АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
33/796/674/16 Головуючий у першій інстанції - АгафоновС.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, щодо якої закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2 та його захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 348976 від 09 березня 2016 року, ОСОБА_2 09 березня 2016 року о 19 год. 15 хв. перебуваючи у своєму автомобілі «Фольсваген» д.н.з. НОМЕР_1 у дворі будинку АДРЕСА_1 з відкритими задніми дверцятами не надала безперешкодний проїзд водію ОСОБА_5, який керував автомобілем марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2, чим порушила вимоги п.п. 10.1, 1.4 Правил дорожнього руху України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП

Потерпілий ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року скасувати та повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання до Управління патрульної поліції у м. Києві.

При цьому в апеляції зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки суддею не було враховано письмові пояснення ОСОБА_5, письмові пояснення ОСОБА_2, пояснення свідків, з яких на думку апелянта зрозуміло, що Управлінням патрульної поліції у місті Києві було помилково визначено порушення п. 10.1 ПДР України, у той час , коли в діях ОСОБА_2 є порушення вимог п. 15.13 ПДР України, згідно з яким забороняється відчиняти дверцята транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Апелянт вважає, що при підготовці справи до розгляду суддя, з'ясувавши, що у протоколі про адміністративне правопорушення було неправильно вказано пункт ПДР України мав повернути протокол для доопрацювання, оскільки протокол складено без додержання вимог ст. 256 КУпАП.

Також апелянт вказує на те, що суддею не було задоволено його клопотання про направлення на доопрацювання до Управління патрульної поліції м. Києва матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_3 зазначає, що постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року є законною та обґрунтованою, постановленою із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6, які підтрималиапеляційну скаргу, ОСОБА_2 та її захисників ОСОБА_3 іОСОБА_4, якізаперечувалипроти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді належить залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді районного суду, про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України та відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: поясненнями водіїв - учасників ДТП, даними схеми ДТП, фотографіями.

Суддя апеляційного суду відмічає, що в апеляції потерпілого ОСОБА_5 не заперечується, власне, висновок, викладений у постанові судді, про те, що ОСОБА_2 не порушила вимог п. 10.1 ПДР.

Отже, суддя районного суду, дійшовши до висновку про те, що ОСОБА_2 не порушувала вимог п. 10.1 ПДР, прийняв законне і обґрунтоване рішення про відсутність в діях особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та про те, що суддя районного суду, з'ясувавши, що у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було неправильно зазначено пункт ПДР України, порушений водієм ОСОБА_2, і з цієї підстави суддя районного суду мав повернути протокол про адміністративне правопорушення до управління поліції, є безпідставними з огляду на таке.

Так, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у даному провадженні за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому зазначені дата і місце його складення, дані про особу, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та до протоколу приєднані пояснення водіїв - учасників ДТП.

Питання щодо конкретного пункту ПДР України, порушення якого ставиться у вину особі, яка, притягується до адміністративної відповідальності не охоплюється вимогами ст. 256 КУпАП, оскільки вказаною статтею передбачено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, як процесуального документу у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, яка відсилає до норм, викладених у Правилах дорожнього руху України, то зазначення того чи іншого пункту ПДР України у протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, є виконанням вимог ст. 256 КУпАП про необхідність зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При розгляді справи по суті суддя районного суду, виконуючи вимогу, передбачену ст. 245 КУпАП, про вирішення справи про адміністративне правопорушення в точній відповідності з законом, не може вийти за межі суті правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, та самостійно встановити порушення пункту ПДР України, який не був вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення.

З'ясувавши, що в діях особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, відсутні ознаки порушення пункту ПДР, який був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя районного суду мусить закрити провадження у справі за відсутністю в діях цієї особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а не направляти протокол про адміністративне правопорушення для доопрацювання.

Зазначення іншого пункту ПДР України у протоколі про адміністративне правопорушення не є приведенням протоколу у відповідність до вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі був зазначений певний пункт, який, на думку особи, яка складала протоколу, був порушений особою, відносно якої цей протокол складено, тому і з цієї підстави протокол не може бути повернуто для доопрацювання.

Отже, постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 є законною і обґрунтованою, тому підстав для її скасування, як про це просить апелянт, немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська