Справа № 163/2385/15-п Провадження №33/773/97/16 Суддя в 1 інстанції: Мосієвич І. В.
Категорія: ст. 472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П. з участю представника митниці Пікалюка М.С., особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Шептицької Н.В., розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду від 24 грудня 2015 року щодо нього, -

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1, визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст.472 МК України, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 97212 (дев'яносто сім тисяч двісті дванадцять) гривень 60 копійок, із конфіскацією в дохід держави товару: утеплена чоловіча спідня білизна марки «Senova Tekstil» нова в загальній кількості 1590 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто) штук, упакована в поліетиленові пакети в кількості 530 штук по 3 штуки у кожному, загальною вагою 384 (триста вісімдесят чотири) кілограми вартістю 97212 (дев'яносто сім тисяч двісті дванадцять) гривень 60 копійок, вилучених згідно протоколу та опису.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС України витрати за зберігання товарів в розмірі 4181 (чотири тисячі сто вісімдесят одна) гривня 58 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійку.

Згідно постанови судді ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 20 серпня 2015 року, близько 17 год. 10 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через м/п "Ягодин" Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автобуса «MAN» р.н. НОМЕР_1 сполученням «Луцьк - Радом», не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність обов'язкового до декларування товару, а саме: утеплена чоловіча спідня білизна марки «Senova Tekstil», нова, в загальній кількості 1590 штук, упакована в поліетиленові пакети в кількості 530 штук по 3 штуки у кожному, загальною вагою 384 кілограми вартістю 97212,60 гривень, який знаходилися в 6 мішках білого кольору в багажному відділенні автобуса, без ознак приховування, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

На вказану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову судді Любомльського районного суду скасувати. Посилається на те, що судом розглянуто справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та він був неналежно повідомлений про час і місце розгляду, всупереч ст.526 МК України. Вказує, що йому не було надіслано копії оскаржуваної постанови, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Зазначає, що з протоколу про порушення митних правил не зрозуміло в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Вказує, що ним не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність товару, а саме: утеплена чоловіча спідня білизна марки «Senova Tekstil», оскільки його вартість не перевищує 500 євро і сумарна вага не перевищує 50 кг.

Вважає, що службова записка, долучена до протоколу про порушення митних правил не може слугувати доказом його винуватості.

Заслухавши думку особи притягнутої до відповідальності та його захисника, які просили поновити строк на апеляційне оскарження та підтримали подану апеляцію і просили її задовольнити, думку представника митниці, який проти задоволення апеляційної скарги і заяви про поновлення строків заперечив, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи щодо ОСОБА_2, в них відсутнє повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 про розгляд справи щодо нього 24.12.2015. В матеріалах справи є лише список згрупованих поштових відправлень, однак, з даного списку неможливо зробити однозначний висновок про отримання апелянтом повідомлення про дату розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.294 КУпАП вважаю за можливе поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді від 24 грудня 2015 року.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані, при прийнятті рішення обставини справи досліджено повно та всебічно, перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а тому висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є належним.

Визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, суддя місцевого суду належним чином мотивував своє рішення з цього приводу і зазначив докази, якими підтверджується вина останнього.

Зокрема, в оскаржуваній постанові суддя вказав, що вина ОСОБА_2 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме протоколом про порушення митних правил від 20.08.2015 (а.с.1-3), контрольним талоном (а.с.4), митною декларацією ОСОБА_2 (а.с.5), згідно якої апелянт не вказав жодних відомостей про товари, що підлягають письмовому декларуванню, актом про проведення огляду (а.с.6), висновком №71 від 31.08.2015 (а.с.15-17), службовою запискою (а.с.18) та поясненнями порушника, які повністю узгоджуються із наведеними доказами.

Так, в своїх поясненнях від 20.08.2015 ОСОБА_2 вказав, що він перебуваючи на території Республіки Польща у м. Радом, на ринку придбав одяг новий в асортименті, упакований в мішках білого кольору в кількості 6 шт.. Кожен з мішків вагою приблизно 50-60 кг.. Даний одяг він попросив водія автобуса «Радом - Луцьк» положити в багажне відділення.

20 серпня 2015 року при заповненні декларації під час проходження митного контролю митного поста «Ягодин», ОСОБА_2 з метою уникнення сплати митних платежів, не вказав в декларації вищезазначений одяг. Та підтвердив, що весь одяг, що перебував в багажному відділенні рейсового автобуса «Радом - Луцьк» належить виключно йому (а.с.7).

Вищевказаними доказами в їх сукупності повністю спростовують твердження апелянта про те, що притягнення його до відповідальності є необґрунтованим.

Посилання апелянта на ту обставину, що з протоколу про порушення митних правил № 1099/20500/2015 від 20 серпня 2015 року не зрозуміло в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується не заслуговує на увагу, оскільки зі змісту останнього вбачається, що ОСОБА_2 20.08.2015, близько 17 год. 10 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну, в зону митного контролю м/п Ягодин Волинської митниці ДФС по смузі руху «червоний коридор» в якості пасажира рейсового автобуса «MAN» р.н. НОМЕР_1 сполученням «Луцьк - Радом», не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність обов'язкового до декларування товару, а саме: утеплена чоловіча спідня білизна марки «Senova Tekstil» нова в загальній кількості 1590 штук, упакована в поліетиленові пакети в кількості 530 штук по 3 штуки у кожному, загальною вагою 384 кілограми вартістю 97212,6 гривень.

В протоколі зазначено, що дані дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.

Твердження апелянта про те, що вартість вищевказаного товару не перевищує суми в 500 євро, а його вага не перевищує 50 кг. спростовується висновком СЛЕД ДФС № 171 від 31.08.2015, в якому зазначено, що експерт СЛЕД ДФС, згідно постанови про призначення експертизи від 21.08.2015 в справі про порушення митних правил № 1099/20500/2015 провів дослідження товару, а саме: утеплена чоловіча спідня білизна марки «Senova Tekstil» нова в загальній кількості 1590 штук, упакована в поліетиленові пакети в кількості 530 штук по 3 штуки у кожному, загальною вагою 384 кг., та прийшов до висновку, що його вартість станом на дату оцінки становить 97 212,60 грн., а також поясненнями самого апелянта даними безпосередньо після виявлення порушень митних правил, в яких останній вказав, що він на ринку в Польщі придбав новий одяг, упакований в мішки білого кольору в кількості 6 шт., кожен з яких важив 50-60 кг.. Даний одяг він попросив водія автобуса положити в багажне відділення.

Апеляційна скарга та пояснення ОСОБА_2 і його захисника, дані в судовому засіданні не містить вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду.

Виходячи з наведеного, вважаю, що суд першої інстанції підставно притягнув до відповідальності ОСОБА_2 за порушення ним митних правил, передбачених ст.472 МК України, а тому підстав для скасування постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду від 24.12.2015.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 24 грудня 2015 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов