Справа № 367/3487/16-п Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 33/780/338/16 Доповідач у 2 інстанції Орел
Категорія 257 01.06.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 червня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 29.04.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 29.04.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 та накладено стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

На вказану постанову суду перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження та скасування постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із зазначеної вище норми закону, прокурор не відноситься до кола осіб, які мають в даному випадку оскаржити постанову суду по справі про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на норми ч. 5 ст. 7 КУпАП вважаю безпідставним, поскільки зазначена норма закону передбачає, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. В даному випадку, прийнятим судом рішенням не обмежуються особисті свободи громадян.

Крім цього, знаходжу за необхідне зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу на постанову суду від 29.04.2016 року прокурор подав 19.05.2016 року, тобто із значним попуском строку апеляційного оскарження.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, прокурор посилається на те, що відділ прокуратури не приймав участі у розгляді справи, про постанову стало відомо 12.05.2016 року під час ознайомлення з матеріалами справи в канцелярії Ірпінського міського суду. Вважаю, що факт незабезпечення систематичного контролю державних органів та своєчасного оскарження постанови суду не є підставою для поновлення пропущеного строку на оскарження рішення суду.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути особі, що її подала.

Повернення апеляційної скарги прокурору не позбавляє особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, права звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду та заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 29.04.2016 щодо ОСОБА_1 - повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А.І. Орел