А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.05.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю: представника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, запроваджені щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, фізичної особи-підприємця, за апеляційною скаргою його захисника ОСОБА_3 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2016,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді Павлюка І.Ю. визнано винуватим у порушенні митних правил, передбаченому ч.1 ст.483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товарів, їх ваги; накладено адміністративне стягнення у виді:

1) конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил товару «пиломатеріали хвойні, обрізні, заготовки для піддонів» загальним обємом 42,060 м куб. кількістю 1 361 од. та загальною вартістю 3 364,8 доларів США, еквівалентні 74 078 грн. (станом на 06.09.2015):

- брус (5000х50х80 мм) кількістю 468 од.;

- брус (5000х50х120 мм) кількістю 135 од.;

- дошки (5000х50х140 мм) кількістю 126 од.;

- дошки (4000х50х200 мм) кількістю 180 од.;

- дошки (4000х100х160 мм) кількістю 70 од.;

- дошки (4000х100х100 мм) кількістю 110 од.;

- брус (3000х100х100 мм) кількістю 110 од.;

- дошки (5000х50х120мм) кількістю 162 од.;

2) штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів 74 078 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

В оскарженій постанові судді від 17.02.2016 йдеться про порушення ОСОБА_2 митних правил за таких обставин.

Так, 06.09.2015, о 09 год. 37 хв., в зону митного контролю митного поста «Ужгород» Чопської митниці Міндоходів, на ділянці «Виїзд з України» пасажирського напрямку, заїхав вантажний автомобіль «MAN», реєстраційний номерний знак АО7344BН, з напівпричепом «SWARZMULLER», реєстраційний номерний знак AO2458XТ під керуванням громадянина України ОСОБА_4, що працює водієм в ТОВ «Іфу Транс» (Закарпатська область, Тячівський район, с. Калини, вул. Партизанська, 19).

Згідно поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, через митний кордон України в митному режимі «експорт» переміщується товар «пиломатеріали хвойні, обрізні, заготовки для піддонів» кількістю 10 пакетів загальними: обємом 30,12 м куб., вагою брутто 23 500 кг та вартістю 2 409,6 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 06.09.2015 становило 53 048,72 грн.

Відправником товару є ФОП ОСОБА_2 (90561, Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Руня, 90), а одержувачем чеське підприємство «SAVKOTON» S.R.O. (Praha 9-Cakovice, Cukrovarska 941/21A, CZ).

В обліковій картці субєкта ЗЕД № 305/2015/329, який акредитований в Закарпатській митниці ДФС, окрім фізичної особи підприємця ОСОБА_2, інших осіб не зазначено.

Під час проведення митного контролю та митного огляду вантажу, із залученням експерта-оцінювача встановлено, що у вантажному приміщенні напівпричепа знаходиться 10 вантажних місць (пакетів), що відповідає заявленому в товаросупровідних документах. Разом з тим, виявлено невідповідність заявленого вантажу фактично наявному.

Так, відправником ФОП ОСОБА_2 в підписаних ним (з відбитком печатки цієї ж ФОП) товаросупровідних документах заявлено розміри та кількість пиломатеріалу: 1) 5000х45х75 мм, 368 од., а фактично наявний брус розмірами 5000х50х80 мм, 468 од.; 2) 5000x45x115 мм, 135 од., а фактично наявний брус 5000x50x120 мм, 135 од; 3) 5000x45x140 мм, 116 од., а фактично наявні дошки розмірами 5000x50x140 мм кількістю 126 од.; 4) 4000x45x195 мм, 160 од., а фактично наявні дошки 4000x50x200 мм, 180 од.; 5) 4000x95x155 мм, 70 од., а фактично наявні дошки 4000x100x160 мм, 70 од.; 6) 4000x45x95 мм, 120 од., а фактично наявні дошки 4000x100x100 мм, 110 од.; 7) 3000x95x95 мм, 90 од., фактично наявний брус розмірами 3000x100x100 мм, 110 од.; 8) 3000x95x75 мм, 110 од., які відсутні, натомість наявні дошки розмірами 5000x50x120мм кількістю 162 од.

Згідно відповідних розрахунків загальна кількість (обєм) пиломатеріалу, що переміщувався за вказаних вище обставин через митний кордон України водієм на підставі вказаних вище товаросупровідних документів ФОП ОСОБА_2 становить 42,060 м куб., що на 11,940 м куб. більше ніж заявлено в товаросупровідних документах.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить 1) поновити пропущений з поважних причин передбачений ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження винесеної стосовно ОСОБА_2 вказаної вище постанови судді від 17.02.2016, 2) скасувати останню та прийняти нову, якою на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі в звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на оскарження постанови судді, захисник посилається на те, що ОСОБА_2 не було відомо про дату, час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, а в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 отримав копію оскарженої захисником постанови у справі про порушення митних правил від 17.02.2016. Про наявність такої постанови йому випадково стало відомо пізніше.

Фактично, ОСОБА_2 та його представник отримали копію постанови про порушення митних правил тільки 23.03.2016 під час ознайомлення з матеріалами провадження в суді першої інстанції (апеляційну скаргу подано 01.04.2016).

Отже, захисник вважає, що строк на апеляційне оскарження вказаної постанови пропущений ним та його підзахисним з цих поважних причин.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник зазначає, що при складенні протоколу щодо ОСОБА_2, інспектором митниці не були дотримані вимоги ст.494 МК України, оскільки у ньому відсутні: 1) відмітка про присутність або відсутність ОСОБА_2 під час складення даного протоколу; 2) його пояснення та підпис; 3) застереження щодо причин відсутності такого підпису та щодо відмови ОСОБА_2 від одержання примірнику протоколу; 4) відмітка про розяснення ОСОБА_2 прав та обовязків, що передбачені статтею 498 Митного Кодексу.

Тобто, ОСОБА_2 безпідставного притягнуто до відповідальності.

ОСОБА_2 не отримував від Закарпатської митниці ДФС ні повідомлень про необхідність явки до митного органу, ні складених щодо нього копій протоколів про порушення митних правил.

В період з листопада 2015 року по лютий 2016 року він перебував на сезонних роботах в м. Київ. Підпис на поштовому повідомленні про вручення ОСОБА_2 повідомлення митниці від 18.01.2016 про необхідність його явки на 22.01.2016 належить не йому, він вказаного повідомлення не отримував.

ОСОБА_2 не було відомо про запроваджену щодо нього справу про адміністративне правопорушення, хто з осіб розписався в повідомленні суду, про дату, час та місце розгляду справи ні він особисто, ні його рідні не отримували жодної судової повістки; підпис на поштовому повідомленні про вручення ОСОБА_2 певної кореспонденції суду від 04.02.2016 належить не йому.

При цьому на поштовому повідомленні у графі «дата вручення» зазначена дата 23.01.2016, що вказує на неможливість явки ОСОБА_2 на визначений у повідомленні митниці час. Протокол про порушення митних правил складений 22.01.2016.

Підпис на поштовому повідомленні про вручення ОСОБА_2 супровідного листа разом із протоколом про порушення митних правил від 22.01.2016, за твердженням ОСОБА_2, також належить не йому, він вказаного повідомлення та протоколу не отримував і не знав про складання Закарпатською митницею ДФС протоколу про порушення митних правил. Хто зазначив його прізвище у даному повідомленні йому не відомо.

Деякі внесені в протокол про порушення митних правил 0109/30500/16 дані містять відомості, що не відповідають дійсності. Зокрема, у складеному 22.01.2016 протоколі зазначено, що «На підставі статті 511 Митного кодексу України за цим протоколом тимчасово вилучено: а) товари, безпосередні предмети порушення митних правил.... », тобто брус та дошки, а також «б) документи, потрібні для розгляду справи по порушення митних правил».

