Справа № 752/5577/16-п
Провадження №: 3/752/2789/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Житомира, громадянина України, працюючого головою КФПП по Київській обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

01.12.2015 року о 10 год. 40 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Києві по пров. Червоноармійському 14, при виїзді з двору, не припустив автомобіль «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, судом встановлено, що водій ОСОБА_1, при виїзді з двору будинку не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 10.2 ПДР України.

Відповідальність за порушення п. 10.2 ПДР України передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 924875, від 24.03.2016 року, схемою ДТП, поясненнями учасників ДТП та іншими письмовими матеріалами справи.

Після вчинення ДТП покинув місце пригоди.

Пунктом 2.10 ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Пунктом 10.2 ПДР України передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Таким чином, судом встановлено, що водій ОСОБА_1, при виїзді з двору будинку не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, після чого покинув місце пригоди, тобто вчинив дії, передбачені п.п. 2.10, 10.2 ПДР України.

Відповідальність за порушення п. 10.2 ПДР України передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за порушення п. 2.10 ПДР України передбачена ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 924875, від 24.03.2016 року, схемою ДТП, та іншими письмовими матеріалами справи.

З матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 924875 вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено 01.11.2015 року (а.с. 1).

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а справу закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 38, ст. 122-4, 124, 247 п. 7 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.В.Дідик