"15" квітня 2016 р. Справа № 363/889/16-п
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали які надійшли з військової прокуратури Київського гарнізону відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, майора, заступника командира батальйону по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена передбаченого статтею 172 - 15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
Майор ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, черговим 10 ОРЛВ в ніч з 14 лютого 2016 року по 15 лютого 2016 року, перебуваючи на позиції військової частини НОМЕР_1 біля с. Старі-Петрівці, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та вимог ст. ст. 277 - 279 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, недбало поставився до військової служби при виконанні обов`язків чергового, через несумлінне ставлення до них, унаслідок чого стало можливе викрадення військового майна, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 172 - 15 КУпАП, зокрема, недбале ставлення військової службової особи до військової служби - тягне за собою арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.
Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що під час скоєння крадіжки блоків на позиції взводу він був відсутній, бо його викликав у вищий штаб старший начальник. Пояснив, що він сумлінно виконував свій обов`язок і те що сталася крадіжка не з його вини. Також зазначив, що зміст протоколу про вчинення військового адміністративного правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП через невірні відомості про особу можливого правопорушника та є такий, що не відображає всі обставини справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він є заступником командиру військової частини НОМЕР_2 по роботі з особовим складом. Пояснив, що він є прямим начальником ОСОБА_1 10.02.2015 року він зателефонував ОСОБА_1 та сказав, що він буде потрібен йому на неділі. 13.02.2016 року в суботу йому подзвонив ОСОБА_1 та попросив його подзвонити ОСОБА_3 та попередити йому, що ОСОБА_1 буде потрібен йому на неділі. 14.02.2016 року після 17 години вони зустрілись з ОСОБА_1 після чого ОСОБА_1 залишився в батальйоні. ОСОБА_1 повинен був повідомити про те, що він чергує або передати своє чергування іншій особі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він є начальником штабу батальйону військової частини НОМЕР_1 та є безпосереднім начальником ОСОБА_1 13.02.2016 року йому подзвонив ОСОБА_1 та повідомив, що його викликає заступник командиру військової частини НОМЕР_2 по роботі з особовим складом ОСОБА_2 14.02.2016 року на нараді ОСОБА_2 запитав, де знаходиться ОСОБА_1 , на що він йому відповів, що він знаходиться в частині. Жодної доповіді ОСОБА_1 щодо заважання виконання своїх обов`язків не надав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, що був складений у присутності правопорушника та підписаний останнім; матеріалами службового розслідування щодо з`ясування причин відсутності чарунок РЛС 19Ж6 №92Ж032 ОРЛВ військової частини НОМЕР_1 .

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , які виразилися в недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, правильно кваліфіковані за статтею 172 - 15 КУпАП; вину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

Ствердження ОСОБА_1 стосовно того, що протокол про військове адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП через невірні відомості про особу можливого правопорушника та є такий, що не відображає всі обставини справи є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності та підписаний ОСОБА_1 . Крім того, всі анкетні дані щодо особи ОСОБА_1 були встановлені судом у судовому засіданні.

Посилання ОСОБА_1 про те, що в ніч з 14.02.2016 року на 15.02.2016 року під час скоєння крадіжки блоків на позиції взводу він був відсутній у розташуванні 10 орлв, і знаходився у м. Ваильків у військовій частині НОМЕР_2 спростовуються показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» ОСОБА_1 повинен був повідомити про те, що він не зможе чергувати в ніч з 14.02.2016 року на 15.02.2016 року, оскільки убиває за викликом старшого начальника для виконання службових завдань у м. Васильків.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» у разі коли військовослужбовець, який виконує наказ, отримав від іншого командира (начальника), старшого за службовим становищем чи військовим званням, новий наказ, що стане перешкодою для виконання попереднього, він доповідає про це командирові (начальникові), який віддав наступний наказ, і після отримання його згоди припиняє виконання попереднього наказу.

Відповідно до статті 22 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 3 дібв межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, 172-15, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172 15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 3 (три) доби.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області на протязі 10 днів.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя М.Б. Баличева