Насправді вказані товари та документи були вилучені під час складання іншого протоколу про порушення митних правил за № 1620/30500/15 від 14.09.2015 щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст.483 МК України та були предметом розгляду іншого провадження. Даний факт підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2015 (а.с.10-12), текстом протоколу про порушення митних правил 1620/30500/15 від 14.09.2015 (а.с. 15-21), актом проведення митного огляду (а.с.40), довідкою спеціаліста та іншими матеріалами справи.

Наведене вказує про те, що майно, яке підлягає конфіскації за спірною постановою в межах адміністративного провадження за адміністративним протоколом №0109/30500/16 від 22.01.2016 не вилучалось, а тому постанова Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2016 не відповідає матеріалам адміністративної справи, що вказує на її незаконність.

Суд першої інстанції притягнув ОСОБА_2 до відповідальності на підставі матеріалів, зібраних в межах іншого провадження, яке закрито Ужгородським міськрайонним судом на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу правопорушення.

Розглядаючи матеріали даного провадження, суд першої інстанції не дослідив усі перелічені докази, не надав їм належної оцінки, що призвело до грубих порушень конституційних та «адміністративних» прав ОСОБА_2

Разом з цим, порушуючи вимоги ч.2 ст.33 КпАП України, при накладанні стягнення суд першої інстанції не врахував особу «порушника», ступінь його вини, майнового стану «порушника», не зазначено наявність помякшуючих або обтяжуючих «вину» обставин, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності таких обставин.

На думку захисника місцевий суд формально та однобічно дійшов висновків про необхідність застосування стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, конфіскації останніх на користь держави.

В запереченні на апеляційну скаргу представник Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 просить відмовити захиснику у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаної постанови Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2016 щодо ОСОБА_2 та залишити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 без задоволення, а постанову судді без змін.

В обґрунтування свого заперечення його автор вказує, що при винесенні оскарженої постанови місцевий суд дотримався норм як процесуального, так і матеріального права.

В складеному щодо ОСОБА_2 протоколі у відповідній його графі вказано, що особа відсутня при складанні протоколу.

У відповідності до ст.ст. 494,498 МК України надання пояснень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил є правом такої особи, а не її обовязком. Таке право ОСОБА_2 було розяснено у протоколі про порушення митних правил № 0109/30500/16, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 07-70-26.3-2.20/502, яким ОСОБА_2 направлено протокол про порушення митних правил № 0109/30500/16 та підпис ОСОБА_2 у відповідній графі повідомлення.

Своїм правом ОСОБА_2 не скористався. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово викликався до Закарпатської митниці ДФС для надання пояснень, про що у справі № 0109/30500/16 наявні повідомлення про вручення поштового відправлення № 07-70-26.3-2.21/6749 та № 07-70-26.3-2.21/308 з підписами ОСОБА_2 у відповідних графах повідомлень.

Оскільки посадова особа митного органу склала протокол за відсутності ОСОБА_2 та за відсутності події відмови ОСОБА_2 від підпису, то відповідні графи протоколу не заповнювалися.

Крім того, митним кодексом не заборонено складати протоколи про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відповідно до ст.494 МК України.

Законодавство з питань митної справи, враховуючи можливе знаходження осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за межами України, дозволяє митним органам складати протоколи за відсутності таких осіб. Зокрема, це визначено ч.3 ст.494 МК України якщо при складенні протоколу про порушення митних правил була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою.

Оскільки законодавство детально не регламентує дії митного органу щодо складення протоколу про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, митні органи у таких випадках керуються ч.8 ст.494 МК України яка регулює подібні правовідносини, а саме дії митного органу у разі відмови такої особи одержати примірник протоколу.

У відповідності до ч.8. ст.494 МК України у разі відмови особи одержати примірник протоколу, до останнього вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною у митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Зі змісту ч.8 ст.494 МК України слідує, що направлення протоколу особі за наявною у митниці адресою не суперечить діючому законодавству і спрямоване на забезпечення прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності).

