АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/852/16-п
Справа № 33/791/167/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Херсон

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області Заіченко В.Л., за участю ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 06 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо нього, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 06.04.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 працюючого юрисконсультом притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Суддею апеляційного суду встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 891529 від 15.03.2016 року про те, що він 03.03.2016 року близько 17:00 години рухаючись у м. Генічеську по вул. Ковпака та керуючи автомобілем марки «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - не вибрав небезпечної швидкості руху та здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. В результаті вчиненого дитині спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров'я та, транспортний засіб ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції необ'єктивною та незаконною, ухваленою з порушенням норм матеріального, процесуального права та спеціальних законів для фіксування в дослідження доказів на місці ДТП. Свої вимоги мотивує тим, що протокол складено щодо нього безпідставно, а оскільки він особисто не заявляв про пошкодження транспортного засобу - тому були відсутні підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначив, що це пішохід раптово вибіг на дорогу, що у протокол внесено неправдиві відомості, оскільки у м. Генічеську відсутнє перехрестя вулиць Ковпака та Курасова, де сталася дорожньо-транспортна пригода. Допомогу дитині не надавав, оскільки на той час був сам потерпілий та потребував допомоги (у нього був струсок головного мозку від побоїв батька потерпілого). Також вважає, що обране суддею адміністративне стягнення про позбавлення права керування, за своїм видом та розміром є несправедливим через суворість і не відповідає тяжкості адміністративного правопорушення та особі правопорушника. Просить постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 06.042016 року щодо нього скасувати і закрити справу.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказах:

-оглянутої в судовому засіданні схеми ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини;

-поясненнях в судовому засіданні представника малолітнього потерпілого ОСОБА_3, який підтвердив, що його синові ОСОБА_2, 11.04.2007 року спричинено легкі тілесні ушкодження, а транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень;

-поясненнях в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили відповідність схеми ДТП, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень від ДТП та те, що водій не вийшов до потерпілого та не надав першу медичну допомогу дитині;

-постанови про закриття кримінального провадження від 11.23.2016 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;

-висновку судово-медичного експерта за № 46/г від 04.03.2016 року про спричинення дитині ОСОБА_2, 11 квітня 2007 року легких тілесних ушкоджень.

-факті, що ОСОБА_1 є місцевим жителем м. Генічеська та знав, про знаходження на вказаному перехресті навчального закладу, а тому повинен був проявити більшу уважність та обережність під час керування транспортним засобом на вказаній ділянці дороги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя апеляційного суду доходить висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовано та досліджено вчинення дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_1, порушення ним Правил дорожнього руху перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з наслідками у вигляді тілесних ушкоджень пішохода та механічних пошкоджень транспортного засобу, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП - стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КУпАП - позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції у відповідності до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення та ступінь суспільної небезпеки скоєного; особу правопорушника, який провину не визнав, у скоєному не розкаявся, працює та має постійний заробіток; ступінь вини ОСОБА_1, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, відомості про те, що він у минулому притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за аналогічні правопорушення, а тому обґрунтовано і вірно призначив адміністративне стягнення, в межах ст.124 КУпАП к відповідності до ст. 23 КУпАП (адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами).

Також, суд враховує, що ОСОБА_1 будучи зобов'язаним в силу вимог п. 2.10 «г» вжити заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, викликати карету швидкої медичної допомоги, або звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілого до лікувального закладу, вказаних дій не зробив, а залишився в салоні автомобіля. Дій, щодо відшкодування спричиненої шкоди малолітньому потерпілому, надання вибачень - не вчинив. А тому твердження ОСОБА_1 про те, що допомогу дитині він не зміг надати, оскільки на той час був сам потерпілим та потребував допомоги (у нього був струсок головного мозку від побоїв батька потерпілого), суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначенні йому покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами для запобігання вчинення нових правопорушень, у відповідності до вимог ст. 23 КУпАП - є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну без задоволення, а постанову без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 06 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо нього - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області В.Л.Заіченко.