АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №33/796/544/2016 Постанова винесена суддею Притула Н.Г.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2, розглянувши апеляційну ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2016 року, про притягнення до відповідальності за ст. 124 КУпАП - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм Національної академії Служби безпеки України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; проживаючого за адресою: м. Київ, Харківське шосеАДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн., поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Постановою суду встановлено, що 25.02.2016 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_3, керуючи автобусом «ЛАЗ» державний номер НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Володимирській, 38 під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу «Мазда» державний номер НОМЕР_2, який рухався по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_3 порушив пункт 10.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2016 та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає постанову такою, що винесена без всебічного зясування обставин адміністративного правопорушення, неправильним застосуванням положень Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила) та порушень норм КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_3 зазначає, що саме водій транспортного засобу «Мазда» ОСОБА_4 перед початком руху не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, у звязку з чим порушила положення п. 10.1-10.3 ПДР України, що свідчить про відсутність в його діях порушень п. 10.3. ПДР України.

Вказує на те, що дана ДТП сталася 25.02.2016 приблизно о 19.00 годині по вул. Володимирській в м. Києві, під час затору, тобто при великій кількості автомобілів та пасажирів автобуса «ЛАЗ», однак працівниками патрульної служби жодних дій на виявлення та відібрання пояснень у очевидців транспортної пригоди вчинено не було, що призвело до порушення вимог ст. 256 КУпАП при складанні протоколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду та закрити провадження в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_4, яка вважала постанову суду законною та обґрунтованою, а тому просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що 25.02.2016 року приблизно о 19 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Володимирській, 38 сталося зіткнення автобуса «ЛАЗ» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження

На місці дорожньо транспортної пригоди був складений протокол про адміністративне правопорушення із схемою дорожньо транспортної пригоди та відібрані пояснення учасників ДТП.

Даний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і правопорушнику розяснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис у протоколі.

Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки стаття 124 КУпАП є бланкетною, то правопорушнику ставилось у провину порушення ним вимог п. 10.3 ПДР України та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні п. 10.3 ПДР, що стало причиною дорожньо транспортної пригоди та як наслідок у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Так, відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання, водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він має намір перестроїтися.

Перестроювання це маневр, пов'язаний зі зміною траєкторії руху транспортного засобу в межах смуги руху одного напрямку. Під час перестроювання водій зобовязаний переконатися, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод у русі іншим учасникам дорожнього руху.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, схеми дорожньо транспортної пригоди, підписаної обома учасниками ДТП без будь яких застережень, з характеру отриманих транспортними засобами пошкоджень, зафіксованих на зворотній стороні схеми ДТП, письмових показань водія ОСОБА_4, та її показань в суді апеляційної інстанції, а також частково пояснень самого ОСОБА_3 вбачається, що під час перестроювання з другої смуги руху, в звязку з необхідністю обїхати припарковані автомобілі в першій смузі руху, в третю смугу руху, в якій не змінюючи напрямку руху рухалась ОСОБА_4, ОСОБА_3, не надав дорогу транспортному засобу, яким керувала ОСОБА_4, внаслідок чого допустив зіткнення з її автомобілем, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Перелічені докази узгоджуються між собою, будь яких сумнівів у їх належності, достовірності, допустимості і достатності не викликають. Саме порушення ОСОБА_3 вимог п. 10.3 ПДР України знаходиться в причинному звязку з настанням дорожньо транспортної пригоди, а тому доводи останнього про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими.

При цьому посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на порушення працівниками патрульної служби вимог ст. 256 КУпАП при складанні протоколу, які полягали в невідібранні пояснень у очевидців дорожньо транспортної пригоди є необгрунтованими, адже як ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях на місці ДТП, так і ОСОБА_4 в своїх поясненнях не посилалися на наявних на місці ДТП свідків.

Долучені до апеляційної скарги письмові пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вказані особи свідками в справі не зазначені, і апелянт не заявляв суду клопотання про виклик вказаних осіб та дачу ними пояснень у відповідності до ст. 272 КУпАП.

Оскільки судові органи розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, доводи ОСОБА_3 з приводу порушення водієм ОСОБА_4 вимог Правил Дорожнього руху України не можуть бути розглянуті в межах складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та в межах санкції ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову судді районного суду без зміни.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18.03.2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляду штрафу на користь держави в сумі 340 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова Апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. ОСОБА_2