У справі наявні повідомлення про вручення поштового відправлення № 07-70-26.3-2.20/502, яким ОСОБА_2 було направлено протокол про ПМП № 0109/30500/16 і підписом ОСОБА_2 у відповідній графі повідомлення, те саме стосується повідомлень про вручення поштових відправлень № 07-70-26.3-2.21/6749 та № 07-70-26.3-2.21/308 про виклик ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС. Таким чином, доводи ОСОБА_2 про те, що він не отримав від Закарпатської митниці ДФС ні повідомлень про необхідність явки до митного органу, ні протоколу відносно нього є необґрунтовані.

Крім того, заява ОСОБА_2 про наявність у відповідних графах повідомлень про вручення вищевказаних поштових відправлень підписів невідомих осіб, що йому не належать, може свідчити про наявність ознак правопорушень (злочинів), про що необхідно було повідомити відповідні органи. Докази того, що ОСОБА_2 звертався з відповідними заявами до органів досудового слідства у справі відсутні (з доводів ОСОБА_2 вбачається, що невідомі особи систематично підробляють його підписи на документах).

Товари та документи, перелічені у протоколі № 0109/30500/16, вилучені на підставі іншого протоколу про порушення митних правил № 1620/30500/15 від 14.09.2015, складеного щодо ОСОБА_5, справу щодо якого закрито Ужгородським міськрайонним судом на підставі п.1 ст.247 КУпАП, без вирішення долі вилучених протоколом про ПМП предметів та документів.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що правопорушення вчинене іншою особою, а саме ОСОБА_2, а вказані товари були тимчасово вилучені в обовязковому порядку у відповідності до ст.511 МК України.

Про час та місце розгляду справи у суді ОСОБА_2 повідомлено у протоколі про порушення митних правил, копія якого направлена останньому 22.01.2016 із супровідним листом УАР та ПМП № 07-70-26.3-2.20/502 та отримана ним, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом ОСОБА_2 у відповідній графі повідомлення.

У звязку із неявкою ОСОБА_2 на визначену для розгляду справи дату, такий відкладено (місцевим судом) і призначено на 17.02.2016.

Неявка ОСОБА_2 на розгляд справи у суді свідчить про його свідоме небажання скористатися своїм правом взяти участь у розгляді справи та умисне затягування її розгляду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, постанову Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_2 було направлено 22.02.2016, про що свідчить наявний у справі супровідний лист.

У відповідності до договору про надання правової допомоги, такий укладений між ОСОБА_2 та його захисником ОСОБА_3 09.03.2016, тобто на цей момент і ОСОБА_2 і його захиснику вже було відомо про наявність протоколу про порушення митних правил № 0109/30500/16, розгляд якого було призначено на 08.02.2016, а апеляційну скаргу подано 01.04.2016.

Тому представник митниці вважає, що пропущений ОСОБА_2 та його захисником строк на апеляційне оскарження постанови судді поновленню не підлягає.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 не заперечив обставин, викладених у складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України від 22.01.2016 № 0109/30500/16 (далі протокол), пояснивши, що зазначені вище товаросупровідні документи на пиломатеріали підписав, не перевіривши правильності вказаних у документах даних щодо розмірів товару, що мав бути переміщений за вказаних у протоколі обставин через митний кордон України, однак при цьому не діяв умисно, а вчинив ці дії з необережності; в той же час підтримав позицію свого захисника щодо порушення його процесуальних прав під час провадження справи. Його захисник надав апеляційному суду довідку Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 14.04.2016 № 710 про відсутність ОСОБА_2 за його вказаним вище місцем проживання в період: листопад 2015 року березень 2016 року. Посилаючись на цю довідку, з якої вбачається, що ОСОБА_2 не міг знати, а отже і зявитися 17.02.2016 на розгляд даної справи в місцевому суді, не був сповіщений про час та місце розгляду справи, захисник просив апеляційний суд скасувати оскаржену постанову судді щодо ОСОБА_2, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи в апеляційному суді строків, передбачених ст.467 МК України. В той же час захисник підтримав і вказані вище вимоги за його апеляційною стосовно закриття провадження й на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Крім іншого, захисник посилався на те, що судом першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення незаконно конфісковано весь зазначений вище пиломатеріал, оскільки переважна його частина відповідала вказаним ОСОБА_2 в товаросупровідних документах відомостям; цей товар у даному провадженні не вилучався, а був вилучений у провадженні щодо іншої особи ОСОБА_5, яке закрито постановою того ж місцевого суду від 16.12.2015.

