Провадження № 3/537/235/2016
Справа № 537/2049/16-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2016 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління держпраці у Полтавській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, працюючої ПП «Альянс-Група» на посаді головного бухгалтера, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 25 березня 2016 року відносно ОСОБА_2 про вчинення нею правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зазначеного протоколу, при перевірці ПП «Альянс-Група», за юридичною адресою: АДРЕСА_1, заступником начальника відділу-державним інспектором Рогізною Л.М. виявлено в період з 14.03.2016 року по 25.03.2016 року наступні порушення:

- порушення вимог ч. 2 ст. 65 КЗпПУ щодо ведення обліку надурочних годин кожного працівника. Так, згідно табеля обліку використання робочого часу за січень 2016 року працівники, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та інші відпрацювали по152 години кожний (19 робочих днів по 8 годин). Норма тривалості робочого часу, згідно листа Міністерства соціальної політики від 20.07.2015 року за №10846/0/14-15/13 становить 151 годину. Дане порушення також має місце в грудні та жовтні 2015 року. Підтвердження про ведення обліку надурочних годин відсутнє.

- порушення вимог ч. 1 ст. 94 КЗпПУ та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», а саме не проводиться виплата заробітної плати працівнику за виконану ним роботу, в залежності від складності та умов виконаної роботи. Так, згідно табеля обліку використання робочого часу за лютий 2016 року секретар Пересунько О.В. відпрацювала 42 години, проте заробітна плата нарахована як за повну місячну норму з розрахунку посадового окладу 1 383 грн. 00 коп., тобто заробітна плата нарахована та виплачена у більшому розмірі, ніж за виконану роботу.

- порушення вимог статті 102-1 КЗпПУ за ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оплату праці», якою визначено, що оплата праці за сумісництвом здійснюється фактично за виконану роботу. Так, згідно розрахунково-платіжної відомості за лютий 2016 року бухгалтеру ОСОБА_2 проведено нарахування заробітної плати в розмірі 694 грн. за відпрацьовані 168 годин з розрахунку посадового окладу 1 388 грн., що є менше ніж за фактично виконану роботу. Дане порушення має місце і в попередні місяці. Порушення на момент перевірки не усунено, підтвердження відсутнє.

- Порушення вимоги ст. 106 КЗпПУ, за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час не оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. Так, відповідно до табеля обліку використання робочого часу за січень 2016 року всі працівники підприємства, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та інші 6 січня (напередодні святкового дня 7 січня Різдво Христове), відпрацювали по 8 годин кожний. Напередодні святкового дня робочий день скорочується на 1 годину. Отже, в зазначений день працівники відпрацювали понад норму. Підтвердження про нарахування та виплату заробітної плати за роботу в надурочний час в подвійному розмірі годинної ставки відсутнє. Дане порушення також має місце в жовтні 2015 року.

- порушення вимоги ч. 3 ст. 115 КЗпПУ за ст. 3 ст.24 «Про оплату праці», а саме: розмір заробітної плати за першу половину місяця становить не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Так, при перевірці відсутнє підтвердження про нарахування та виплату заробітної плати за першу половину січня та лютого 2016 року. Дане порушення також має місце в інших місяцях.

- порушення вимоги ч. 1 ст. 117 КЗпПУ, у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, наказом від 22.02.2016 року за №510/1 звільнено водія вантажного автомобіля ОСОБА_7 з 22.02.2016 року. Проте кошти, належні працівнику в день звільнення виплачені лише 25.02.2016 року згідно відомості нарахування коштів з 25.02.2016 року за №1268 шляхом зарахування коштів на особовий рахунок працівника в банку. При цьому відсутнє підтвердження про нарахування та виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Дане порушення також має місце по відношенню до працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_9

- порушення вимоги ст. 83 КЗпПУ, при звільненні працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Так, при звільненні водія вантажного ОСОБА_7 (наказ від 22.02.2016 року за №510/1) йому нарахована компенсація за невикористану відпустку з розрахунку 24 календарних дні. Проте водій вантажного автомобіля має право на щорічну додаткову відпустку терміном 7 календарних днів. Отже, розрахунок необхідно проводити з розрахунку щорічної відпустки терміном 31 календарний день. Дане порушення також має місце по відношенню до працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Порушення ч. 2 ст. 65, ч. 1 ст. 94, ст.102, ст. 106, ч. 3 ст. 115, ч. 1 ст. 117, ст. 83 КЗпПУ, ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 19, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» носить неодноразовий і триваючий характер на час перевірки не усунені. Порушення ч. 1 ст. 94, ст. 102, ст. 106, ч. 3 ст. 115, ч. 1 ст. 117, ст. 83 КЗпПУ; ч. 1 ст. 1,ч. 1 ст. 19,ч . 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» призвели до невчасного отримання працівниками коштів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак, як вбачається із її пояснень, наявних в протоколі про адміністративне правопорушення, остання зобовязалась усунути порушення.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується також наявними письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №16-03-214/163 від 25.03.2016 року, актом перевірки №16-03-214/187 та додатками до нього, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Отже, оцінюючи наявні письмові докази справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, події та характер адміністративного правопорушення, дослідивши всебічно і повно всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і вважає за можливе накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Обираючи вид стягнення правопорушникові, суддя обставин, що помякшують чи обтяжують покарання, не вбачає.

Законом України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

Керуючись статтями 24, 284, частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя -

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. в прибуток держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.О. Зоріна