Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/100/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Солопов Ю. О.
Категорія - 41 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Гончар В.М., за участі ОСОБА_3 та його представника - адвоката Майнард Н.О., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2016 року якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, працює директором ТОВ «Кіровоградський інструментальний завод «Лезо», паспорт НОМЕР_2 виданий Ленінським РВУМВС України в Кіровоградській області 31.05.2002 року, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

визнаний винним за ч. 1, ч.3 ст. 41 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн., також стягнено судовий збір в сумі 257,60 грн

ВСТАНОВИВ:

Відповідно постанови суду ОСОБА_3 працюючи директором ТОВ «Кіровоградський інструментальний завод «Лезо», порушив вимоги законодавства про працю, а саме вимоги ст. 27 КЗпП щодо строку випробування при прийнятті на роботу робітника ОСОБА_5, ст. 116 КЗпП щодо виплати працівникові ОСОБА_6 всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, ст. 107 КЗпП та ст. 12 Закону України «Про оплату праці» щодо оплати праці у святкові і неробочі дні в жовтні 2015 року за відрядною системою оплати праці за подвійними відрядними розцінками працівникам ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

Також ОСОБА_3 вчинив фактичний доступ працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства, в порушення ст. 24 КЗпП щодо порядку укладання трудового договору в частині повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску. Так, згідно наказу про прийняття ОСОБА_11 на посаді інженера - технолога та табелю обліку робочого часу за лютий 2016 року, працівник прийнятий та допущений до роботи з 04.02.2016 року о 08.00 год., а повідомлення Державній фіксальній службі про прийняття на роботу було здійснено 04.02.2016 року о 09.55 год., вантажник ОСОБА_5 прийнятий та допущений до роботи 19.02.2016 року о 08.00 год., а повідомлення Державній фіксальній службі про прийняття на роботу було здійснено 19.02.2016 року о 09.07 год., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 41 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції посилаючись на те, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимог статей 7, 41 ч.1,245 КУпАП, не врахував його пояснення щодо невеликої важкості допущених порушень того факту, що 14.10.2015 року вперше було оголошено святковим днем і працівник, що проводив табелювання робочого часу випадково помилився. Повідомлення ДПІ про допущення працівників до роботи проведено в той же день, а час підтвердження повідомлення із ДПІ, який не співпадає до хвилини із часом допуску до роботи працівників, пояснюється суто технічними причинами.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 та його представник - адвокат Майнард Н.О. вимоги поданої апеляції підтримали в повному обсязі. При дачі пояснень ОСОБА_3 зазначив, що порушення, які вказані в протоколі та постанові суду за ч.3 ст. 41 КУпАП, на його думку відносяться до порушень, передбачених ч.1 ст. 41 цього Кодексу як - інші порушення вимог законодавства про працю.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких обставин.

Стаття 41 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці в тому числі і за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплати їх не в повному обсязі та за інші порушення вимог законодавства про працю.

Як вбачається з матеріалів при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КупАП.

Даний висновок суду об'єктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- актом перевірки додержання законодавства про працю ТОВ «Кіровоградський інструментальний завод «Лезо» № 11-01-078/0164 від 04.04.2016 року та доданими до нього матеріалами справи; - протоколом про адміністративне правопорушення № 11-01-078/0073 від 04.04.2016року ( а.с. 2-19).

Таким чином, об'єктивними доказами встановлено, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, тому суд першої інстанції, із урахуванням обставин справи обґрунтовано визнав його винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та враховуючи невелику тяжкість скоєного застосував до ОСОБА_3 мінімальне адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 41 КУпАП, яке, як вважає апеляційний суд, за своїм видом і мірою є справедливим.

