Справа № 455/363/16-п
Провадження № 3/455/183/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2016 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Бонецький Л.Й. за участю секретаря Борковської Н.М., прокурора Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірської місцевої прокуратури Львівської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Старий Самбір, вул.. Л.Галицького, 107/2 , Львівської області, громадянки України, пенсіонера, депутата шостого демократичного скликання Старосамбірської міської ради,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи депутатом шостого демократичного скликання Старосамбірської міської ради Львівської області та субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та територіальної громади м. Старий Самбір перед прийняттям рішення № 2927 від 08.07.2015 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у місті Старий Самбір по вулиці Дністрова 140, ОСОБА_4М.» не повідомила Старосамбірську міську раду у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що виразилось у неподанні заяви про конфлікт інтересів, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_3 вчиняла дії та приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, голосуючи за надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, своєму сину ОСОБА_4, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В суді ОСОБА_3 винною себе не визнала та пояснила, що перед голосуванням рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки її сину усно повідомила депутатів про те, що не прийматиме участі в голосуванні, але оскільки це питання вирішувалося в пакеті із питанням надання аналогічних дозволів іншим громадянам міста Старий Самбір, то проголосувала за пакет.

Прокурор Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_1 викладені у протоколі обставини підтримав та вважає, що зібраними по справі доказами доведена вина ОСОБА_3, прийнятті рішення в умовах конфлікту інтересів, про який у встановленому порядку не заявила.

Захисник ОСОБА_3 ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що вина його підзахисної не доведена, а лише встановлено факт наявності помилок у протоколі сесії.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що ОСОБА_3 повідомила депутатський корпус, що в списках на отримання земельної ділянки є її син ОСОБА_4 і вона голосувати не буде.

Свідок ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали в судовому засіданні, що ОСОБА_3 повідомляла про те, що у списках на отримання земельних ділянок є її син ОСОБА_4 міського голову. А свідок ОСОБА_8 додала, що після того як депутат ОСОБА_3 повідомила про те, що в списках на утримання земельних ділянок є її син, вона не звернулася до неї як до особи що веде протокол сесії з проханням її слова внести до протоколу. І тому як пояснила ОСОБА_8, котра була секретарем даної сесії і вела протокол сесії рішення було проголосовано і прийнято одноголосно.

Відповідно до ч.1 статті 172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; частиною другою цієї статті передбачено, що вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Законом України «Про запобігання корупції» передбачений обовязок субєкта правопорушення, передбаченого цією нормою, невідкладно повідомляти безпосереднього керівника або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, про наявність конфлікту інтересів.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією № 36 від 21.03.2016 року, рішенням №2927 від 08.07.2015 року, випискою з протоколу 55 сесії шостого скликання Старосамбірської міської ради від 08.07.2015 року, в якому відсутня згадка про повідомлення ОСОБА_3 про наявність у неї конфлікту інтересів, формою №1 з якої вбачається, що ОСОБА_3 є мамою ОСОБА_4, поясненнями ОСОБА_9, із яких вбачається, що перед голосуванням за надання земельної ділянки в тому числі і ОСОБА_4, ОСОБА_3 як депутат не повідомляла депутатів про конфлікт інтересів.

Враховуючи вищенаведене,а також те, що ОСОБА_3 будучи депутатом Старосамбірської міської ради, під час прийняття рішення №2927 від 08.07.2015 року не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також голосувла за прийняття рішення відносно свого сина, тобто вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, приходжу до висновку, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

При обранні виду та розміру стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка є інвалідом другої групи, ступінь її вини, обставини справи.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа, вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 36, 40-1, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_3:

- за ч.1 ст. 172-7 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (тисячу сімсот ) гривень.

- за ч.2 ст. 172-7 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3500 (три тисячі пятсот) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3500 (три тисячі пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави 275 ( двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через районний суд.

Суддя