АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №33/796/229/2016 Постанова винесена суддею Васалатій К.А.
Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 3 400 грн.

Як зазначено в постанові ОСОБА_3 13.10.2015 року о 20 год. 20 хв. по пр. Г. Сталінграду, 4 в м. Києві керував автомобілем «Кіа - ріо» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, чим порушив п. 2.5 ПДР України, як особа, яка відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року та провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість постанови суду, яка винесена без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності. На переконання захисту суд порушив норми процесуального права, зокрема, ст. ст. 251, 252 КУпАП, та постановив постанову щодо ОСОБА_3 за відсутності доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах провадження наявні пояснення двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в яких вказано, що ОСОБА_3 в їх присутності відмовився від огляду на стан сп'яніння, що не відповідає дійсності. Крім того, захисник вказує, що в дійсності працівники поліції не пропонували на місці зупинки ОСОБА_3 пройти тест на алкогольне сп'яніння за допомогою технічних засобів, а відразу запропонували огляд у лікаря, що є порушенням Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що діяла на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, захисник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних доказів факту сп'яніння ОСОБА_3

Також, на думку захисника, суд в постанові вказав факти та висновки, яких не досліджував і які не мають підтвердження в матеріалах справи, зокрема, суд послався на те, що враховує дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та її майновий стан, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, хоч сам же суд в постанові вказав, що ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, то як же він встановив такі обставини. Крім того, Петрук в судове засідання з'явився та бажав надати показання, однак суд не бажав заслухати такі показання та показання його захисника.

Також захисник вказує, що ймовірною причиною складання протоколу про адміністративне правопорушення могло стати те, що ОСОБА_3 хворіє на хронічний панкреатит ( стадія загострення), хронічний холецистит, синдром Жельбера, тому приймає курс лікування, а саме: Барбовал, Пангрол, Но-шпа, Омез та ін. препарати, з чим і пов'язаний характерний запах з порожнини рота. Оскільки ОСОБА_3 була лікарем приписана ще й дієта, то вживання алкоголю взагалі було виключено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_5, ретельно перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про належне сповіщення ОСОБА_3 та його захисника про день та час розгляду справи 16 грудня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва, чим порушені права ОСОБА_3 брати безпосередню участь у розгляді справи, з наданням своїх пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції у справі, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як видно з матеріалів справи, і ці вимоги закону виконані судом не були.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_3 пояснив, що він 13 жовтня 2015 року приблизно о 20 год. повертався на автомобілі « Кіа - ріо» з роботи додому і рухався по вул. Г. Сталінграду в м. Києві в напрямку житлового масиву «Оболонь» в третій (лівій) смузі руху. Під час руху за участю його автомобіля в цій же смузі руху сталася дорожньо - транспортна пригода, в зв'язку з чим були викликані працівники міліції. По їх прибуттю було оформлено матеріали ДТП. Після чого працівник міліції, що оформляв матеріали ДТП заявив ОСОБА_3, що на його думку, ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння і запропонував ОСОБА_3 проїхати до медичного закладу охорони здоров'я для проходження відповідного огляду. На таку пропозицію ОСОБА_3 заявив, що готовий пройти огляд на стан сп'яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, а саме засобу Драгер, якого у працівників міліції не виявилися в наявності.

При цьому ніяких свідків не було. На відстані приблизно 20 метрів інший працівник ДАІ зупиняв якісь автомобілі, спілкувався з водіями цих автомобілів. До нього - ОСОБА_3 та працівника ДАІ, що знаходився біля нього, ніхто з цих водіїв не підходив, при розмові присутній не був. Після цього працівник ДАІ повідомив ОСОБА_3 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Автомобіль у ОСОБА_3 ніхто не вилучав, він сів за кермо і поїхав додому.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння на день складання адміністративного протоколу був визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до цих нормативних актів (чч. 1,2 ст. 266 КУпАП, п. 2-5 Порядку), а також п. 1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій спільним наказом Міністра внутрішніх справ України та Міністра охорони здоров'я України № 400/666 від 9 вересня 2009 року, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими вищезазначеною Інструкцією.

Сам огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться працівником міліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що дані вимоги закону уповноваженою особою Державтоінспекції МВС відносно ОСОБА_3 не були дотримані, огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів останньому не пропонувався та не проводився, адже доказів протилежного матеріали справи не містять.

Так, з матеріалів справи вбачається, що свідками у справі вказані дві особи: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно ст. 272 КУпАП свідком по справі може бути особа, якій відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що 13 жовтня 2015 року він приблизно о 20 год. 30 хв. рухався по пр. Г. Сталінграда в м. Києві з Московського мосту в бік житлового масиву « Оболонь». Рухався не швидко, оскільки на дорозі було скупчення автомобілів. Був зупинений працівниками міліції, які повідомили, що вони зупинили водія, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння і попросили засвідчити відмову водія від освідування, на що свідок погодився та вийшов з машини. Проте, особу, яка за словами працівника міліції перебувала в стані алкогольного сп'яніння, він (свідок) не бачив, адже не підходив до його автомобіля, а особа, мабуть, знаходилась в машині. Свідок пояснив, що зі слів працівників міліції ця особа відмовилася від проходження медичного огляду на стан сп'яніння і цей факт, він як понятий, мав засвідчити своїми поясненнями. Оскільки він (свідок) довіряв працівникам міліції, то погодився це зробити, і під диктовку працівників міліції власноручно в бланку пояснень, що йому були надані працівниками міліції, написав лише одну фразу про те, що особа відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння в його присутності. Прізвище цієї особи свідок написав також під диктовку працівників міліції, адже його знати не міг. Насправді, він свідком таких подій не був, і не бачив на місці іншу особу, яка в матеріалах справи вказана як свідок.

Беручи до уваги пояснення свідка ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції, в яких свідок розкрив обставини написання письмових пояснень, що містяться в справі, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 суд визнає неналежним доказом у справі. З врахуванням пояснень свідка ОСОБА_5 в суді, обгрунтовано сумнівними, на думку суду, є і письмові пояснення свідка ОСОБА_6, явку якого протягом тривалого часу забезпечити до суду апеляційної інстанції не вдалось за можливе.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів останньому не пропонувався та не проводився, а у зв'язку з цим була відсутня його незгода з оглядом та його результатами, у працівника ДАІ були відсутні підстави для направлення ОСОБА_3 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Крім того, відповідно до ст. 265-2 КУпАП, в разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо

розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає

дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про затримання автомобіля ОСОБА_3 відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про затримання або блокування автомобіля, або передачу його для керування іншій особі.

З огляду на викладене, те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 допущені істотні порушення закону, наведені вище обставини, з урахуванням приписів п. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, дають підстави для скасування постанови судді місцевого суду із закриттям провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал