ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м.Маріуполь

Суддя судової палати в кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Гєрцик Р.В., за участю, представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представників Донецької митниці Іщенко О.А., Несмеянова О.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31 березня 2016 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.Костянтинівка Донецької області, громадянку України, яка працює агентом з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ «Гласкомерц», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару - верстату шліфувального моделі SF 260 №967-2015 в сумі 814 051,46 грн. з конфіскацією на користь держави зазначеного товару, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановив суд, 23 листопада 2015 року до митного поста «Краматорськ» Донецької митниці ДФС в режимі імпорту агентом з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ «Гласкомерц» (м. Костянтинівка Донецької області) ОСОБА_5 надано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 700020000/2015/007893 на товар «Верстат шліфувальний для холодної обробки листового скла», що був у використанні, та який надійшов на адресу вказаного ТОВ від компанії «ITL SERVICE Ltd» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2015 року на умовах поставки DAP м.Костянтинівка. Код товару згідно УКТЗЕД: . Митна вартість товару - 73 827,98 гривень. До митного оформлення митному посту «Краматорськ» були надані документи: CMR від 16.11.2015 року № 111815, Carnet TIR від 18.11.2015 року № JX.76521075, висновок про вартісні характеристики товару від 19.11.2015 року № 1266, рахунок-фактура від 13.11.2015 року № 13111501, пакувальний лист від 13.11.2015 року № 13111501, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 13.11.2015 року № 2, копія митної декларації країни відправлення від 18.11.2015 року № 15PL40105016B6ACC5. При митному огляді встановлено, що вантажем є верстат шліфувальний моделі SF 260, який не має ознак використання, тобто, є новим. Таким чином були фактично встановлені відомості про товар, які не відповідають інформації, що містяться у товаросупровідних документах, та внесених ОСОБА_5 до митної декларації.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

На зазначену постанову ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказує, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам закону. Її дії по декларуванню зазначеного верстату шліфувального, який переміщувався через митний кордон України, цілком відповідають вимогам Митного кодексу України. Нею подано до митного органу саме ту форму декларації, яка передбачена діючим законодавством для декларування товарів в режимі імпорт, до самої декларації внесено відомості про товар, який переміщується у вільний обіг на територію України, показники і характеристики товару в електронній митній декларації цілком відповідають показникам і характеристикам, зазначеним в зовнішньоекономічному контракті та супровідним документам на товар, що свідчить про відсутність в неї умислу на вчинення порушення митних правил, передбачених ст.470 МК.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_5- ОСОБА_2 на підтримання вимог апеляційної скарги, представників митниці Іщенко О.А., Несмеянова О.Г. про необґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_5 та законність судового рішення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.486 МК України, одним із завдань провадження в справах про порушення митних правил є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, ці вимоги також закріплені ст.ст.245,252 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП, ст.489 МК України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З постанови місцевого суду вбачається, що суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_5 порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України, оскільки остання внесла у митну декларацію неточні і недостовірні відомості щодо товару, який переміщувався через митний контроль України, та такі дії з боку останньої носили умисний характер саме з метою зменшення митних платежів.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо.

Так, відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушен¬ням, яке являє собою протиправні, ви¬нні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, підпадає під ознаки ст.472 МК України у випадках незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість, тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню і тягне за собою адміністративну відповідальність незалежно від форми вини.

Як вбачається з матеріалів справи, агентом з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ «Гласкомерц» ОСОБА_5 23.11.2015 року до митного поста «Краматорськ» Донецької митниці ДФС в режимі імпорту надано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 700020000/2015/007893 на товар «Верстат шліфувальний для холодної обробки листового скла», що був у використанні, та який надійшов на адресу вказаного підприємства від компанії «ITL SERVICE Ltd» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2015 року на умовах поставки DAP м.Костянтинівка. В цій декларації останньою було зазначено технічні характеристики товару, код товару згідно УКТЗЕД та його митна вартість, що цілком відповідало відомостям, зазначеним у наданих митному органу супровідних документах на зазначений товар (зовнішньоекономічний контракт (з додатком до нього), експортна декларація, рахунок-фактура, пакувальний лист, накладна CMR, CARNET TIR, інвойс та інші). Зазначені документи були надані постачальником та прибули разом з товаром, що фактично не оспорюється митним органом.

Таким чином, слід визнати, що електронна декларація, складена ОСОБА_5, на момент подання її до митного органу відповідала за формою та змістом вимогам ст.257 МК України, зауважень з цього приводу у митного органу не було, в тому числі й при першому переміщуванні верстату шліфувального через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, що підтверджується наданими звідти документами, що містяться в матеріалах справи.

Про той факт, що зазначене обладнання відповідає стану нового, як зазначено в протоколі про порушення митних правил, складеного стосовно ОСОБА_5, фактично стало відомо, в тому числі й останній, тільки під час митного огляду з врахуванням тих обставин, що корпус верстату не має пошкоджень, металевий кожух у плівці та мається металева пластина з даними про рік виготовлення. Сама ж фахова судова експертиза, якою вже був встановлений факт того, що цей верстат шліфувальний є новим, була проведена майже через два місяці після складення самого протоколу, без роз'яснення права, передбаченого ч.2 ст.515 МК України.

З пояснень самої ОСОБА_5 та інших працівників ТОВ «Гласкомерц» вбачається, що вона не була та не могла бути обізнаною про такий факт, ці ствердження будь-якими доказами не спростовані, а тому повинні трактуватися на її користь, доказування своєї невинуватості не є її процесуальним обов'язком, натомість, доведення її винуватості цілком лежить на митному органі, відповідно до вимог закону. За таких же обставин слід визнати, що наданий до митного органу звіт про вартість обладнання також не може свідчити про умисний характер дій ОСОБА_5 саме з метою зменшення митних платежів, так як остання його не замовляла, доказів про те, що їй достеменно було відомо про його нікчемність, матеріали справи також не містять. Також слід зазначити, що фізичний огляд товарів декларантом перед подачею декларації, як це передбачено ст.266 МК України, є правом, а не обов'язком, а тому нездійснення такого огляду з боку ОСОБА_5 не може бути поставлено у вину останній, до того ж, що вона не є фаховим спеціалістом з такої техніки, а при візуальному огляді не завжди можливо це встановити, принаймні щодо усіх складових такого обладнання, ще й в умовах віддаленого декларування електронним шляхом. Тим більш, що об'єктивних сумнівів на час декларування з приводу достовірності відомостей про товар у неї не було.

Також у матеріалах справи є відповідь від компанії «ITL SERVICE Ltd» (постачальника обладнання), де остання визнає факт, що повинна була поставити саме обладнання, що було у використанні, але сталася помилка суто з їх вини. Податковим органом ці обставини також не спростовані, офіційні запити з його боку на адресу фірм відправника та виробника з цього приводу не надходили, що може свідчити про наявність обставин, передбачених ч.1 ст.190 МК України.

Таким чином, слід визнати, що неправильні відомості про товар, надані у декларації ОСОБА_5 стали результатом помилки, а її дії не носять умисний характер, висновок суду з цього приводу є хибним, так як не підтверджується доказами, в тому числі тими, на які послався суд в постанові.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України, допущення у митній декла¬рації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від спла¬ти митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотри¬мання заходів тарифного та/або не¬тарифного регулювання зовнішньо¬економічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються система¬тично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Ця норма фактично дублюється в ст.268 МК України, яка встанов¬лює, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до непра¬вомірного звільнення від сплати мит¬них платежів або зменшення їх роз¬міру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної ді¬яльності, не тягне за собою застосуван¬ня санкцій, передбачених цим Кодек¬сом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, коли особа систематично (біль¬ше двох разів протягом місяця) допус¬кає у митній декларації помилки, за¬значені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок). У випадках, передбачених части¬ною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам мож-ливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Таким чином, вищезазначене пра¬вило ст.ст.268,460 МК України передбачає звільнення від адміністра¬тивної відповідальності при виконан¬ні трьох умов:

1. Недостовірні дані зазначено в де¬кларації внаслідок помилки (а не умисних дій);

2. Така помилка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх роз¬міру чи до незабезпечення дотри¬мання заходів тарифного та/або нета¬рифного регулювання ЗЕД;

3. Такі помилки не допускаються систематично (тобто більше ніж два рази протягом місяця).

Поняття помилки ані в Митному кодексі, ані в іншому законодавстві не визначено. Відсутня й офіційна позиція державних органів стосовно того, що має розглядатися як помилка в контек¬сті митного оформлення. Відповідно до загальновизначеного розуміння поняття помилки та словникового тлумачення, в контексті до подібної ситуації, зазначене поняття слід визначити як арифметичні і орфографічні помилки, а також хибні уявлення про когось або щось (в нашому випадку про стан товару). Зазначені правові норми встановлюють звільнення у випад¬ку помилки, що виключає умисел. Тобто може йтися про вину в формі необережності.

Згідно зі ст.11 КУпАП ад¬міністративне правопорушення ви¬знається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, перед¬бачала можливість настання шкідли¬вих наслідків своєї дії чи бездіяльнос¬ті, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала мож¬ливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Таким чином, умовою визнання ді¬яння особи з необережністю є можли¬вість настання шкідливих наслідків. Виходячи з системно¬го тлумачення зазначених норм, мова йде про звільнення від відповідальності саме у тих випадках, коли помилка потенційно могла призвести до заниження сум, які мають сплачуватися до бюджету, але таке заниження було попереджено дія¬ми митних органів. Тобто в такому ви¬падку помилка ще не призвела до фактичного змен¬шення розміру митних платежів, що сплачуються до бюджету, і існує цілком реальна можливість це виправити, це й не суперечить вимогам ч.1 ст.278 Митного кодексу України та п. 187.8 ст.187 Податко¬вого кодексу України.

Згідно ч.4 ст.3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Даних про систематичність зазначених дій з боку ОСОБА_5 матеріали справи також не містять.

Однак судом при розгляді справи щодо ОСОБА_5 зазначеним обставинам не було надано належної оцінки, через що суд помилково прийшов до висновку про наявність в діях останньої складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, що кореспондується з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, постанова суду, як така, що не відповідає вказаним вимогам закону, підлягає скасуванню, а справа закриттю, в зв'язку з чим доводи апелянта з цього сенсу є слушними.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.528 МК України, конфісковане майно - верстат шліфувальний моделі SF 260 №967-2015 необхідно повернути ОСОБА_5, власнику або його представнику після належного митного оформлення та сплати митних платежів або з метою вивезення за межі митної території України на адресу фірми постачальника.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.294 КупАП, ст.527, ч.1 ст.531 МК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31 березня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.472 МК України, щодо ОСОБА_5 скасувати.

Вилучене майно: верстат шліфувальний моделі SF 260 серійний номер 967-2015 повернути ОСОБА_5, власнику або його представнику після належного митного оформлення та сплати митних платежів або з метою вивезення за межі митної території України на адресу фірми постачальника.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.472 МК України, щодо ОСОБА_5 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах та

справах про адміністративні правопорушення

Апеляційного суду Донецької області Р.В.Гєрцик