Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/4421/16-п Головуючий у 1-й інст. Стріжакова Г. В.
Категорія ч.1 ст.482 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Зав'язуна С.М.,

секретаря Рудзінського А.Л.,

за участю:

представника Житомирської митниці Омельчука М.М.,

представників ТОВ «Которосль» Жиделя В.І., Захара А.Ч.,

адвоката Макарської К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_5, адвоката Макарської, що діє в його інтересах, та представника ТОВ «Которосль»-адвоката Макарської К.О. на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 08 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Р.Білорусь, водія ТОВ «Которосль», проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 704098 грн. 07 коп. з конфіскацією у дохід держави автомобіля марки «DAF» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з причепом рефрежиратором марки «Krone SD» ідентифікаційний номер НОМЕР_2, загальною вартістю 2325672,21 грн., що зберігаються на складі Житомирської митниці ДФС.

Згідно постанови суду першої інстанції, 18.10.2015 р. ОСОБА_5 здійснено дії, спрямовані на переміщення товарів («свинні напівтуші» вагою 20050 кілограмів) через пункт пропуску «Матвеев Курган (Російська Федерація) - Успенка (Україна)», який з території України не контролюються уповноваженими митними та прикордонними органами України, використовуючи транспортний засіб «DAF» (р/н НОМЕР_3) з причепом рефрежиратором марки «Krone SD» (р/н НОМЕР_4).

В апеляційних скаргах, фактично наводячи аналогічні апеляційні доводи, ОСОБА_5, його адвокат Макарська К.О., та вона ж як представник ТОВ «Которосль», просять скасувати постанову суду, а провадження закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, повернувши власнику - ТОВ «Которосль» тимчасово вилучений автомобіль DAF з причепом рефрижератором марки «Кігопе SD». При цьому, вважають зазначену постанову незаконною та постановленою з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права. Посилаючись на те, що ОСОБА_5 не був обізнаний про порядок виїзду з РФ та в'їзду в Україну, а тому в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 482 МК України. В його діях відсутній прямий умисел, хоча суб'єктивний склад правопорушення характеризується саме ним. У зв'язку з бойовими діями у Донецькій області іншого способу перетнути державний кордон України у ОСОБА_5 не було можливості, при цьому, дане правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним та державним інтересам. Пояснення водія ОСОБА_5 з даного приводу, не можуть бути достатніми доказами для його звинувачення у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч.1 ст.482МК України, так як інші докази, які б підтверджували його провину у вчиненні інкримінованого правопорушення в матеріалах справи відсутні. Протокол про порушення митних правил від 13 листопада 2015 року № 0404/10100015/2015 складався за відсутності ОСОБА_5, тобто з порушенням права на захист, та відповідно без надання останньому можливості спростувати зазначені відомості. ОСОБА_5 не притягався за порушення порядку в'їзду на тимчасову окуповану територію, що передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП, що також підтверджує в його діях відсутність ознак адміністративного правопорушення. Автомобіль марки «DAF» з причепом рефрижератором марки «Krone SD», що зберігаються на складі Житомирської митниці ДФС, належить ТОВ «Которосль», а тому постановою суду першої інстанції про їх конфіскацію було грубо порушено право власності.

Заслухавши доводи адвоката Макарської К.О. та представників ТОВ «Которосль» на підтримку апеляційних вимог, пояснення представника митниці, який просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляцій, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП 458, 459 МК України щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК ґрунтуються лише на протоколі про адміністративне правопорушення від 13.11.2015 року, поясненнях ОСОБА_5 (від 26.11.2015 року) та копії паспорта останнього з відповідними відмітками - відтисками штампу про перетин ним митного пропуску «Матвеєв Курган» (Російська Федерація).

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що наявні в ній докази є недопустимими, неналежними та недостатніми для висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України. Дана митною службою та судом першої інстанції їм оцінка не відповідає вимогам ст.ст.251, 252 КУпАП, ст.495 МК України.

Так, прийнявши до провадження протокол про порушення митних правил №0404/101000015/2015 від 13.11.2015 року, суд першої інстанції не звернув увагу, що цей протокол всупереч приписам ч.1 ст.256 КУпАП та п.4 ч.2 ст.494 МК України не містить належної вказівки про місце вчинення адміністративного правопорушення (конкретне місце розташування пункту пропуску - в'їзду порушником на територію України), що є обов'язковим елементом викладення об'єктивної сторони правопорушення. В цьому ж протоколі відсутня також і вказаівка про характер його вчинення, що є його суб'єктивною складовою.

Складання протоколу про порушення митних правил відбулося без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (та без належного попереднього виклику чи повідомлення про час та місце складання протоколу щодо неї), що позбавило її права дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, тобто здійснити дії спрямовані на свій захист, що є грубим порушенням вимог ст.494 МК України.

Наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_5 від 09.11.2015 року та від 26.11.2015 року є непослідовними та суперечливими. Так, в поясненнях від 09.11.2015 року ОСОБА_5 пояснив, що здійснив в'їзд на територію України з метою незаконного переміщення товарів, а в поясненнях від 26.11.2015 року ці обставини заперечив. На цю ж суперечливість в поясненнях ОСОБА_5 звернув увагу в постанові і суд першої інстанції, при цьому поклавши в її основу пояснення від 26.11.2015 року.

Аналіз матеріалів справи вказує, що як протокол про адміністративне правопорушення, так і постанова суду першої інстанції в частині встановлення фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення (час, місце, марка транспортного засобу, вид товару та його вага і ін.) ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_5

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Проте, всупереч вимог цього закону, як вбачається з матеріалів справи, митна служба фактично поклала на ОСОБА_5 обов'язок довести свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

За вище наведених обставин, оскільки пояснення ОСОБА_5 є непослідовними та не підтвердженими іншими доказами у справі, апеляційний суд вважає, що визнання таких пояснень доказом його вини є недопустимим.

Наявність в паспорті ОСОБА_5 відмітки про перетин ним митного пропуску «Матвеєв Курган» (Російська Федерація), без належних документальних чи будь-яких інших доказів, не може слугувати доказом на підтвердження порушення ОСОБА_5 митних правил, передбачених ч.1ст.482 МК України, за обставин переміщення товару - «свинних напівтушок» вагою 20050 кг. (а так само і дій спрямованих на таке переміщення, як встановлено судом першої інстанції) транспортним засобом марки «DAF» (р/н НОМЕР_3) з причепом рефрежиратором марки «Krone SD» (р/н НОМЕР_4).

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення та за її результатами постановляючи рішення, суд першої інстанції всупереч вимог закону вийшов за межі протоколу про адмінністративне правопорушення та визнав ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за кваліфікуючою ознакою, яка йому не вмінялася органом досудової перевірки та від якої він відповідно не мав моживості захищатися.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 було звинувачено в незаконному переміщенні товару на митну територію України поза митним контролем, тоді як суд першої інстанції визнав його виним у вчиненні дій спрямованих на переміщення товару поза митним контролем. При цьому, судом першої інстанції в постанові не було встановлено в чому або в яких саме діях ОСОБА_5 полягала така спрямованість. Всупереч своїм висновкам про вину ОСОБА_5, судом першої інстанції без відповідної юридичної оцінки також було встановлено і те, що ОСОБА_5 не здійснював в'їзду на територію України, не переміщував товар через кордон України поза митним контролем, а в подальшому повернувся разом з товаром до Російської Федерації.

За змістом ст.458 МК України, ст.9 КУпАП протиправне діяння, вчинене певною особою, визнається порушенням митних правил лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності, наявність вини є невід'ємною ознакою суб'єктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення.

Виходячи з конструкції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України, а також роз'яснень, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику у справах контрабанду та порушення митних правил», суб'єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю в особи вини у формі прямого умислу.

За змістом ст.10 КупАП наявність умислу є необхідною в усіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно, вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні їх шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

Однак, матеріали зібрані митним органом про порушення ОСОБА_5 митних правил не містять достатніх даних для прийняття рішення про умисне вчинення ним того діяння, яке ставиться йому у вину.

Крім того, в ході апеляційного провадження з'ясовано, що постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 08.12.2015 року (яка набрала законної сили) щодо обставин перетину ОСОБА_5 державного кордону України через невстановлені пункти пропуску 18.10.2015 р. та 23.10.2015 р. було встановлено відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України. Постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та адвоката Макарської К.О. задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 8 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності - скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.482 МК України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :