Справа№464/3232/16-п
пр.№ 3/464/766/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1, 21.01.1995р.н., непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,-

за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 18 березня 2016р. о 23.00 год. на перехресті вул.Листопадового чину вул.Гоголя у м.Львові, керуючи велосипедом марки «БМХ», не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, раптово виїхав на проїздну частину дороги, чим порушив вимоги п.1.5, 2.3 (б), 4.14 (б), 6.7 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» моделі «Поло», д.н.з. НОМЕР_1. В результаті даної ДТП транспортним засобам завдано технічних пошкоджень, а велосипедист ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП України).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 396178 від 05.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 18 березня 2016р. близько 23.00 год. на перехресті вул.Листопадового чину вул.Гоголя у м.Львові, не дотримався вимог п.1.5, 2.3 (б), 4.14 (б), 6.7 ПДР України, а саме керуючи велосипедом марки «БМХ», не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, раптово виїхав на проїздну частину дороги, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» моделі «Поло», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 Під час складання протоколу ОСОБА_1 належним чином були розяснені права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, при цьому останній не скористався можливістю оскарження до суду протоколу про адміністративне правопорушення, яким згідно вимог ст.251 КпАП України, встановлюються фактичні дані, а також не звертався до суду з скаргою на незаконні дії працівників слідчого управління та/або інспекторів управління патрульної поліції.

Постановою слідчого СУ ГУ НП у Львівській області Хомин В.С. від 30.03.2016р. кримінальне провадження по даному факту, внесене до ЄРДР за №0000356 від 19.03.2016р., закрито у звязку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України. Водночас, даною постановою встановлено, що причиною настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог Правил дорожнього руху України зі сторони велосипедиста ОСОБА_1, який порушив вимоги п.1.5, 2.3 (б), 4.14 (б), 6.7 ПДР України, однак, оскільки у вказаній ДТП жоден із учасників не отримав середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень, як цього вимагає диспозиція ч.1 та ч.2 ст.286 КК України, тому складу кримінального правопорушення, передбаченого вищевказаною статтею, немає. Вказана постанова слідчого учасниками ДТП не оскаржувалась.

Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та вважає винним у вчиненні ДТП водія автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2, при цьому пояснив, що здійснював рух по вул.Листопадового Чину в напрямку вул.Гоголя на спеціально відведеній для руху велосипедом зоні (велодоріжці) та доїжджаючи до вказаного перехрестя звернув увагу, що по вул.Листопадового чину в напрямку до Церки св.Юрія, тобто до перехрестя з вул.Гоголя, рухався згаданий автомобіль марки «Фольксваген» з шашкою таксі, однак припустив, що водій поїде прямо, тобто проїде вищевказане перехрестя, та продовжував рухатись. Однак, водій автомобіля раптово розпочав поворот праворуч на вул.Гоголя, що для нього не було чітко видно через підземний перехід, а тому зїхав з велодоріжки трохи ліворуч та застосував екстрене гальмування, однак зіткнення уникнути не вдалось. Вважає, що водій автомобіля марки «Фольксваген» зобовязаний був призупинитись перед даним перехрестям, оскільки там наявний пішохідний перехід та відповідно надати йому можливість безперешкодно проїхати дане перехрестя.

Захисник правопорушника підтримав дані його підзахисним пояснення, додатково вказавши, що ОСОБА_1, як водій велосипеду, не в ходить в субєктний склад визначений ст.124 КУпАП, а відтак і не може притягуватись до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, а тому просить закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на невизнання своєї вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП повністю стверджується зібраними по справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 396178 від 05.04.2016р., схемою місця ДТП, відеоматеріалами з місця пригоди, постановою про закриття кримінального провадження від 30.03.2016р., поясненнями потерпілих, свідків та іншими доказами по справі.

Так, згідно наданих слідчим СУ ГУ НП у Львівській області Хомин В.С. додаткових письмових пояснень, останній чітко вказав на наявність вини ОСОБА_1 у настанні вказаної ДТП. Ствердив, що водій ОСОБА_1, керуючи своїм велосипедом марки «БМХ», в порушення вимог порушив вимоги п.1.5, 2.3 (б), 4.14 (б), 6.7 ПДР України, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, виїхав на проїздну частину дороги, хоча зобовязаний був зупинитись та пройти перехрестя через пішохідний перехід в пішому режимі, не пропустив автомобіль марки «Фольксваген», який фактично вже знаходився на перехресті, що відповідно призвело до зіткнення. При цьому зазначив, що велосипедист в силу положень п.1.10 ПДР України є учасником дорожнього руху та у випадку вчинення з його вини ДТП, за умови пошкодження майна учасників такого ДТП, підлягає притягненню до відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП на загальних засадах.

Згідно наявних в матеріалах справи письмових пояснень водія ОСОБА_2, останній вказав, що 18.03.2016р. рухався на автомобілі «Фольксваген» по вул.Листопадового чину в напрямку до перехрестя з вул.Гоголя, зі швидкістю не більше 30 км/год. Підїжджаючи до згаданого перехрестя, зменшивши швидкість до 20 км/год. та увімкнувши правий показний повороту, переконавшись у відсутності перешкод в межах даного перехрестя, розпочав здійснювати рух праворуч по вул.Гоголя. Проїхавши близько 10 м, несподівано відчув удар в ліву бокову частину кузова автомобіля, у звязку з чим відразу зупинив автомобіль та згодом помітив велосипедиста ОСОБА_1, який по своїй вині і здійснив зіткнення з керованим ним автомобілем. При цьому, ОСОБА_2 подав до суду заяву, за змістом якої просить проводити розгляд справи у його відсутності, жодних претензій фінансового, майнового та морального характеру до ОСОБА_1 не заявляє.

Згідно наявних в матеріалах справи письмових пояснень свідка ОСОБА_3, остання повідомила, що 18.03.2016р. знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Фольксваген», яким керував ОСОБА_2 Вони рухались по вул.Листопадового чину в напрямку вул.Гоголя, з дозволеною швидкістю, не більше 30 км/год. Коли автомобіль розпочав здійснювати рух праворуч по вул.Гоголя, проїхавши близько 10 м, несподівано відчули удар в ліву бокову частину кузова автомобіля, який був спричинений наїздом велосипеду під керуванням ОСОБА_1

Таким чином, при наявності вищевстановлених даних, вважаю, що провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП знайшла своє підтвердження, оскільки саме дії останнього дії перебували у причинному звязку з виникненням події ДТП.

При цьому слід розяснити, що за визначенням термінів п.1.10. ПДР України, велосипед це транспортний засіб, крім інвалідних колясок, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка на ньому знаходиться.

Пункт «v» статті 1 глави 1 «Загальні положення» Конвенції про дорожній рух визначає, що водієм (погоничем) є всяка особа, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.п. (включно велосипедом) або яка веде по дорогам скот, стада, упряжних, вючих або верхових тварин.

Відповідно до розяснень п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2003р. № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008р. № 18, субєктом адміністративного правопорушення, передбаченногост.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередньо участь в процесі руху на дорозі як пішоход, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно положень п.6.7 ПДР України велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Відповідно до п.12.3 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3 «б» ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.4.14 ПДР - пішоходам забороняється раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Водночас, як зазначено у п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014р., статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Згідно ч.4 ст.38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. За умовами ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що правопорушення вчинено 18.03.2016р., а постанова слідчого СУ ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження винесена 30.03.2016р., тобто на день розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись ч.4 ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст.284, 289 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Чорна С.З.