Номер провадження: 33/785/333/16
Номер справи місцевого суду: 522/3416/16-п
Головуючий у першій інстанції Кушніренко Ю.С.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю ОСОБА_2, розглянувши подану ним апеляційну скаргу на постанову Приморського райсуду м. Одеси від 29.02.2016 року по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

встановив:

Вказаною постановою суду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, 29.01.2016 року, приблизно о 00.20 годині, в м. Одесі на вул. Базарна, 11, передав керування автомобілем "MITSUBISHI OUTLANDER", д/н НОМЕР_1, ОСОБА_3, в якого були явні ознаки алкогольного сп'яніння: хитка хода, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.9.г ПДР.

Відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №454356 від 29.01.2016 року та постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.03.2016 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На зазначену постанову суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вважає її незаконною, просить скасувати і закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи свої вимоги наступним.

- при розгляді справи суд 1-ої інстанції допустив неповноту і однобічність судового розгляду, не дослідив усіх обставин справи і дійшов передчасного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки суд в рішенні послався лише на наявність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у відношенні ОСОБА_3, при цьому не встановивши, чи притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння;

- суд не встановив, чи дійсно він передавав право керування транспортним засобом ОСОБА_3, оскільки лише наявність у ОСОБА_2 права власності на даний автомобіль не може свідчити про те, останній вчинив інкриміноване йому правопорушення;

- поза увагою суду залишилось те, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль знаходився на парковці та на ньому ніхто не збирався нікуди їхати;

- в протоколі про адміністративне правопорушення міститься вказівка на наявність свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, однак їх письмові пояснення в матеріалах справи відсутні. Суд 1-ої інстанції не вжив заходів для виклику в судове засідання та допиту даних свідків, що також свідчить про неповноту судового розгляду;

- суд 1-ої інстанції не дотримався встановленого у ст.33 КУпАП принципу індивідуалізації адміністративного стягнення, не дотримався принципу співмірності характеру, ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, особи порушника та застосованого до нього стягнення.

Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання, в якому ОСОБА_2 просить визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови і поновити йому даний строк, оскільки він відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення і не ознайомлювався з його змістом, у зв'язку з чим не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, а судом про дату та час розгляду не повідомлявся, судовий розгляд справи відбувся за його відсутності, а копія оскаржуваної постанови йому не направлялась і була отримана ним лише 14.04.2016 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а його апеляційна скарга частковому задоволенню, з наступних підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2016 року відносно ОСОБА_2 вбачається, що останній в присутності свідків відмовився від його підпису, про що в протоколі зроблена відповідна відмітка. У зв'язку з цим не можна стверджувати, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначений в протоколі. Суд 1-ої інстанції також не повідомив ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи, постанову ухвалив за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної статті також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Скаржник участі у судовому засіданні в суді 1-ої інстанції не приймав, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення ОСОБА_2 копії постанови суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про скасування постанови суду 1-ої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №454354 (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.4-5), рапортом співробітника поліції ОСОБА_8 (а.с.6) постановою Приморського райсуду м. Одеси від 29.03.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 доводи своєї апеляційної скарги підтримав частково, повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, у вчиненому розкаявся, на виклику та допиті свідків не наполягав, просив оскаржувану постанову змінити і накласти на нього більш м'яке адміністративне стягнення.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що суд 1-ої інстанції, позбавляючи його права керування транспортними засобами, не дослідив дані про його особу і не обґрунтував неможливості накладення на нього більш м'якого стягнення. У зв'язку з розглядом справи за відсутності ОСОБА_2 останній був позбавлений можливості надати свої пояснення стосовно обставин вчинення адміністративного правопорушення.

У зв'язку з відмовою ОСОБА_2 від доводів його апеляційної скарги стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення та повним визнанням останнім своєї вини, апеляційний суд вважає за недоцільне перевіряти вказані доводи, обмежившись перевіркою законності накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, суд 1-ої інстанції, накладаючи на ОСОБА_2 найсуворіше адміністративне стягнення, суд врахував характер правопорушення та ступінь вини правопорушника, при цьому не вказав, як саме ці обставини впливають на обрання виду стягнення, а лише обмежився загальними фразами. При цьому суд не врахував інші обставини, зазначені у ст. 33 КУпАП, а саме: особу порушника, його майновий стан, а також обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд належним чином не обґрунтував необхідність накладення на ОСОБА_2 такого заходу адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 вказав, що він має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_9, 2015 року народження та пояснив, що його робота пов'язана з керуванням автомобілем, тому позбавлення цього права унеможливлює виконання ним своїх обов'язків і ставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що застосоване до ОСОБА_2 стягнення не відповідає обставинам вчиненого правопорушення та його особі тому підлягає на більш м'яке, а саме - штраф в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 280, 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити та поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - в частині накладення стягнення змінити та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца