Справа № 145/229/16-п
Провадження № 33/772/93/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мазурчак А. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Зайцев В.А., розглянувши за апеляційною скаргою захисника - адвоката Тимунь К.І. в інтересах ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бар Вінницької області, громадянина України, матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП - неповага до суду, що виразилась в непідкоренні розпоряджанням головуючого, порушенні порядку під час судового засідання та вчиненні дій, які свідчать про явну зневагу до суду та встановлених у суді правил, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 850 гривень, що складає 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно оскаржуваної постанови 05.02.2016 року в залі засідань Тиврівського районного суду Вінницької області, що знаходиться в смт. Тиврів, по вул. Шевченка 3, в ході судового засідання у справі під головуванням судді ОСОБА_9 за позовом ОСОБА_4 до ПрАТ «Автоелектроапаратура» про визнання незаконними та скасування рішень Наглядової ради ПрАТ «Автоелектроапаратура» та зобов'язання внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_3, будучи представником відповідача у даній справі, принижував головуючого у справі, інших учасників судового розгляду, безпідставно звинувачуючи їх у професійній неграмотності, перебивав їх, поводив себе зверхньо, діючи на порушення встановлених у суді правил, на неодноразові зауваження головуючого не реагував, зокрема, насміхався з проголошеної представником позивача ОСОБА_5 уточненої позовної заяви; принизив вказаного позивача, вказавши, «він може свою освіту в утіль спустити»; вимагаючи усунути від участі у справі представника відповідача ОСОБА_6, звинуватив суд, що «дякуючи його зусиллям», вона безпідставно допущена до участі у справі як представник відповідача, перебивав її, заявляючи «хто це такий?!»; безпідставно в образливій формі, звинуватив головуючого у прийнятті «прекрасних», «непонятних» рішень, винесених «скандачка», зневажливо вказав йому «поїхати в адміністративний апеляційний суд на семінар, показати свої ухвали»; намагався тиснути та залякати суд, зверхньо заявляючи, що «буде себе вести чемно, його відношення до суду відображено в заяві до національного антикорупційного бюро»; після наголошення головуючим про обов'язок осіб, які беруть участь у справі, добросовісно користуватись своїми процесуальними правами та обов'язками, вказав, що «у суду буде переатестація, можливо перевчить його, але, якщо буде так як в прокуратурі, то він ще трохи «побалдіє»; зневажливо поставився до інших судів судової системи.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Тимунь К.І. в інтересах ОСОБА_3 вважає постанову необґрунтованою, оскільки вона винесена необ»єктивним та упередженим судом з порушенням норм КУпАП, ґрунтується на недопустимих та неналежних доказах; скаржник посилається на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, недоведеність вини свого підзахисного у інкримінованому правопорушенні, у зв»язку з чим просить постанову скасувати, а провадження у справі - закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Тимунь К.І., які свою апеляційну скаргу повністю підтримали, вважали постанову суду незаконною, необґрунтованою, прийнятою упередженим судом під головуванням судді ОСОБА_9 фактично лише за намагання представника відповідача довести в суді по інший справі свою правову позицію, що безпідставно було розцінено головуючим як прояв неповаги до суду, посилаючись на інші доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, постанову - скасувати, а провадження у справі - закрити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

За змістом ст.ст. 254 і 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який встановлює факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. Тобто, протокол є офіційним документом, що засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій, а отже є одним із головних доказів у справі, а тому до складання протоколу та його змісту пред»являються особливі вимоги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язані з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів справи складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно адвоката ОСОБА_3 обумовлено його поведінкою в судовому засіданні Тиврівського районного суду під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ПрАТ «Автоелектроапаратура», який проводився суддею ОСОБА_9 і який, як головуючий у даній справі, розцінив поведінку в суді адвоката - представника відповідача, як прояв неповаги до суду, одночасно вживши заходів для складання стосовно нього даного протоколу.

За таких обставин, незважаючи на відсутність інституту відводу чи самовідводу судді при розгляді справ даної категорії, судовий розгляд справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності цим же суддею ОСОБА_9 відвічно був неприпустимим, оскільки прямо суперечить принципам справедливості, неупередженості та безсторонності, закріпленим у ст. 6 Європейської Конвенції та практикою Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, у справі ЄСПЛ «Кипріану проти Кіпру» від 15.12.2005 року йшлося про неповагу до суду, спрямовану на суддів особисто. Заявник критикував їх за те, як вони здійснювали судове провадження. Потім ті ж судді ухвалили рішення про переслідування в судовому порядку, розглядали як предмет спору питання щодо поведінки заявника, розв»язували питання про його винуватість з накладенням правової санкції. В своєму рішенні ЄСПЛ вказав на недопустимість порушення освяченого віками принципу, згідно якого ніхто не має бути суддею у своїй власній справі, а отже, про неупередженість суддів.

Виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 0001 від 05.02.2016 року, складеного судовим розпорядником ОСОБА_7, представник відповідача ОСОБА_3 05.02.2016 року під час судового засідання у справі №145/1885/15 неодноразово перебивав головуючого та інших учасників процесу, на зауваження головуючого не реагував, чим вчинив дії, які свідчать про явну неповагу до суду та встановлених в суді правил. В протоколі зазначені свідки правопорушення - ОСОБА_8 і ОСОБА_5 та до нього додані письмові пояснення ОСОБА_3, який вважав складання за вищенаведених обставин відносно нього протоколу незаконним.

В той же час, в оскаржуваної постанові суду наведений перелік дій та висловів ОСОБА_3, які істотно відрізняється від змісту складеного протоколу, при цьому будь-яких висловів ОСОБА_3 на адресу суду чи інших учасників процесу, що могли б бути розцінені як прояв неповаги до суду, в ньому взагалі не міститься.

Таким чином, в своєму рішенні суд фактично вийшов за межі зазначених в протоколі дій порушника, значно розширивши їх та конкретизувавши не на користь особи, що притягається до відповідальності, з посиланням на звукозапис судового засідання у цивільній справі №145/1885/15, як на доказ вини, проте такий доказ до протоколу про адміністративне правопорушення не долучений і будь-яке посилання на нього в протоколі відсутнє.

Більш того, як вбачається з показів в суді свідка ОСОБА_7 - судового розпорядника, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, про існування диску зі звукозаписом їй нічого не відомо. З приводу змісту протоколу вона пояснювала, що після запрошення її секретарем судового засідання до залу засідань, остання разом із головуючим у справі суддею ОСОБА_9, в присутності учасників судового розгляду, повідомили їй про суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_3; при цьому безпосереднім свідком даного правопорушення вона не була.

Що ж стосується безпосередніх свідків події - ОСОБА_8 і ОСОБА_5, зазначених в протоколі, то всупереч положень ст.ст.251 та 279 КУпАП, вони не були допитані судом, а клопотання захисту про їх допит безпідставно відхилені, що також може свідчити про неповноту, необ»єктивність та упередженість суду.

Враховуючи наведене, не можна вважати, що під час розгляду даної справи судом були виконані завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, визначені ст.245 КУпАП.

Наведені порушення та обставини справи свідчать про явну упередженість та необ»єктивість судді при розгляді даної справи, у зв»язку з чим прийняте ним судове рішення не відповідає принципам безсторонності, законності і справедливості, а тому підлягає безумовному скасуванню.

Оскільки, передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на даний час сплили, тому виникли обставини що виключають подальше провадження у справі, у зв»язку з чим, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, дане провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Тимунь К.І. в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області В.А. Зайцев

З оригіналом вірно: