Справа № 359/2180/16-п Головуючий у І інстанції Мельник О. О.
Провадження № 33/780/204/16 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 429 17.05.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: представника Київської митниці ДФС - Захарова А.О., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року, якою громадянина Ізраїлю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого водієм автобуса ДП "ДАН", визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп з конфіскацією вилученої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти в розмірі 7404 доларів США. Грошові кошти в розмірі 46 доларів США повернуто громадянину Ізраїлю ОСОБА_4.

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді, 12 лютого 2016 року, о 10 годині 40 хвилин, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянин Ізраїлю ОСОБА_4, який прибув до України з Ізраїлю, м. Тель-Авів, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», йому було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі близько 18000 доларів США.

Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу „Приліт" терміналу "D" ДП МА „Бориспіль", де ним була видана готівка в розмірі 18750 доларів США, які знаходились в кишені брюк пасажира.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів пасажира готівка належить йому особисто.

З виявленої суми громадянину Ізраїлю ОСОБА_4 було пропущено 11300 доларів США. За протоколом про порушення митних правил вилучено 7450 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації громадянин Ізраїлю ОСОБА_4 не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин ОСОБА_4 порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю та вчинив правопорушення, передбачене ст.471 Митного кодексу України.

Постановою судді громадянина ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією вилученої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти в сумі 7404 доларів США.

На вказану постанову судді представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та зобов'язати Київську митницю ДФС повернути громадянину Ізраїлю ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 7450 доларів США, вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил.

Зазначає, що при винесенні постанови судом не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, висновки викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

На думку апелянта, суд при накладенні стягнення не врахував те, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, дане правопорушення вчинив з необережності.

Важає, що застосування до ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді конфіскації є порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції «З захисту прав і основних свобод людини», тобто є непропорційним, оскільки покладає на нього "індивідуальний надмірний тягар".

Вислухавши доповідь судді, думку представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку поданої апеляційної скарги, представника Київської митниці, який вважає постанову суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні порушення митних правил повністю знайшов своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи і стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил від 12 лютого 2016 року № 0068/125120103/16; даними протоколу опитування ОСОБА_4; доповідною запискою державного інспектора ВМО № 3 щодо обставин складання протоколу про порушення митних правил; переліком купюр та описом готівки, вилучених у ОСОБА_4.

На підставі зазначених доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_4 порушив порядок проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного контролю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Разом з тим заслуговують на увагу доводи апелянта про звільнення ОСОБА_4 від адміністративного стягнення у виді конфіскації вилучених валютних цінностей, як товару переміщення якого через митний кордон України обмежено.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався, повністю визнав свою вину у вчиненному, щиро розкаявся, дане правопорушення вчинив з необережності

Під час апеляційного розгляду даної справи було встановлено, що ОСОБА_5 отримав грошові кошти працюючи водієм та мав намір використати їх для лікування хворого брата, який проживає в м. Вінниці.

Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, приходжу до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_4, «індивідуальний надмірний тягар».

За таких обставин постанову судді необхідно змінити та звільнити ОСОБА_4 від адміністративного стягнення у виді конфіскації валютних цінностей повернувши їх ОСОБА_4.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міcькрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року щодо громадянина Ізраїлю ОСОБА_4 в частині накладення стягнення у виді конфіскації вилученої валюти змінити.

Грошові кошти в розмірі 7404 (сім тисяч чотириста чотири) доларів США, повернути ОСОБА_4.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко