АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1,

за участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2016 року справу про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Згідно постанови, 11 грудня 2015 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_5, керував транспортним засобом Ауді Q5 державний номер НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцевій з ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійка хода, різкий запах спиртного з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5, в якій він просить дану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновок суду про його винуватість зроблений без належного дослідження матеріалів справи та зясування фактичних обставин. Згідно протоколу особу було встановлено посвідченням водія, однак воно було вилучене у нього раніше правоохоронними органами республіки Румунія. Крім цього звертає увагу на те, що жоден із передбачених КУпАП та Інструкцією № 111 заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, які є обовязковими для працівника ДПС ДАІ не вживалися. Свідки з приводу вказаних обставин судом не допитувалися. Вказує, що з 10 грудня по 12 грудня 2015 року у звязку з хворобою постійно знаходився по місцю проживання в ОСОБА_3.

Справа № 33/794/60/16 Головуючий у І інстанції: Літвінова О.Г.

Категорія:ч 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Петлюк В.І.

Щодо пропуску строку на оскарження постанови, вказує на те, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, а питання про його виклик у судове засідання, судом не вирішувалося. Копію оскаржуваної постанови отримав лише 26.04.2016 року, що свідчить про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, а тому просить апеляційний суд поновити його у порядку ч.1 ст. 294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5, який просив поновити йому строк на оскарження та постанову районного суду скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі, пояснення свідків, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову районного суду без зміни.

Приходячи до такого висновку, виходжу із наступного.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на постанову районного суду 29.04.2016 року, що підтверджується штемпелем печатки суду.

Відповідно до заяви ОСОБА_5 (а.с.25), останній 25.04.2016 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівців із заявою у якій просив видати копію рішення по справі щодо нього, а згідно розписки отримав копію постанови 26.04.2016 року.

Належного повідомлення його про розгляд справи в матеріалах немає, як і повідомлення про надсилання йому копії постанови, у судовому засіданні ОСОБА_5 участі не брав, а тому у апеляційного суду є підстави вважати, що саме з 26.04.2016 року йому стало відомо про винесене рішення.

В своїй апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому, вважаю, що пропущений ОСОБА_5 строк, який дає йому право на оскарження постанови районного суду від 14.03.2016 року підлягає поновленню.

Що стосується винесеної постанови по справі, вважаю, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закриття провадження відносно нього на підставі п.7 ст. 247 КУпАП , є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як зазначено у ст. 245 та ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний своєчасно, всебічно, повно і обєктивно зясувати обставини кожної справи, вирішити її в точній відповідності з законом, крім цього, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 130 КУпАП, зокрема, передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил Дорожнього руху 2.9. водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666, - огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння. Ознаками алкогольного сп'яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

В даному випадку, ОСОБА_5 був визнаний винуватим саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, тобто в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Як встановлено під час розгляду апеляційної скарги, протокол про адміністративне правопорушення АП1№934502, складений 11.12.2015 року щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_5 - 11 грудня 2015 року о 03 год. 10 хв.керував транспортним засобом Ауді Q5 державний номер НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцевій з ознаками алкогольного спяніння, а саме не стійка хода, різкий

запах спиртного з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився.

Такий протокол складено в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_6, про що свідчать їх підписи.

Крім цього, в матеріалах провадження міститься рапорт поліцейського РДНС взводу №3 ст. сержанта поліції ОСОБА_3 у якому зазначено, що під час несення служби 11.12.2015 року о 02 год. 00 хв. в м. Чернівці по вул. Південно-Кільцевій, 31 було зупинено транспортний засіб марки Ауді Q5 державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5, який керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, різкий запах спиртного з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. Водій ОСОБА_5 від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився, про що і було складено протокол. ОСОБА_5 було розяснено положення ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 апеляційному суду пояснив, що з 10 грудня по 12 грудня 2015 року у звязку з хворобою постійно знаходився по місцю проживання в ОСОБА_3. Протокол було складено без нього.

Будучи допитаним в апеляційному суді, працівник поліції ОСОБА_3, який склав протокол про адміністративне правопорушення, підтвердив правдивість даних зазначених у протоколі та його рапорті, додатково вказавши на те, що через виявлені ним у водія транспортного засобу Ауді Q5 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 ознаки алкогольного спяніння, ним було запропоновано останньому пройти огляд на стан спяніння на що ОСОБА_5 відмовився, а тому, відповідно до вимог законодавства відносно нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП в присутності двох свідків, у яких також додатково було відібрано пояснення з приводу вказаних обставин.

Крім цього, зазначив, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_5, вказавши на нього у залі судових засідань.

Свідок ОСОБА_6 в апеляційний суд на неодноразові виклики не являвся, хоча був належним чином повідомлений про час дату та місце розгляду, про причини неявки суд не повідомляв, а тому, вважаю за можливе взяти до уваги пояснення, додатково відібрані у нього з приводу обставин вчиненого.

Згідно пояснень ОСОБА_6, 11.12.2015 року приблизно о 02 годині 00 хвилин проїжджавши по вул. Південно-Кільцевій в м. Чернівці, він бачив як працівники ДАІ зупинили транспортний засіб Ауді Q5 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, який вів себе неадекватно та, на його думку, перебував в стані алкогольного спяніння. Працівниками поліції було запропоновано останньому пройти медичний огляд на стан спяніння, але останній відмовився (а.с. 6).

Свідок ОСОБА_4, апеляційному суду показав, що дійсно 11.12.2015 року його залучили в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зупинили транспортний засіб Ауді Q5 державний номер НОМЕР_1 він не бачив, оскільки його покликали пізніше. Вказує на те, що підпис на протоколі та поясненнях його. Більш детально що відбувалося не памятає.

Провівши аналіз зазначеного, вважаю, що вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП доведена

наявними у справі доказами, підстав сумніватися у їх правдивості у апеляційного суду немає.

Всі свідки не заперечували того факту, що автомобіль НОМЕР_2 було зупинено працівниками поліції по вул. Південно-Кільцевій в м. Чернівці.

Крім цього, в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3, додатково зазначив, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_5, вказавши на нього у залі судових засідань.

Показання ОСОБА_5 з приводу процесуальних порушень є необґрунтованими, а з приводу його відсутності на місці вчинення адміністративного безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, крім цього ОСОБА_5 у судовому засіданні не навів жодних правдоподібних даних, які б підтвердили його апеляційні вимоги, а тому апеляційний суд розцінює таку позицію, як намагання уникнути відповідальності, передбаченої чинним законодавством.

На думку суду, в матеріалах справи наявна достатня кількість доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_5 від проходження медичного огляду на стан спяніння під час керування транспортним засобомАуді Q5 державний номер НОМЕР_1 по вул. Південно-Кільцевій в м. Чернівці.

Провівши аналіз зазначених доказів районний суд вірно визнав ОСОБА_5 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не допустив районний суд порушень закону і при закритті провадження в справі про адміністративне правопорушення за п. 7 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Статтею 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2016 року без зміни.

Інші доводи, які наведені в апеляції не дають підстави для зміни чи скасування постанови районного суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2016 року щодо нього за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1