Заслухавши доводи представника митниці на обґрунтування поданого ним заперечення проти апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що клопотання апелянта про поновлення пропущеного ним десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню відповідно до ст.289 КУпАП, оскільки на розгляді справи він не був присутнім і жодного доказу про дату вручення йому копії оскарженої постанови судді матеріали справи не містять. Копію оскарженої постанови захисник ОСОБА_3 отримав 23.03.2016, а апеляційну скаргу подав на девятий день після цього, 01.04.2016, тобто в межах передбаченого реч.1 ч.2 ст.294 КУпАП строку (а.с. 83,88).

Апеляційна скарга ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Протокол щодо ОСОБА_2 (а.с. 1-5) відповідає вимогам ст.494 МК України щодо правильності його складення, містить: дату і місце його складення; посаду, прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_2; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; відомості щодо товарів та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; протокол підписано посадовою особою, яка його склала.

Частина 3 статті 494 МК України вимагає обовязкової наявності у протоколі підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил (або позначки про відмову від підпису) лише в тому випадку, якщо вона присутня під час складення протоколу.Те саме стосується і викладення в протоколі пояснення особи.

Даний протокол складено 22.01.2016 без участі ОСОБА_2, оскільки він не зявився на виклик до Закарпатської митниці ДФС від 18.01.2016, після чого направлено ОСОБА_2 на домашню адресу: вул. Руня, 90 с. Бедевля Тячівського району Закарпатської області (а.с. 1-7), що узгоджується з вимогами вказаного закону та реч.2 ч.8 ст.494 МК України протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

В матеріалах справи наявні три рекомендовані повідомлення митниці про вручення поштових відправлень за адресою проживання ОСОБА_2 з підписом від імені останнього (а.с. 23,70,71).

Безпосередні предмети порушення митних правил (вищевказаний пиломатеріал) вилучені в межах іншої справи про порушення митних правил, помилково запровадженої митним органом щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, провадження у відношенні якого закрито постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2015, оскільки встановлено, що він, як уповноважена ОСОБА_2 згідно відповідної довіреності особа, особисто не подавав органу доходів і зборів жодних документів на вказаний вантаж та не переміщував останній, а виключно зявився на митницю з метою зясування обставин затримання вантажу (а.с. 10-12).

Через дану обставину інспектором Закарпатської митниці ДФС запроваджено нову справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_2, який підписав за вказаних обставин товаросупровідні документи на пиломатеріал, оскільки саме ОСОБА_2 (а не водій-перевізник чи будь-хто інший) і має нести відповідальність за правильність викладених у цих документах відомостей. Митним кодексом України не передбачено такої процесуальної дії, як «повторне вилучення» предметів порушення митних правил у разі запровадження нової справи про відповідне адміністративне правопорушення. Вилучення вказаного у протоколі товару вже відбулося 14.09.2015, тобто в день помилкового складення протоколу щодо уповноваженої ФОП ОСОБА_2 особи, а саме громадянина України ОСОБА_5 (а.с. 10-12, 15-19, 58).

Згідно ч.8 ст.364 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Декларант ОСОБА_2 особисто підписав, з проставленням печатки підприємця, декларацію, міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR), та вказані вище товаросупровідні документи (а.с. 33-37), відомості в яких щодо переміщуваного через митний кордон України товару не відповідають дійсності; не використав надане ч.2 ст.266 МК України право на здійснення фізичного огляду товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах перед подачею митної декларації.

В даному випадку відповідальність за недостовірність вказаних відомостей покладено виключно на ФОП ОСОБА_2, оскільки відповідно до ч.2 ст.460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR). Таких невідповідностей у діях водія-перевізника матеріалами справи не встановлено.

В апеляційному суді захисник звернув увагу також і на порушення місцевим судом матеріального права в частині застосування санкції (накладення стягнення) у відношенні його підзахисного та зазначив, що в разі доведеності вини ОСОБА_2 суд мав би конфіскувати лише частину того товару, відомості щодо якого в підписаних ОСОБА_2 товаросупровідних документах не відповідають дійсності 11,94 м3, а решту 30,12 м3 повернути.

Законом, зокрема ст.ст. 461,462,472 МК України, не передбачено можливості конфіскації лише частини товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил. З протоколу про адміністративне правопорушення (про порушення митних правил), опису предметів (вилучених товарів) та рахунку/Invoice № 23 від 04.09.2015 вбачається, що з десяти позицій відображеного ОСОБА_2 в Invoice № 23 пиломатеріалу працівниками Закарпатської митниці ДФС вилучено вісім зазначених вище позицій, відомості щодо яких не відповідали дійсності (а.с. 3,4,37,66).

Окрім цього, викладені ОСОБА_2 в товаросупровідних документах відомості стосовно кожної із цих восьми позицій вказаного вище пиломатеріалу не відповідають дійсності стосовно розмірів пиломатеріалу, який по факту є більшим (а не меншим) ніж заявлений, а також кількості (перша позиція на 100 одиниць більше, третя на 10, четверта та сьома на 20, восьма на 52).

Висновком експерта-оцінювача ОСОБА_6 від 09.09.2015 (№ 231/09/15, а.с.49) також підтверджуються дані обставини переміщуваний товар відповідає заявленим у товаросупровідних документах відомостям стосовно кількості задекларованих пакетів (вантажних місць) десять, однак не відповідає (відомостям) щодо типорозмірів: товщина, ширина, та загальної кількості (обєму пиломатеріалів згідно підписаних ОСОБА_2 товаросупровідних документів такий становить 30,12 м куб., а фактично переміщувалося через митний кордон України 42,060 м куб., що на 11,94 м куб. більше ніж заявлено).

Що стосується однієї із заявлених в апеляційному суді стороною захисту вимог скасування оскарженої постанови місцевого суду у звязку із істотним порушенням права ОСОБА_2 на захист (щодо неповідомлення судом про дату, час та місце розгляду справи і проведення останнього без участі ОСОБА_2Ю.) та закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи передбачених ст.467 МК України строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, така також не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Матеріали справи містять доказ належного сповіщення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи в місцевому суді рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.75).

З відповіді УДППЗ «Укрпошта» від 10.05.2016 № 07-17/0323 вбачається, що вказане рекомендоване повідомлення з позначкою «Судова повістка» № 649, який слідував на імя ОСОБА_2 за адресою: вул. Руня,90, с. Бедевля Тячівського району, надійшов до відділення поштового звязку с. Бедевля 05.02.2016 та того ж дня вручений члену сімї адресата дружині ОСОБА_7 у відповідності з вимогами п.99 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених відповідною постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила).

Згідно п.99 Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в обєкті поштового звязку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім'ї за умови предявлення документа, що посвідчує особу та родинні звязки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо).

Отже, місцевим судом за сприяння УДППЗ «Укрпошта» в належний спосіб вжито всіх можливих заходів зі сповіщення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду даної справи, а тому доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про зворотнє не можна приймати до уваги, як і зазначену вище довідку Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 14.04.2016 № 710 як підставу для скасування оскарженої постанови з мотивів істотного порушення права ОСОБА_2 на захист.

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що відображені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про допущення субєктом складення протоколу про адміністративне правопорушення (порушення митних правил), а також суддею місцевого суду порушення норм процесуального та матеріального права необґрунтовані, оскільки не відповідають матеріалам справи та спростовуються наявними уній доказами.

Керуючись ч.5 ст.529 МК України, ст.ст. 289,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та поновити захиснику ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3В строк на апеляційне оскарження винесеної стосовно ОСОБА_2 постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2016.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а оскаржену ним вищевказану постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2016 про накладення наОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст.483 МК України без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя