Справа № 127/9131/16-п
Провадження № 3/127/2340/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Вінниці про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ТДВ Вінниця Металопостачальником, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, 29.03.2016 року, о 11 год. 40 хв., в м. Вінниця, керуючи технічно-справним автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині дороги вулиці 50 років Перемоги міста Вінниця, в напрямку вул. Коцюбинського, в районі нерегульованого перехрестя з вул. Шмідта, в порушення вимог п. 4.16а; 18.1 Правил дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебувала пішохід ОСОБА_2, яка перетинала проїзну частину зліва-направо по ходу руху автомобіля, не прийняв міри до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, не надав перевагу в русі пішоходові, внаслідок чого, з необережності допустив наїзд на вказану особу. В подальшому, в порушення вимог п. 2.10 ПДР водій залишив місце пригоди, при цьому не зафіксувавши положення транспортного засобу.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 15.04.2016 року внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу та кисті, саден. Дані тілесні ушкодження, відповідно до наказу №6 від 17.01.1995 року Міністерства охорони здоровя України зареєстрованого Міністерством юстиції України 26.07.1995 року за № 255/791 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, та пояснив що дійсно скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а місце ДТП залишив щоб доставити потерпілу до лікарні.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що дії останнього кваліфіковано вірно за ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої він причетний, а вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 №110007 від 22.04.2016 року, письмовими поясненнями учасників ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення АП1 №110008 від 22.04.2016 року.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 має постійне місце роботи, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставиною, що помякшує відповідальність правопорушника є визнання вини, обставини, що обтяжують відповідальність останнього - судом не встановлені.

Крім того суд враховує, що внаслідок ДТП тілесних ушкоджень зазнала малолітня дитина, яка перетинала нерегульований пішохідний перехід зліва-направо по ходу руху автомобіля, отже потерпіла була в полі зору водія ОСОБА_1, і останній повинен був надати перевагу в русі, та мав обєктивну можливість уникнути наїзду. Вказана дорожньо-транспортна пригода могла призвести до тяжких наслідків.

Суд критично ставиться до пояснень правопорушника з приводу залишення місця ДПТ в звязку з необхідністю доставити потерпілу до лікарні, оскільки ОСОБА_1 не вжив жодних заходів для позначення розташування транспортного засобу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчиненню нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ст. 124 КУпАП , оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ст. 124, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,6 грн. (двісті сімдесят пять гривень 60 коп.) в дохід держави (Банк: ГУ ДКСУ у Вінницькій області, МФО: 802015, рахунок: 0002, призначення платежу: 22030001).

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя