Справа № 219/1783/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролова Н.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зони АТО ГУ ДФС України у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2016 р. № 0192, 23.02.2016 року о 18 годині 15 хвилин, на виїзді з смт.Миронівське було затримано автомобіль ВАЗ-21051, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який здійснював перевезення ТМЦ, а саме сирків плавлених вагою 500 кг., на суму 10000 грн., з метою їх подальшої реалізації фізичним особам смт. Миронівське вздовж лінії розмежування Донецької області, минаючи офіційні КВП та отримання прибутку без необхідних документів на право здійснення підприємницької діяльності і відповідної реєстрації як субєкт господарювання, чим порушив вимоги ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений.

Відповідно до вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

За диспозицією ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа несе відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов'язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність), на що звертає увагу Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності».

При цьому провадження господарської діяльності за своєю суттю повинно здійснюватися особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З огляду на встановлені обставини, оскільки ОСОБА_1 не здійснював господарської діяльності безпосередньо, крім письмових пояснень ОСОБА_1 не надано жодних доказів щодо систематичності (здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання не менше ніж три рази протягом календарного року), не надано жодних доказів щодо відсутності державної реєстрації ОСОБА_1 як субєкта підприємницької діяльності. Крім того, вказане у протоколі перевезення товару з метою його реалізації не є видом господарської діяльності, тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєні правопорушення не покладається обовязок доказування, цей обовязок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Наявність в діях особи складу будь-якого адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися лише на її зізнавальних поясненнях наданих під час складання адміністративного протоколу та бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо винність особи у вчиненні правопорушення не підтверджена іншими доказами.

З огляду на викладене, на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року №2-рп/2015, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №0192 від 24.02.2016 року плавлені сирки загальною вагою 500 кг, загальною вартістю 10000., передані ОСОБА_1 на відповідальне зберігання, залишити ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н. М.Фролова