жмеринську в м. Києві, а ОСОБА_3 стверджує, що ця відстань становить 100 - 200 метрів.

Оскільки схема ДТП таких вимірів не містить, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують такої події, апеляційний суд вважає, що на законність прийнятого суддею першої інстанції рішення ця обставина не впливає.

Судом встановлено, що на момент ДТП автомобілі під управлінням ОСОБА_2 та ОСОБА_3, рухалися в попутному напрямку на одній смузі руху шириною 12.1 м. В момент зіткнення автомобіль «ВАЗ» знаходився ближче до дорожньої розмітки з лівою смугою руху, а автомобіль «ЗАЗ» ближче до тротуару.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ставиться в провину порушення п.10.1 ПДР України, оскільки він здійснив зміну напрямку руху, не переконавшись в безпечності такого маневру.

ОСОБА_3, як в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в апеляційному суді стверджує, що напрямок руху не змінював, а ОСОБА_2 в судах першої та апеляційної інстанції стверджував, що ОСОБА_3 почав здійснювати маневр, перелаштовуючись з крайньої правої смуги ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення з його автомобілем.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 змінив напрямок руху, не переконавшись в його безпечності, матеріали справи не містять, а відтак висновок суду про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правильним.

Для отримання нових доказів апеляційний суд не вбачає підстав для призначення автотехнічної експертизи, оскільки спеціаліст в області автотехінки може дати відповідь лише на питання про механізм утворення пошкоджень, та можливість їх утворення при обставинах, описаних учасниками ДТП, а також про відповідність дій водіїв ПДР України в даній дорожній обстановці.

Встановлення такої обставини, як зміна напрямку руху відноситься до компетенції суду.

Характер механічних пошкоджень автомобілів, які свідчать про розташування одного з автомобілів під кутом до іншого не може бути безумовним доказом того, що причиною ДТП була зміна водієм ОСОБА_3 напрямку рух. Ця обставина повинна оцінюватись в сукупності з іншими доказами. Оскільки такі докази відсутні, а інших доказів на підтвердження порушення ОСОБА_3 п.10.1 ПДР України апеляційному суду не надано, суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність складу адміністративного, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд, ухвалюючи рішення про невинуватість ОСОБА_3 взяв до уваги постанову судді від 21 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,оскільки як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, в ній лише зазначено, що постановою судді від 21 січня 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте будь-яких висновків про те, що це рішення підтверджує відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення не зроблено. Крім того, прийняте рішення щодо ОСОБА_2 немає преюдиційного значення при вирішенні питання у справі щодо ОСОБА_3

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун