Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/79/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Солопов Ю. О.
Категорія - 41 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2016 року. м. Кіровоград

Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката - Завгородньої В.В., розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2016 року, стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. АДРЕСА_1, працює директором КП «ПВК Геркон» за ч. 3 ст. 41 та ч. 1 ст. 41 КУпАП, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 11-01-076/0169 від 31.03.2016 року Директор КП «ПВК Геркон» ОСОБА_3 порушив вимоги законодавства про працю, щодо укладання трудового договору, вчинивши фактичний допуск працівника без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. в порушення ст. 24 КЗпП України, щодо укладання трудового договору. Та порушив вимоги законодавства про працю, вчинивши порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, в порушення ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці».

Адміністративні правопорушення вчинені ОСОБА_3 за наступних обставин:

Так, при укладанні трудових договорів з 7-ми найманими працівниками на посади електромеханіків (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) та головного бухгалтера ОСОБА_11 в період серпень 2015 - лютий 2016 р. не подавались повідомлення про прийняття працівників на роботу. Лише 21.03.2016р. було сформовані повідомлення по працівникам (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) та відправлені до Територіального органу Державної фіскальної служби. При неподанні повідомлень про прийняття працівників на роботу до підприємства, були порушені терміни подачі повідомлень. Дані порушення свідчать про не виконання директором підприємства в частині здійснення керівництва поточною діяльністю підприємства в межах своїх повноважень, відповідальності за прийом та звільнення персоналу, затвердження внутрішніх документів.

Тобто своїми діями ОСОБА_3, працюючи директором КП «ПВК Геркон», скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП - порушення законодавства про працю. Оскільки відповідно ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без а повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, в табелях обліку використання робочого часу працівникам, які працюють згідно графіків змінності виходу на роботу в графі «відпрацьовано за місяць (годин) з них: надурочно, вечірніх, нічних та вихідних, святкових», вечірні, нічні, святкові (год.) не винесені в підсумок. В додатках до табелів обліку використання робочого часу за жовтень, грудень 2015р., січень, лютий 2016р., працівникам, які працюють згідно графіків виходу на роботу, відпрацьовані вечірні, нічні зміни обліковуються в днях, а для розрахунку беруться фактично години. Відповідно до табелів використання робочого часу вечірні, нічні години роботи виносяться в підсумок роботи та правильності нарахуванні заробітної плати. Порушення є систематичним та триваючим; ст. 83 КЗпП, щодо грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. Так, працівник ОСОБА_13, яка працювала на посаді електромеханіка 1-го розряду була виключена із списків 28.12.15р. згідно наказу від 29.12.15р. у зв'язку зі смертю. При виключенні із списку була з порушеннями нарахована компенсація за 4 дні невикористаної відпустки за період роботи з 19.10.15р. по 28.12.15р. За вказаний період кількість невикористаної відпустки складає 5 кал. днів, була недорахована компенсація за 1 день невикористаної щорічної відпустки, було нараховано 58, 19 грн. та перераховано на картковий рахунок спадкоємців 28.03.16р. Працівник ОСОБА_14 електромеханік 4-го розряду 22.12.15р. був звільнений за власним бажанням. При розрахунку компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи 12.08.15р.-22.12.15р. за наказом при звільнені підприємство оплатило 6 кал. днів невикористаної відпустки, а за вказаний період потрібно оплатити за 8 кал. днів, тобто працівнику не дорахували компенсацію за 2 кал. дні невикористаної відпустки та було донараховано компенсацію за 2 дні в сумі 179, 78 грн.; ст. 32 КЗпП, щодо зміни істотних умов праці.

Так, працівник ОСОБА_15, який працює на посаді електромеханіка 1-го розряду у зв»язку з виробничою необхідністю, згідно наказу від 01.10.15р. був переведений на неповний робочий день з оплатою 0,7 ст. та згідно розпорядження даний працівник переведений на повну ставку з оплатою праці згідно штатного розкладу. Про зміну істотних умов праці даний працівник не був повідомлений за 2 місяці. Дані порушення свідчать про не виконання директором підприємства в частині здійснення керівництва поточною діяльністю підприємства в межах своїх повноважень, відповідальності за прийом та звільнення персоналу, затвердження внутрішніх документів.

Тобто своїми діями, ОСОБА_3 працюючи директором КП «ПВК Геркон», скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП - порушення законодавства про працю.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.04.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 41 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. та стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнано винним у порушенні, законодавства про працю, а саме: допущення працівника до роботи без а повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП та порушення законодавства про працю, тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та закрити щодо нього провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 41 КУпАП звільнивши його від адміністративної відповідальності у зв'язку із малозначністю вчиненого діяння та за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, оскільки під час планової перевірки проведеної в КП «ПВК Геркон» головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю було виявлено, що при укладанні трудових договорів із 7 найманими працівниками на посади електромеханіків (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.) та головного бухгалтера ОСОБА_11 в період серпень 2015 - лютий 2016 років не подавались повідомлення про прийняття працівників на роботу до Територіального органу Державної фіскальної служби, при тому, що ч. 3 ст. 41 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Крім того, апелянт вказує, що стосується несвоєчасної компенсації за 1 день невикористаної щорічної відпустки працівника ОСОБА_13, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, незначного ступеня суспільної небезпеки, те що він повністю визнає вину у вчиненому, усі недоліки виявлені під час перевірки були негайно усунуті, вважає за доцільне звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та в його інтересах адвоката - Завгородньої В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративні правопорушення, а саме протоколу про адміністративне правопорушення № 11-01-076/0169 від 31.03.2016 року, ОСОБА_3, займаючи посаду директора КП «ПВК Геркон», при укладанні трудових договорів з 7-ми найманими працівниками на посади електромеханіків (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) та головного бухгалтера ОСОБА_11 в період серпень 2015 - лютий 2016 р., не подав повідомлення про прийняття працівників на роботу. Лише 21.03.2016р. було сформовані повідомлення по працівникам (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) та відправлені до Територіального органу Державної фіскальної служби. При неподанні повідомлень про прийняття працівників на роботу до підприємства, були порушені терміни подачі повідомлень.

Частиною 3 статті 41 КУпАП передбачено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

У ч. 3 ст. 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складено по факту допуску до роботи працівників, прийнятих на посади електромеханіків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та на посаду головного бухгалтера ОСОБА_11, при оформлення трудових відносин із якими у порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України не повідомлено фіскальну службу.

Згідно досліджених при розгляді справи документів та пояснень ОСОБА_3 встановлено, що із працівниками ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, було укладено трудові договори, оформлені наказом директора підприємства, тому підстави вважати, що даних працівників було допущено до роботи без оформлення трудових договорів, відсутні.

Неповідомлення до початку роботи працівника про прийняття його на роботу органу державної фіскальної служби у встановленому порядку не свідчить про те, що між працівником та роботодавцем не оформлено трудовий договір, оскільки законодавець не пов'язує чинність трудового договору із наявністю відповідного повідомлення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, внаслідок чого, висновки суду першої інстанції в цій частині є помилковими.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлені обставини, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_3 за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП, оскільки відсутній склад даного адміністративного правопорушення, внаслідок чого, адміністративне провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Таким чином, апеляційні доводи ОСОБА_3 в цій частині підлягають задоволенню.

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення №11-01-076/0168 від 31.03.2016 року на постанову КМУ від 17.06.2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», як на підставу притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП є помилковими, оскільки вказана постанова передбачає порядок повідомлення Державну фіскальну службу та її територіальні органи про прийняття працівника на роботу. Проте, диспозиція ч.3 ст. 41 КУпАП встановлює відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Крім того, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколу про адміністративне правопорушення № 11-01-076/0169 від 31.03.2016 року, ОСОБА_3, займаючи посаду директора КП «ПВК Геркон» допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ч. 3 ст. КЗпП України про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Статтею 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Частиною 1 статті 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3, підтверджується поясненнями наданими останнім, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення та наданими у судовому засіданні апеляційного суду, що в табелях обліку використання робочого часу працівникам, які працюють згідно графіків змінності виходу на роботу в графі «відпрацьовано за місяць (годин) з них: надурочно, вечірніх, нічних та вихідних, святкових», вечірні, нічні, святкові (год.) не винесені в підсумок, в додатках до табелів обліку використання робочого часу за жовтень, грудень 2015р., січень, лютий 2016р., працівникам, які працюють згідно графіків виходу на роботу, відпрацьовані вечірні, нічні зміни обліковуються в днях, а для розрахунку беруться фактично години, вечірні, нічні години роботи виносяться в підсумок роботи та правильності нарахуванні заробітної плати, що є порушенням систематичним та триваючим; порушення ст. 83 КЗпП, при розрахунку грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, працівнику ОСОБА_13, яка працювала на посаді електромеханіка 1-го розряду та 28.12.2015 року померла, недонарахована компенсація за 1 день (58,19 грн.) невикористаної відпустки за період роботи з 19.10.15р. по 28.12.15р.; працівник ОСОБА_14 електромеханік 4-го розряду 22.12.15р. був звільнений за власним бажанням, при розрахунку компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період роботи 12.08.15р.-22.12.15р., працівнику не дорахували компенсацію за 2 кал. дні невикористаної відпустки - 179, 78 грн; порушення ст. 32 КЗпП, щодо зміни істотних умов праці, так, при переведенні працівника ОСОБА_17, який працює на посаді електромеханіка 1-го розряду у зв'язку з виробничою необхідністю, згідно наказу від 01.10.15р. на неповний робочий день з оплатою 0,7 ставки, не було повідомлено про зміну істотних умов праці даний за 2 місяці.

Таким чином, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, зокрема: протоколом № 11-01-076/0169 від 31.03.2016 року про адміністративне правопорушення; витягом з акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 11-01-076/0169, відповідно до якого встановленні порушення трудового законодавства в КП «ПВК Геркон» щодо оплати праці.

Стаття 22 КУпАП передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_3 допустив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП, деякі з яких призвели до виплати грошових коштів працівникам у меншому розмірі, тобто, апеляційні твердження ОСОБА_3, що дані порушення малозначні, не відповідають дійсності.

Із врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану,погоджуюсь з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3, слід призначити передбачене санкцією ч. 1 ст. 41 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі.

У відповідності до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, абз. 4 ч.1 ст. 3, пункту 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у зв'язку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення із ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 275,60 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, а постанову судді першої інстанції - зміні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2016 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 КУпАП, змінити.

Закрити провадження за ч. 3 ст. 41 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Л.Я. Ткаченко