Справа № 758/5248/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Уповноваженого Радою адвокатів Київської області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої заступником начальника ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві,-

за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2016 року адвокат ОСОБА_4 звернувся з адвокатським запитом до Начальника ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві Твердохлєб М.Ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідь на запит надається не пізніше п'яти робочих днів, у разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів.

Листом від 24.02.2016 року №966/Б/26-56-10-05 за підписом заступника Начальника ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 в наданні інформації на адвокатський запит від 14.02.2016 року адвокату ОСОБА_4 було відмовлено, із посиланням на те, що нібито запитувана інформація є службовою та інформацією з обмеженим доступом і така інформація не є публічною.

Чим порушила ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якого відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

В суді ОСОБА_3, свою вину не визнала, пояснивши, що вона дійсно відмовила адвокату ОСОБА_4 в наданні інформації на запит з огляду на те, що на сторінці 2 запитуваної довідки зазначені персональні дані про фізичну особу, а саме код директора та головного бухгалтера ТОВ «НИ ХАО МАУС» ОСОБА_6, а на сторінці 3 зазначеної довідки реквізити банківських рахунків. Зазначена інформація на думку ОСОБА_3 є конфіденційною, а тому не може бути розголошена за запитом третьої особи, без згоди володільця інформації. Також безпосередньо в довідці про результати зустрічної звірки на стор. 3-13 наведено відомості про господарські операції, що на думку ОСОБА_3 є комерційна таємниця між двома самостійними суб'єктами господарювання, дозвіл на розголошення якої ДПІ не надавалось, а тому у ДПІ були відсутні правові підстави для розголошення запитуваних документів та інформації. Крім того, обсяг виготовлення запитуваних документів перевищував 10 аркушів, а тому з урахування відсутності оплати за виготовлення відповідних копій на думку ОСОБА_3 є підставою для відмови в наданні інформації.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання спростував доводи ОСОБА_3 і зазначив, що він мав всі законні підстави для отримання запитуваної інформації. А в разі, якщо ОСОБА_3 вважала, що інформація яка була запитувана відноситься, до конфеденційної та комерційної таємниці то вона повинна була діяти відповідно до ч. 7 ст. 6 ЗУ "Про доступ до публічної інформації.

Представник Ради адвокатів Київської області ОСОБА_8 підтримала складений відносно ОСОБА_3 протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Суд вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 212 КУпАП доведена та підтверджується наступним.

14 лютого 2016 року адвокат ОСОБА_4 звернувся з адвокатським запитом до Начальника ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві Твердохлєб М.Ю.

Як було встановлено судом після дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення в строк передбачений чиним законодавством, а саме 24 лютого 2016 року листом за підписом заступника начальника ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 відмовлено в наданні копій запитуваних ним документів посилаючись на те, що дана інформація є з обмеженим доступом і відноситься до службової інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про доступ до публічної інформаці» документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування".

Оскільки, ОСОБА_3 в судовому засіданні не було надано доказів того, що запитувану адвокатом ОСОБА_4 інформацію віднесено до службової і їй присвоєно гриф "для службового користування", суд вважає, що ОСОБА_3 відмовляючи адвокату ОСОБА_4 діяла у не відповідності до ЗУ «Про доступ до публічної інформаці», що призвело до порушення нею ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки в ЗУ «Про доступ до публічної інформаці» чітко зазначено, як повинні оформлюватись документи, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, а саме присвоєння грифу "для службового користування".

Також, відповідно до ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформаці» обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Тобто ОСОБА_3 вважаючи, що доспут до інформації обмежений, повинна була керуючись ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про доступ до публічної інформаці» надати доступ до документу в якому було б відображено інформацію доступ до якої необмежений, а твердження ОСОБА_3 про те, що в такому випадку приховуванню підлягала більша частина документу, що призвело б до її викривлення, суд вважає безпідставними.

Крім, того в своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначила, що обсяг виготовлення запитуваних документів перевищував 10 аркушів, а тому з урахування відсутності оплати за виготовлення відповідних копій на думку ОСОБА_3 є підставою для відмови в наданні інформації на підставі ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», однак суд з цим погодитись не може, оскільки проаналізувавши дану норму не виявив в ній жодного посилання на те, що в разі не відшкодування фактичних витрат на копіювання та друк адвокатський запит не підлягає розгляду. На думку суду ОСОБА_3 повинна була повідомити адвоката ОСОБА_4 про те, що задоволення його запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок і він зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк і вказати за скільки саме сторінок адвокату ОСОБА_4 необхідно сплатити. Однак з цього приводу у відповіді від 24.02.2016 року №966/Б/26-56-10-05 нічого зазначено не було.

Таким чином суд вважає встановленим, що ОСОБА_3, своїми діями, які виразились у порушенні права на інформацію та права на звернення, а саме: неправомірна відмова в наданні інформації, скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 212 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що винність ОСОБА_3, у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 212 КУпАП, доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Окрім цього, оскільки суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 212 КУпАП, з неї на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, ч. 5 ст. 212, 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 - визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя П. Л. Отвіновський