Крім цього, відповідно протоколу №11-01-978/0172 про адміністративне правопорушення від 4 квітня 2016 року, ОСОБА_3 ставилось в провину те, що він працюючи директором ТОВ «Кіровоградський інструментальний завод «Лезо», порушив вимоги ст. 24 КЗпП щодо порядку укладення трудового договору, яке виразилось у тому, що згідно наказу про прийняття ОСОБА_11 на посаду інженера - технолога та табелю обліку робочого часу за лютий 2016 року, працівник прийнятий та допущений до роботи 04.02.2016 року о 08.00 год., а повідомлення Державній фіксальній службі про прийняття на роботу було здійснено 04.02.2016 року о 09.55 год. Вантажник ОСОБА_5 прийнятий та допущений до роботи 19.02.2016 року о 08.00 год., а повідомлення Державній фіксальній службі про прийняття на роботу було здійснено 19.02.2016 року о 09.07 год.

Вищезазначені порушення свідчать про невиконання обов'язків, визначених Статутом (пунктом 9.6) директора ТОВ «КІЗ Лезо» ОСОБА_3 в частині фактичного допущення працівника до роботи без попереднього повідомлення органів фіксальної служби, чим порушив вимоги ч.3 ст. 41 КУпАП.

Відповідно постанови суду ОСОБА_3 був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП та на нього було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Відповідно вимог ч.1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі, а відповідно ч.3 цієї статті працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 17 червня 2015 року № 413 визначено, що відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Цією ж постановою також визначено способи такого повідомлення.

ч.3 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за:

- фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту);

- допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно наказу № 31-п від 03 лютого 2016 року по ТОВ «КІЗ Лезо» та табелю обліку робочого часу ОСОБА_12 був прийнятий на роботу з 04 лютого 2016 року на посаду інженера - технолога, приступив до роботи 04.02.2016 року о 08.00 год. Відповідно повідомлення про прийняття працівника на роботу дата формування повідомлення у страхувальника зазначена - 03.02.2016 року, в Кіровоградську ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області повідомлення надійшло 04 лютого 2016 року о 09.55 год.

Відповідно наказу № 40-п від 12 лютого 2016 року по ТОВ «КІЗ Лезо» та табелю обліку робочого часу ОСОБА_5 був прийнятий на роботу з 19 лютого 2016 року на посаду вантажника, приступив до роботи 19.02.2016 року о 08.00 год. Відповідно повідомлення про прийняття працівника на роботу дата формування повідомлення у страхувальника зазначена - 19.02.2016 року, в Кіровоградську ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області повідомлення надійшло 19 лютого 2016 року о 09.07 год.

За вказаних обставин сам по собі факт того, що ОСОБА_12 був допущений до роботи 04.02.2016 року о 08.00 год., а повідомлення про прийняття працівника на роботу Державній фіксальній службі здійснено 04.02.2016 року лише о 09.55 год. та, що ОСОБА_5 був допущений до роботи 19.02.2016 року о 08.00 год., а повідомлення про прийняття працівника на роботу Державній фіксальній службі здійснено 19.02.2016 року лише о 09.07 год., не свідчать про те, що фактичний допуск до роботи працівників здійснений без оформлення трудового договору (контракту), оскільки вказані працівники були допущені до роботи на підставі зазначених наказів по ТОВ «КІЗ Лезо».

Крім цього диспозицією ч.3 ст. 41 КУпАП не передбачено настання відповідальності за несвоєчасне повідомлення про прийняття працівника на роботу Державну фіксальну службу тобто після початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Суд першої інстанції під час судового розгляду, не з`ясував всіх необхідних обставин справи, передбачених ст. ст. 247, 268, 280 КУпАП, однобічно підійшов до оцінки наявних в справі доказів і помилково дійшов висновку про те, що працівники ОСОБА_12 та ОСОБА_5 були фактично допущені директором ТОВ «КІЗ Лезо» ОСОБА_3 до роботи без оформлення трудового договору (контракту), відповідальність за що передбачена ч.3 ст. 41 КУпАП, а тому доводи ОСОБА_3 щодо скасування постанови суду в частині визнання його винним за ч.3 ст. 41 КУпАП, підлягають задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2016 року якою ОСОБА_3 визнано винним за ч.3 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. - скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та в цій частині провадження у справі закрити.

В решті постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 травня 2016 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Гончар