Справа № 461/959/16-п Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/783/184/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю правопорушника ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 представників Львівської митниці ДФС України Черепащука І.В., Сліпенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Стеценко О.А. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2016 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України,-

в с т а н о в и в :

зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено стягнення - 1700.00 грн. штрафу в дохід держави.

Вилучені, згідно протоколу №0346/20901/16 від 03.02.2016 року - 1000,00 (одна тисяча) доларів США - повернуто ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 275,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 03.02.2016 року о 16.26 год. прямуючи в Україну з Туреччини в якості пасажира рейсу Стамбул Львів через митний пост «Львів-аеропорт» Львівської митниці, обравши спрощену зону митного контролю намагалась перемістити через митний кордон України товар, шляхом недекларування, тобто не заявленням за встановленою формою точних відомостей про товари, що підлягають обов'язковому декларуванню, та перевищує неоподатковану норму до переміщення через митний кордон України, а саме 11919 доларів США.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, представник Львівської митниці ДФС Стеценко О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 18.02.2016р. та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України, та накласти на неї стягнення, передбачене санкцією даної статті у повному обсязі.

Апелянт вважає дану постанову, в частині повернення вилученого товару: 1000 доларів США, помилковою, необґрунтованою та не законною. На думку представника Львівської митниці ДФС, Галицьким районним судом м. Львова необґрунтовано не застосовано до ОСОБА_2 додаткового стягнення, конфіскації безпосередніх предметів правопорушення. Вказує на те, що винесена судом першої інстанції постанова, не спрямована на попередження подібних порушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому..

Заслухавши думку представників Львівської митниці ДФС в підтримку поданої апеляційної скарги, правопорушника ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, які вважають таку безпідставною, а оскаржуване рішення законним й обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вилучені у неї кошти отримані законним шляхом. Це її заробітна плата отримана за кордоном, остання працює по контракту стюардесою на Бахрейнських авіалініях. Порушником представлено відповідні банківські рахунки, про зняття коштів, які долучені до матеріалів справи.

Помилково нею було вибрано «зелений коридор», наміру вчинити правопорушення не мала. Іноземна валюта має законне джерело походження.

Представник правопорушника - ОСОБА_3 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, з підстав зазначених вище.

На переконання Апеляційного суду, висновок судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст..471 МК України, є обґрунтованим, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема протоколом про порушення митних правил від 03.02.2016р. №0346/20901/16 (а.с. 2-5), поясненнями порушника ОСОБА_2, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до п.п.2 п.2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої Постановою Національного Банку України від 27.05.2008р. №148 «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» фізична особа має право ввозити в України та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує еквіваленту 10000 євро, без письмового декларування митному органу.

Відповідно до п.п.2 вищевказаної Інструкції, фізична особа - резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, ще перевищує еквівалент 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу у повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 представлено органам Львівської митниці ДФС дані про зняття готівки у банку (а.с. 12-15). Разом із тим при проходженні митного контролю, ОСОБА_2 в усній формі заявила про всю суму коштів, яку перевозила, а саме 11919 доларів США, про що у судовому засіданні не заперечив і сам представник Львівської митниці ДФС.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно перевірено та встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що спірні кошти отримані незаконним шляхом, або призначені для використання у незаконній діяльності.

Суд першої інстанції підставно зіслався на вимоги ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких, для визнання втручання держави співрозмірним воно має відповідати тяжкості правопорушення, зокрема невиконанню вимог про декларування, а не тяжкості будь-якого іншого правопорушення (легалізації незаконних доходів, ухилення від сплати податків), яке фактично встановлено не було. Таким чином, суд підставно визнав, що сума, яка за рішенням суду мала бути конфіскована, є для правопорушення значною, і має бути повернута.

Порушник не ухилявся від сплати мита чи інших зборів і фактично не заподіяв іншої майнової шкоди державі.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2016рю про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.471 МК України - залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Стеценко О.А. - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: