АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2016 року, -
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк три доби.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 5 від 11.02.2016 року, капітан ОСОБА_1 систематично недбало ставився до військової служби що підтверджується рапортом від 07.02.2016 р. ст. лейтенанта ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 не з`явився на службу 07.02.2016 року для чергування по військовому містечку №233; рапортом майора ОСОБА_3 від 09.02.2016 року про відсутність ОСОБА_1 на ранковому шикуванні особового складу і прибуття на службу близько 11.00 год.; рапортом від 10.02.2016 року майора ОСОБА_3 про відсутність на ранковому шикуванні особового складу та прибуття на службу ОСОБА_1 близько 10.00 год. 10.02.2016 року.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 06 від 12.02.2016 року, капітан ОСОБА_1 , згідно рапорту начальника штабу - першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 , 11.02.2016 року, близько 10.15год., самовільно, без дозволу командира в/ч, вибув з розташування, на протязі дня був відсутній на службі та не виходив на зв`язок. Капітан ОСОБА_1 12.02.2016 року не прибув на ранкове шикування на 08 год. 30 хв. для постановки завдань, що підтверджується рапортом НШ-ПЗК в/ч НОМЕР_2 майора ОСОБА_5 .
Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2016 року, посилаючись на те, що вищезазначену постанову отримав лише 01 квітня 2016 року, так як починаючи з 29 березня 2016 року перебував на лікарняному, але з урахуванням того, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не пропущений, дане клопотання

Справа № 33/796/572/2016
Категорія: ст. 172-15 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Агафонов С.А.
Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

не розглядається.
В апеляційній ОСОБА_1 просить постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2016 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі.
Як зазначає апелянт, постанова прийнята суддею з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема справа розглянута без об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, без допиту всіх необхідних свідків та дослідження документів, які мають істотне значення для прийняття законного рішення. Вказує, що правопорушення було вчинено на території військового містечка № НОМЕР_3 , яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 , тобто у Дарницькому районі м. Києва, а тому Солом`янський районний суд м. Києва не мав права розглядати дану справу.
На думку апелянта, інкриміновані йому дії, які виразились у неприбутті на шикування та у не заступленні у добовий наряд не відносяться до службової недбалості та не містять складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-15 КУпАП. До того ж, з наказом про необхідність заступання в наряд черговим по військовому містечку його ніхто не ознайомлював.
Крім цього, як зазначає ОСОБА_1 , судовий розгляд звівся до оголошення протоколу про адміністративне правопорушення та оголошення письмових рапортів військовослужбовців, які підпорядковуються особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, додатково заслухавши пояснення свідків командира військової частини ОСОБА_6 та офіцера ОСОБА_7 вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Цих вимог КУпАП суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Зокрема, суддею були заслухані пояснення ОСОБА_1 , який свою вину не визнав та пояснив, що до військової служби ставиться належним чином, з`являється на службу вчасно в т.ч. і на ранкове шикування. Зазначив, що у керівництва військової частини до нього негативне ставлення, оскільки він намагається виявити факти корупції, про що подав відповідну заяву до прокуратури. В наряд не заступив, оскільки не було наказу.
Спростовуючи ці доводи ОСОБА_1 суддя послався на дані, які містяться в:
рапорті від 07.02.2016 р. ст. лейтенанта ОСОБА_8 , згідно яких капітан ОСОБА_1 07.02. 2016 р. не з`явився на службу для заступлення черговим в/м 233, тим самим не провів розвід добового наряду, порушив розпорядок дня;
пояснювальній записці ст. лейтенанта ОСОБА_9 , в якій той зазначає, що саме він заступив черговим містечка № 233 у зв`язку з тим, що капітан ОСОБА_1 за розпорядженням командира військової частини не прибув для заступання в наряд черговим в/м № 233 для того, щоб замінити лейтенанта ОСОБА_8 після наряду. Протягом дня на території в/м № 233 капітан ОСОБА_1 не з`являвся;
письмових поясненнях ОСОБА_10 , з яких вбачається, що він заступив в наряд 07.02.2016 року черговим по частині НОМЕР_2 і цього дня капітан ОСОБА_1 по розпорядженню командира частини для заступлення черговим військового містечка № НОМЕР_3 на протязі дня у військову частину не з`явився;
рапорті майора ОСОБА_3 від 09.02.2016 року про відсутність ОСОБА_1 на ранковому шикуванні особового складу і прибуття на службу близько 11.00 год.;
поясненнях ОСОБА_11 , з яких випливає, що 09.02.2016 року, він був черговим в/ч НОМЕР_2 і на ранковому шикуванні був відсутній капітан ОСОБА_1 , близько 11.00 год. 09.02.2016 року майор ОСОБА_3 повідомив, що капітан ОСОБА_1 з`явився на службі;
письмових поясненнях ОСОБА_12 , згідно яких він заступив помічником чергового в/ч НОМЕР_2 та від молодшого лейтенанта Собоковського йому стало відомо, що на територіях в/м № № 233, 255 на ранковому шикуванні був відсутній капітан ОСОБА_1 , який з`явився на службу близько 11. год. 09.02.2016 року, про що майор ОСОБА_3 доповів черговому в/ч НОМЕР_2 ;
письмових поясненнях ОСОБА_13 , з яких випливає, що він з 10.02.2016 року по 11.02.2016 року перебував у добовому наряді черговим в/ч НОМЕР_2 . 10.02.20І6 року о 09.15 год. йому доповів ст. прапорщик ОСОБА_14 , що на ранковому шикуванні відсутній капітан ОСОБА_1 , про що він доповів командиру частини в/ч НОМЕР_2 . На території військового містечка № 255 капітан ОСОБА_1 протягом дня не з`явився;
поясненнях ОСОБА_15 , згідно з яких 11.02.2016 року він виконував обов`язки чергового частини НОМЕР_2 . Капітан ОСОБА_1 з`явився о 08.30 год. на ранкове шикування в/м № 255. Близько 10.20 год. ОСОБА_1 звернувся до нього з проханням випустити, повідомивши, що зробив доповідь командиру частини, отримав задачі та йде заступати в наряд на в/м №233, але через 10 хв. йому стало відомо, що ОСОБА_1 почали шукати командир частини та начальник штабу, після чого він зрозумів, що ОСОБА_1 його обманув, щоб він його випустив з частини. Через 3 години він підійшов до командира частини та доповів, що капітана ОСОБА_1 потрібно замінити на в/м № 233 іншим офіцером. Близько 19.00 год. капітан ОСОБА_1 з`явився до в/м № 233, про що була зроблена доповідь. ОСОБА_1 дізнавшись про те, що його замінили пішов;
поясненнях ОСОБА_7 , з котрих вбачається, що 12.02.2016 року, він заступив на добове чергування в/ч НОМЕР_2 , за адресою м. Київ вул. Зеленогірська 4. Під час ранкового шикування о 08.30 год. капітан ОСОБА_1 був відсутній. До розташування в/ч НОМЕР_2 прибув об 11.00 год.
поясненнях ОСОБА_16 , з яких вбачається, що 12.02.2016 року він був черговим роти охорони в/м №233. На ранковому шикуванні о 08.30 год. капітан ОСОБА_1 був відсутній, про що було повідомлено перед строєм. На протязі доби та до кінця його чергування до 10.00 год. 13.02.2016 року, ОСОБА_1 так і не з`явився у в/м №233;
рапортах майора ОСОБА_3 від 09.02.2016 року про відсутність ОСОБА_1 на ранковому шикуванні особового складу і прибуття на службу близько 11.00 год та від 10.02.2016 року про відсутність ОСОБА_1 на ранковому шикуванні особового складу та прибуття на службу близько 10.00 год. 10.02.2016 року.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що висновки судді ґрунтуються виключно на наведених вище письмових поясненнях осіб, які є залежними від командира військової частини не відповідають дійсності, так як в суді першої інстанції були безпосередньо заслухані пояснення ОСОБА_17 , який являється командиром військової частини НОМЕР_2 , в якій проходить службу ОСОБА_1 , котрий зазначив, що 06.02.2016 ОСОБА_1 був знятий з наряду за його усним розпорядженням через неналежне виконання обов`язків та перебування на службі у цивільному одязі і поставлений в наряд на 07.02.2016 року, але на службу не з`явився, в зв`язку з чим ст. лейтенантом ОСОБА_18 був написаний рапорт і за цим фактом було призначене службове розслідування. Крім того, ОСОБА_1 повинен був заступити на чергування по військовому містечку № 233 11 лютого 2016 р., однак на 8.30 був викликаний до військового містечка № НОМЕР_4 для постановки завдань, куди і прибув. Однак пізніше, приблизно о 9.15 год. ОСОБА_1 зник в невідомому напрямку. У в/м № 255 з`явився приблизно о 19.00 год., в зв`язку з чим на чергування фактично не заступив та був замінений іншою особою. 12 лютого 2016 року ОСОБА_1 з`явився на службу також з запізненням, замість 8.30 год. прибув об 11.00 год.
Свідок ОСОБА_5 , що є начальником штабу - першим заступником командира частини повідомив судді, що ОСОБА_1 повинен був заступити на чергування по в/ч 11 лютого 2016 р., про що йому було доведено за день по телефону, однак на чергування не з`явився, протягом дня на телефонні дзвінки не відповідав.
Свідок ОСОБА_19 зазначив, що 09 лютого 2016 року він був черговим по в/м № 233 і 9 та 10 лютого 2016 року капітан ОСОБА_1 на ранкових шикуваннях був відсутній.
Таким чином, всебічно перевіривши пояснення ОСОБА_1 , суддя обґрунтовано визнав їх такими, що не відповідають дійсності, даними з метою приховати свою вину у вчиненому правопорушенні та уникнути відповідальності, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи.
Ці висновки підтверджуються і поясненнями в суді апеляційної інстанції командира військової частини ОСОБА_6 та офіцера цієї частини ОСОБА_7 , які повністю підтвердили обставини, пов`язані з недбалим ставленням ОСОБА_1 до військової служби.
Недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби підтверджується також і даними, які містяться в наказах про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень командиром військової частини НОМЕР_2 від 10.02.2016 року та військовим комендантом м. Києва від 17.02 2016 року (а.с.19,37).
Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 , які виразились у неприбутті на шикування та у не заступленні у добовий наряд складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-15 КУпАП, також не відповідають дійсності, оскільки недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале або несумлінне ставлення до них, що повністю відповідає інкримінованим ОСОБА_1 діянням. Посилання ОСОБА_1 на його заяви до правоохоронних органів про корупційні дії командування військової частини не може бути причиною для ігнорування ним законних вимог командирів щодо порядку несення військової служби.
Посилання в апеляційній скарзі про непідсудність даної справи Солом`янському районному суду м. Києва, так як правопорушення було вчинено на території військового містечка № НОМЕР_3 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є надуманими, так як ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 , яка розташована в АДРЕСА_2 , тобто на території Солом`янського району м. Києва.
Виходячи із зазначеного, суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що дії капітана ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протоколи складені у відповідності до вимог законодавства, а його вина повністю встановлена під час судового розгляду.
При призначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя врахував відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, особу порушника та його ставлення до вчиненого, а саме його намагання приховати факт вчиненого правопорушення та таким чином уникнути відповідальності, ступінь його вини, що була повністю встановлена в судовому засіданні та майновий стан.
Правильно врахував суддя і вимоги ч. 2 ст. 36 ККпАП, які передбачають, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Накладене на ОСОБА_1 за вчинення двох адміністративних правопорушень адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк три доби є мінімальним, виходячи із вимог санкції ст.172-15 КУпАП.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має військове звання капітан, суддя прийшов до правильного висновку, що той підлягає звільненню від сплати судового збору.
Таким чином, у судді суду апеляційної інстанції немає підстав вважати сумнівним, недостовірним чи необґрунтованим висновок судді суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП. Суддя вірно оцінив наявні в матеріалах справи докази та прийняв законну і обґрунтовану постанову, а тому відсутні будь-які підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як про те просить апелянт.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк три доби - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя М.А. Ященко