Справа № 346/2806/16-п
Провадження № 3/346/613/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Веселов В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, якв надійшла від Управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Коломия, вул.. О.Кобилянської 4/3-4, українця, громадянки України, працюючої приватним підприємцем, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувалася, за ч.2 ст.188-1 КУпАП України ,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №09-04-0052/178 від 28 квітня 2016 року,особа,що притягається до адміністративної відповідальності, допустила порушення вимог законодавства про працю України, а саме: статтю 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - у ФОП ОСОБА_1, яка використовує найману працю, не виконується норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Зокрема, фактична середньооблікова кількість штатних працівників ФОП ОСОБА_1 за 2015 рік становить 8 осіб; фактична середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність за 2015 рік 0 осіб. Однак, при середньообліковій кількості штатних працівників 8 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 вищезгаданого Закону повинна становити 1 особа. Виходячи з вищенаведеного, посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу та звільняти з роботи, не виконано нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Особа,що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що Коломийський міськрайонний центр зайнятості протягом 2015 року направляв до неї на співбесіду осіб з інвалідністю ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Громадянка ОСОБА_2 05.08.2015 року проходила стажування один день, однак відмовилася в подальшому працювати, громадянка ОСОБА_3 22.12.2015 р. відмовилася від стажування і від працевлаштування з самого початку. Громадянці ОСОБА_4 було відмовлено в працевлаштуванні, оскільки згідно копії виписки, яка є в матеріалах справи, остання хворіє хронічним гепатитом В, а так як її підприємство працює у сфері громадського харчування, то з даним діагнозом заборонено працювати з продуктами харчування загального користування. Оскільки вищевказані особи з різних причин відмовлялись від працевлаштування у її закладі, що спричиняло труднощі у виконанні ч.1, 2 ст. 19 ЗУ "Про основи соціальної політики", а тому вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 188-1 КУпАП не визнає.

Заслухавши пояснення гр.ОСОБА_1, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

Зважаючи на те, що гр.ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, поясненнями особи,що притягається до адміністративної відповідальності, суд, враховуючи характер правопорушення, особу правопорушника, приходить до висновку про те, що в діях директора ФОП ОСОБА_1 не вбачається складу адмiнiстративного правопорушення,і вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-1 КУпАП, підлягає закриттю виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб'єктом правопорушення, всіх обов'язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 188-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у невиконанні посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

З даних матеріалів адміністративної справи вбачається про те, що ФОП ОСОБА_1 зверталась в Коломийський міськрайонний центр зайнятості з інформацією про попит на робочу силу (вакансії) форма 3-ПН, і згідно відповіді Коломийського МЦЗ на вакансію за професією кухонного працівника особам з обмеженими можливостями, які перебувають у них на обліку, у індивідуальній програмі для інваліда з числа працівників було направлено на співбесіду слідуючих осіб: ОСОБА_3 22.12.2015 р., ОСОБА_2 05.08.2015 р. (а.с. 12-11),а потім ОСОБА_4 Однак громадянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились працювати на запропонованій ФОП ОСОБА_1 роботі, а гр.ОСОБА_4 не була допущена до роботи,оскільки має хронічний гепатит В, а робота підприємства,яким керує ФОП ОСОБА_1, пов"язана з громадським харчуванням, відповідно допуск такої хворої особи до роботи і продуктів харчування міг потягнути за собою фатальні наслідки для відвідувачів громадського закладу.

Таким чином, належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність в діях гр.ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, під час розгляду справи не отримано.

Виходячи з конституційного принципу презумпції, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, справедливістю і правосвідомістю, приходить до висновку, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а саме недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст. 40-1, 188-1,247, 283, 284, КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст 188-1 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Веселов В. М.