Справа №201/4677/16п
Провадження № 3/201/776/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 рокум. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк», що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнутого за ст. 18840 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол складений 03.03.2016 провідним спеціалістом Управління з питань захисту персональних даних ОСОБА_2 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3

З даного протоколу вбачається, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 щодо порушення ПАТ «КБ «ПриватБанк» законодавства у сфері захисту персональних даних.

У ході розгляду цього звернення було встановлено, що ОСОБА_2 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на імя голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 з метою перевірки викладених у зверненні обставин було направлено лист від 05.11.2015 № 3/7-3253809.15-1/26-162 з вимогою щодо надання інформації про результати розгляду звернення ОСОБА_5 від 18.08.2015 та з метою вирішення питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно особи (осіб), відповідальної (-их) за розгляд звернення ОСОБА_5, та її (їх) пояснення з цього приводу. ОСОБА_2 Уповноваженого від 11.11.2015 № 3/7-3253809.15-3/26-162 на імя голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 було повторно направлено зазначену вимогу із визначенням кінцевого строку її виконання 20.11.2015. Однак вищезазначені вимоги ОСОБА_2 Уповноваженого не було виконано та будь-якої відповіді не надано.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що протокол складено всупереч вимогам чинного законодавства, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, остання зазначала, що на лист ОСОБА_2 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з вимогою від 11.11.2015 була надана ґрунтовна відповідь на всі питання, викладені у вищезазначеному листі, а щодо вимоги від 05.11.2015 представник пояснила, що остання на адресу банку не надходила, про що свідчить відсутність будь-яких даних про її отримання банківською установою, у звязку із чим твердження представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що питання, на які наголошувалось у листах залишились без вмотивованої відповіді вважає необґрунтованими.

Крім того, представник у письмових поясненнях, поданих через канцелярію суду, вказувала, що в порушення ч. 4 ст. 256 КУпАП ОСОБА_1 не були розяснені його права і обовязки, оскільки останній був відсутній при його складанні. Також наполягала на тому, що ця обставина позбавила ОСОБА_1 можливості надати особисті пояснення та заперечення під час його складання, скористатися правовою допомогою. Щодо листа, яким ОСОБА_1 було запрошено до керівника секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для надання пояснень, то вказала, що у ньому містилися посилання на те, що будуть складені протоколи та розяснювалися його права та обовязки, хоча вони розяснюються саме при складанні протоколу.

Також зазначила, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено право керівника секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини викликати особу для надання особистих пояснень стосовно адміністративного правопорушення.

Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_7 підтримала обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали адміністративної справи, у їх сукупності, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 03.03.2016; копію заяви від 09.10.2015; копії звернень ОСОБА_2 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; поштові відправлення, витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статут ПАТ КБ «ПриватБанк», та інші документи, дійшов наступного правового висновку.

Так, положення ст. 188-40 КУпАП передбачають відповідальність за невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної ради з прав людини або представників Уповноваженого Верховної ради з прав людини.

Таким чином, обєктивною стороною адміністративного правопорушення, визначеного ст. 188-40 КУпАП, є невиконання саме законних вимог Уповноваженого Верховної ради з прав людини або представників Уповноваженого Верховної ради з прав людини.

Повноваження Уповноваженого Верховної ради з прав людини та правила звернення з законними вимогами Уповноваженого Верховної ради з прав людини зазначені в Законі України «Про захист персональних даних» та Законі України «Про Уповноваженого Верховної ради з прав людини».

Зокрема, обов'язок співпраці із Уповноваженим та його представниками випливає із статей 11 та 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини». Так, органи державної влади, їхні посадові особи, до яких звернувся Уповноважений або представник Уповноваженого зобов'язані співпрацювати та надавати інформацію і пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень.

Згідно з п. 7 частини першої статті 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений має право запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються у справі.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений має право призначати своїх представників у межах виділених коштів, затверджених Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 Положення про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 26.07.2012 № 7/8-12, представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини є посадовими особами, яким з метою здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина делегуються визначені повноваження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та на яких розповсюджуються гарантії діяльності Уповноваженого.

Пунктами 5.10, 5.13, 5.14, 5.15 Порядку здійснення Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини контролю за додержанням законодавства про захист персональних даних визначено, що на підставі акта перевірки, під час якої виявлено порушення вимог законодавства про захист персональних даних, складається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері захисту персональних даних, виявлених під час перевірки, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку. Суб'єкт перевірки повинен протягом визначеного у приписі строку (не менше ніж 30 календарних днів) вжити заходів щодо усунення порушень, зазначених у приписі, та письмово поінформувати Уповноваженого про усунення порушень разом із наданням копій документів, що це підтверджують. Контроль за своєчасністю та повнотою виконання вимог, зазначених у приписі, здійснюється шляхом вивчення вказаних копій документів та, у разі необхідності, шляхом проведення позапланової перевірки. У разі невиконання припису протягом вказаного у ньому строку Уповноважений або уповноважена посадова особа складає протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

На підставі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішення позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на наявну в матеріалах справи письмову відповідь на поставлені представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини питання до голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» у листі з вимогою від 11.11.2015, та відсутності належних доказів отримання банківською установою листа від 05.11.2015, а також враховуючи те, що Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» не передбачено чітко визначеного строку виконання запиту ОСОБА_2 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, суд прийшов до висновку, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

За таких обставин, зібраними та дослідженими в суді доказами встановлено, що провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 необхідно закрити, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 38, 184-40, 247, 254, 256, 268, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадженні у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-40 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяОСОБА_8