АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

учасників ДТП ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року, якою провадження по справі відносно

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 124 КУпАП про те, що 17 вересня 2015 року о 20.10 год. ОСОБА_2, керував автомобілем «Тойота Кемрі» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по пр. 40-річчя Жовтня, навпроти будинку 1 по вул. Васильківській. Перед початком перестроювання та зміною напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечно, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. В діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення п.п. 12.1, 13.1,10.1, 10.3 ПДР України.

Суддя, розглядаючи справу, пославшись на те, що встановивши зі схеми ДТП, що ширина від правого краю автомобіля «Тойота» до острівця складає 1,63 м., а згідно офіційних характеристик ширина автомобіля «Хюндай Туксон» - 1, 850 м., тобто автомобіль «Хюндай» фізично не міг розміститися між автомобілем «Тойота» та острівцем, що підтверджує версію ОСОБА_2 та свідка про те, що автомобіль «Хюндай» рухався в правій смузі руху та зміщувався в смугу лівіше, дійшов висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на однобічність дослідження матеріалів справи та неповне з'ясування обставин справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, викликати та допитати свідка ОСОБА_4.

В обґрунтування вимог скарги апелянт ставить під сумнів пояснення свідка ОСОБА_5 та зазначає, що ОСОБА_2 ні в протоколі, ні в своїх поясненнях не зазначав про наявність свідків, які б могли підтвердити його пояснення, при цьому сам ОСОБА_1 не бачив ОСОБА_5 при оформленні ДТП, а поруч ДТП відсутня зупинка громадського транспорту.

Також апелянт зазначає, що суд необґрунтовано відмовився викликати в судове засідання заявленого свідка ОСОБА_4, яка знаходилась в його автомобілі та може повністю підтвердити його пояснення.

На думку апелянта, суд неповно дослідив матеріали справи, оскільки на аркуші справи № 5 наявна лише перша сторінка копії пояснень ОСОБА_1, хоча під час оформлення ДТП він давав пояснення на 2 сторінках. При цьому суд першої інстанції безпосередньо не досліджував оригінали схеми ДТП та пояснень.

Крім того, апелянт вказує на ту обставину, що суд першої інстанції не обґрунтував обране ним місце зіткнення, оскільки на схемі їх вказано два, зі слів обох водіїв, та висловлює думку про те, що суд мав об'єднати справи щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в одне провадження, оскільки їх розгляд по кожному учаснику ДТП окремо не сприяє повному та всебічному дослідженню обставин справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників ДТП, допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази та додатково надані в суді апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з постанови місцевого суду, при розгляді даної справи суддя заслухав безпосередньо пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідка, дослідив наявні у справі докази, а тому рішення суду є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

Висновок судді в постанові про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про те, що суд неповно дослідив матеріали справи, оскільки на аркуші справи № 5 наявна лише перша сторінка копії пояснень ОСОБА_1, хоча під час оформлення ДТП він давав пояснення на 2 сторінках, та про те, що суд необґрунтовано відмовився викликати в судове засідання заявленого свідка ОСОБА_4, вважаю безпідставними, виходячи з наступного.

Як убачається з постанови суду, що не заперечувалося й ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, при розгляді справи в суді першої інстанції він був опитаний безпосередньо з приводу обставин ДТП, яким суд дав оцінку в сукупності з іншими наявними у справі доказами. Апеляційним судом м. Києва витребувана з матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ст.. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 належним чином завірена копія пояснень останнього, які не суперечать поясненням ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 заявлялося клопотання про допит свідка під час розгляду справи в суді першої інстанції.

При цьому, як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді справи, опитані учасники дорожньо-транспортної пригоди давали наступні пояснення.

Так, ОСОБА_2 пояснив, що він рухався на автомобілі «Тойота Кемрі» по середній смузі руху. Під'їжджаючи до місця, де смуги розходяться, побачив, як з правого боку на його смугу руху різко перестроївся автомобіль «Хюндай», який намагався проїхати перед його (ОСОБА_2) автомобілем, між його автомобілем та розподільним острівцем, але сталося зіткнення автомобілів. Він (ОСОБА_2) одразу зупинився, а автомобіль «Хюндай», проїхав трохи вперед, де і зупинився. В автомобілі пошкоджено праве крило, бампер з правого боку, права фара, є увігнутість на бампері.

ОСОБА_1 пояснив, що він рухався в бік ВДНГ на автомобілі «Хюндай». Перед зупинкою громадського транспорту зупинився, щоб придбати цигарки. Враховуючи, що перша смуга руху призначена для громадського транспорту, він перестроївся в середню смугу руху, по який продовжив рух. В полосі руху ліворуч від нього була тягнучка автомобілів. В якийсь момент автомобіль «Тойота», який рухався у смузі ліворуч від нього (ОСОБА_1), різко змінив смугу руху в бік його (ОСОБА_1) автомобіля. Щоб уникнути зіткнення, він трохи скерував автомобіль праворуч, але уникнути зіткнення не зміг. В автомобілі пошкоджені лівий передній бік - подряпини, лівий передній диск, ліве переднє крило ближче до передніх дверей, ліва передня частина водійської двері, молдинг крила, молдинг двері.

Під час апеляційного розгляду за клопотанням учасників допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_5 пояснив, що він стояв на зупинці громадського транспорту, трохи осторонь, по руху автомобілів в бік ВДНГ, чекав доньку. Дорога уявляє собою по 3 смуги руху в бік ВДНГ та в бік Автовокзалу. Після зупинки громадського транспорту в бік ВДНГ дорога розходиться - 1 смуга та 2 смуги, які розділяються острівцем. Він стояв метрів за 10 від цього острівця. Повз нього автомобілі рухалися зліва на право. В цей час він побачив, як автомобіль «Хюндай» з невеликою швидкістю поїхав перед направляючою острівка ліворуч з першої смуги руху, після чого зачепив автомобіль «Тойота». Водій «Хюндая» зупинив автомобіль, праве заднє колесо було на острівці, вийшов з автомобіля, подивився та проїхав трохи вперед, створивши видимість, що їхав правильно. Після цього з автомобіля вийшла жінка і пішла. Він дочекався доньку, поговорив нею, а потім підійшов до водія з «Тойоти», залишив свій номер телефону. Поліції свої дані не залишав. Автомобіль «Тойота» як був у другій смузі руху, так і залишився. Як автомобілі виїжджали на перехрестя перед місцем ДТП, він не бачив. Як йому здається, в «Хюндає» було пошкоджено ліве заднє крило.

Опитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона перебувала в автомобілі з ОСОБА_7, сиділа на передньому пасажирському сидінні. В районі готелю «Мир» ОСОБА_1 зупинив автомобіль недалеко від зупинки громадського транспорту приблизно від 20 до 50 м, щоб купити цигарки. Потім вони поїхали. Вона за дорогою не слідкувала. Через нетривалий проміжок часу почула звук удару з лівого боку. Як їй здається, ОСОБА_1 зупинив одразу. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, і вона також вийшла з автомобіля та повернулася на зупинку. Будь-яких різких маневрів автомобіля перед ударом вона не відчувала. Чи від'їжджав вперед ОСОБА_1, вона не знає, бо пішла.

Опитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8 - інспектор УПП ДПП пояснив, що у вересні 2015 року був виклик на ДТП. Вони з колегою приїхали на місце ДТП, опитали учасників, зробили заміри, оформили схему. Водії давали протилежні пояснення, свідків на місці ДТП на той час не було. Потім підійшов чоловік, сказав, що винний водій «Хюндая» по характеру пошкоджень, але він ДТП не бачив. Протокол було складено на двох водіїв, оскільки встановити, хто винен у ДТП, вони не могли, і вирішили, що суд встановить вину кожного із водіїв. Зі слів водія ОСОБА_1, водій ОСОБА_2 здав після ДТП назад.

Оцінюючи в сукупності з іншими наявними у справі доказами пояснення опитаних осіб, приходжу до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Так, пояснення свідка ОСОБА_8 свідчать про фіксування інспекторами патрульної служби наслідків ДТП. Будь-яких обставин щодо самого ДТП вони у собі не містять.

З пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що вона, хоча й перебувала в автомобілі «Хюндай» на час ДТП, проте про обставини ДТП пояснити не може, оскільки не дивилася за дорогою, як і не змогла пояснити, чи рухався у подальшому після зіткнення автомобіль «Хюндай» вперед, чи залишався на місці. Нею підтверджені пояснення ОСОБА_1 тільки в частині того, що автомобіль під керуванням останнього зупинявся недалеко перед зупинкою громадського транспорту ще до дорожньо-транспортної пригоди.

Пояснення водія ОСОБА_5 по обставинам ДТП не суперечать об'єктивним даним, зафіксованим після дорожньо-транспортної пригоди, проте, зазначені свідком пошкодження на автомобілі «Хюндай» після ДТП суперечать даним, зафіксованим на зворотньому боці схеми ДТП та даним, вказаним ОСОБА_1, а тому суд оцінює їх критично.

Разом з тим, оцінюючи об'єктивні дані, які зазначені у доказах, наявних у справі, спростовують пояснення ОСОБА_1 по обставинах ДТП.

Так, зі схеми ДТП вбачається, що по відношенню до острівця переднє праве колесо автомобіля «Тойота» розташоване на відстані 1,79 м, а заднє праве колесо автомобіля розташоване на відстані 1,63 м, тобто, автомобіль по відношенню до острівка передньою частиною повернутий більше до лівої смуги руху, і зазначене розташування автомобіля «Тойота» після ДТП спростовує пояснення водія ОСОБА_1 про те, що автомобіль «Тойота» перестроївся з лівої смуги руху в його смугу руху (ас. 3).

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_2 після ДТП з'їхав назад, також спростовуються саме розташуванням автомобіля «Тойота» після ДТП.

Одночасно наявні на автомобілі «Хюндай» пошкодження, а саме подряпини водійських дверей та лівого переднього крила, та пошкодження на автомобілі «Тойота» - увігнутість на бампері з правого боку, праве крило, права фара, зазначені водіями та на зворотньому боці схеми ДТП, наявні у справі фотокартки, свідчать, що саме автомобіль «Хюндай» перебував у русі під час дорожньо-транспортної пригоди, що спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобіль «Тойота», який рухався у смузі ліворуч від нього, різко змінив смугу руху в бік його (ОСОБА_1) автомобіля.

Більш того, звертає на себе увагу, що, відповідно до пояснень ОСОБА_1, щоб уникнути зіткнення, він трохи скерував автомобіль праворуч.

Разом з тим, відповідно до схеми ДТП, по відношенню до лінії острівця переднє праве колесо автомобіля «Хюндай» знаходиться на відстані 0,42 м, а заднє праве колесо - на відстані 0,22 м, що, враховуючи ті ж пояснення ОСОБА_1, свідчить про те, що автомобіль розвернутий в бік лівої смуги руху, тобто перебуває під кутом до лінії руху автомобілів, які рухалися по цій смузі, що спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що він їхав по прямій в зазначеній смузі руху.

Також зі схеми ДТП вбачається, що автомобіль «Хюндай» від місця зіткнення, зазначеного ОСОБА_1, знаходиться на відстані 13,03 м, що підтверджує пояснення ОСОБА_2 про те, що автомобіль «Хюндай» проїхав після зіткнення вперед, і спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобіль після ДТП зупинився.

Враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суд першої інстанції повно та всебічного з'ясував обставини, які призвели до ДТП, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 9 грудня 2015 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.А.Васильєва