Справа № 163/1097/16-п
Провадження №3/163/780/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

з участю представника митного органу ОСОБА_2,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Волинської митниці ДФС за протоколом №0436/20500/2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_4, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ОСОБА_4, непрацюючого, закордонний паспорт ВА2198124, виданий 16.09.2015, органом 028,-

ВСТАНОВИВ:

Інспектором Волинської митниці ДФС складено протокол про те, що ОСОБА_3, слідуючи 16.11.2015 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС з ОСОБА_5 в Україну, в якості водія автомобіля«ОСОБА_6 Віто 110», реєстраційний номер PJA83YJ, номер кузова НОМЕР_1, намагався перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, вищевказаний автомобіль, шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення транспортного засобу підробленого документа, а саме довіреності від 11.11.2015 року А№13088/2015 на право керування даним автомобілем, яка згідно інформації, отриманої з нотаріальної канцелярії ОСОБА_7 Пьотр Бандерскі цивільне товариство, не оформлялася в їх канцелярії.

Митним органом дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, пояснила, що матеріалами справи не доведена вина ОСОБА_8 у навмисному поданні до митного контролю, як підстави для переміщення підробленого документа - договору на право керування автомобілем. Просила провадження в справі про порушення митних правил відносно останнього закрити на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку представника митного органу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за змістом ст.ст. 458, 487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП, підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак субєктивної та обєктивної сторони складу правопорушення.

За диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Отже, сам факт подання до митного органу як підстави для переміщення транспортного засобу підробленого документа, а саме договору на право керування, для відповідальності за ч.1 ст.483 МК України є недостатнім, оскільки аж ніяк не може визначати субєктивну та обєктивну сторони даного правопорушення.

З письмових пояснень ОСОБА_3 слідує, що автомобіль «ОСОБА_6 Віто 110», реєстраційний номер PJA83YJ, номер кузова НОМЕР_1, він особисто не купував і кордон ОСОБА_5 16.11.2016 року не перетинав. У вищевказаний автомобіль він пересів на території між прикордонно-митним контролем ОСОБА_5 і прикордонно-митним контролем України, і в подальшому попрямував в якості водія на «вїзд» в Україну. Зазначав, що з ОСОБА_5 до вказаного місця слідував автомобілем його товариш.

Проте, митним органом не взято до уваги вищенаведені твердження ОСОБА_3, і не надано їм відповідного аналізу.

Разом з тим, з контрольного талону про проходження по «зеленому коридорі» транспортного засобу чітко вбачається, що в автомобілі «ОСОБА_6 Віто 110», реєстраційний номер PJA83YJ, слідувало троє осіб. Водночас, в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо цих осіб.

Таким чином, фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_3 знав чи повинен був знати (передбачити), що своїми діями порушує встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав цього, свідомо допускав чи легковажно розраховував на його відвернення, по даній справі не встановлено.

Згідно Пленуму ВС України №8 від 3.06.2005 року "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" у пункті 6 абзаці 6 зазначає: "Не можна розглядати як контрабанду дії особи, яка, здійснюючи транзитне перевезення товарів через територію України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України".

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи наведені судом висновки щодо недоведеності наявності в діянні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, всіх ознак складу правопорушення, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.247 КУпАП, ст.ст.487, 527 МК України закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення в діянні ОСОБА_3.

Понесені по справі витрати на зберігання товарів відшкодуванню не підлягають згідно із ст.520 МК України, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КУпАП.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №0436/20500/2016відносно ОСОБА_3 за ознаками ч.1 ст. 483 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушень.

Вилучений за даним протоколом автомобіль«ОСОБА_6 Віто 110», реєстраційний номер PJA83YJ, номер кузова НОМЕР_1, передати Волинській митниці ДФС для вирішення питання про його долю в порядку ст.ст.190, 238, 243, 488 МК України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.