Справа № 139/445/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши від старшого інспектора сектору Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, до адміністративної відповідальності притягується вперше, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відносно ОСОБА_1 22 квітня 2016 року складено два протоколи серії АП1 за № 025735 та № 025736 про те, що він 22 квітня 2016 року о 20-ій годині 30 хвилин у с. Лозова Шаргородського району Вінницької області по вул. Леніна керував автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не зупинився на вимогу інспектора, а також відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Інспектором Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1 вмінено відповідальність за адміністративні правопорушення, передбачені, відповідно ст. 122-2, та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свою винність у вчиненні інкримінованих йому правопорушень ОСОБА_1 не визнав і суду пояснив, що дійсно 22 квітня 2016 року о 20 год. 30 хв. він за своїми односельцями на власному автомобілі повертався із с. Лозова в с. Немерче. На виїзді із села, у місця, яке не освічувалося, він почув удар якогось предмету по багажнику автомобіля. Проїхавши ще якусь відстань до місця, де було світло, він вирішив подивитися на багажник. Коли він зупинив автомобіля, до нього підійшли працівники поліції і, коли він відчинив двері, застосували щодо нього сльозогінний газ. Він зробив зауваження поліцейським про те, що такі їх дії можуть зашкодити дітям, які перебували у салоні автомобіля. Поліцейські витягли його з автомобіля, заломили руки за спину і кілька разів вдарили якимось твердим предметом по спині. Після цього, звинувативши, що він не зупинився у селі на їх вимогу, і що він перебуває у стані алкогольного спяніння, примусили підписати два протоколи і написати зізнавальні пояснення. Він пояснив поліцейським, що не вміє писати (закінчив два класи спецшколи), а тому лише підписався у двох незаповнених протоколах. Насправді він не вживав того дня спиртного і сам пропонував поліцейським поїхати у лікарню для освідування. За жодним із звинувачень він не вважає себе винним.

Суд надає віри таким поясненням ОСОБА_1, вважає їх правдивими, логічними та такими, що повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами справи про адміністративне правопорушення та з поясненнями свідків-очевидців, виходячи з наступного:

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 256 КУпАП та пунктами 6 і 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, визначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У випадку відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

ОСОБА_1 стверджує, що він не перебував у стані спяніння 22 квітня 2016 року і що йому не пропонували пройти медичний огляд на стан сп'яніння, а його пропозицію пройти такий огляд проігнорували.

Зазначені у протоколах про адмінправопорушення в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі не давали пояснень.

Натомість очевидцями події були ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітня ОСОБА_6 та ще одна малолітня особа, жителі с. Немерче, які їхали у автомобілі ОСОБА_1 Вони були допитані у суді в рамках цієї справи про адміністративне правопорушення і повністю підтвердили пояснення ОСОБА_1 Свідки, зокрема, пояснили, що автомобіль працівники поліції не зупиняли, а лише щось голосно стукнуло по багажнику, коли вони виїжджали із с. Лозова. Також свідки заявили, що не чули від ОСОБА_1 запаху алкоголю і по його зовнішньому вигляду не було видно, що він вживав алкоголь, що на його пропозицію поїхати в лікарню, працівники поліції застосували сльозогінний газ і силоміць витягли водія на вулицю.

Крім того, пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зобовязано поліцейського на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків провести огляд на стан спяніння з використанням спеціальних засобів. У матеріалах, направлених до суду, відсутні відомості, чи проводився такий огляд поліцейським, і які підстави були для направлення ОСОБА_7 на проведення огляду у заклади охорони здоровя.

За таких обставин, приходжу до висновку про відсутність належних доказів на ствердження факту відмови ОСОБА_7 від проходження огляду в закладі охорони здоровя на стан спяніння та про його ухилення від виконання вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколах даних про обставини правопорушень та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу, необхідних документів та правил і порядку огляду водія на стан сп'яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що 22 квітня 2016 року була відсутня сама подія вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-2 та 130 КУпАП.

У разі відсутності події адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст.ст. 122-2, 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу про вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у звязку з відсутністю події правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя : ________________