Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/57/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Куценко О. В.
Категорія - 122 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та в його інтересах адвоката Бабкова О.О., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2016 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 268942 від 01.03.2016року, ОСОБА_3 01.03.2016 року о 14 год. 43 хв. керував а/м Форд Фокус, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кіровограді по вул. Нейгауза та виїжджаючи на пр-т Винниченка, яка є головною дорогою не надав дороги а/м ВАЗ - 2104, державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по ній праворуч від нього, що змусило останнього різко змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створено аварійну обстановку, порушено п. 10.1, п.10.2, п.16.11 ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття вищезазначеного провадження, районний суд послався на те, що в судовому засіданні ОСОБА_3, вину за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП не визнав повністю, при цьому, відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП створення аварійної ситуації повинно бути підтверджено фактичними даними, а саме: свідченнями особи, яка притягується до відповідальності; свідченнями потерпілого, свідків, відео фіксацією пригоди, схемою місця створення аварійної ситуації, тощо, внаслідок чого, вина ОСОБА_3 в частині створення аварійної обстановки не знайшла свого підтвердження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову районного суду, визнати винним ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд не з'ясував повно та всебічно чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, належним чином не повідомив про час, дату і місце розгляду адміністративної справи, не врахував, що на момент настання ДТП в автомобілі «ВАЗ-2104» перебували два пасажири, які були очевидцями даної події, при прийнятті рішення не врахував схему місця ДТП та не прийняв до уваги протоколи огляду транспортних засобів.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3, який не заперечив проти вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення подій та зазначив, що виїжджаючи на головну дорогу він спочатку не бачив автомобіль, який рухався по головній, ОСОБА_4 та в його інтересах адвоката ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, та прийняв помилкове рішення, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суддя суду першої інстанції пославшись на відсутністю даних, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, серед іншого на відсутність свідчень потерпілого, провів судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_3 з порушеннями положень статті 269 КУпАП, тобто у відсутність потерпілого ОСОБА_4, що свідчить про порушенняправ останнього та невиконання суддею районного суду вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП.

Вищезазначене свідчить про порушення вимог КУпАП, внаслідок чого, постанова судді районного суду підлягає безумовному скасуванню.

Також, згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.2 Правил дорожнього руху України, передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність для водія транспортного засобу настає у разі порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Обґрунтовуючи мотиви закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП суд вказав, що ОСОБА_3, вину за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП не визнав повністю, при цьому, відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП створення аварійної ситуації не підтверджено фактичними даними.

Такі висновки судді є хибними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення та зазначити мотиви переваги одних доказів над іншими.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всі перелічені вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи, а тому не погоджуєтьсяз висновками судді суду першої інстанції, до яких він дійшов за результатами судового розгляду справи.

Так, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 268942 від 01.03.2016 року, згідно якого 01.03.2016 року о 14 год. 43 хв. в м. Кіровограді по вул. Нейгауза ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Форд Фокус» державний номер НОМЕР_1 та, виїжджаючи на проспект Винниченка, яка є головною дорогою не надав переваги автомобілю «ВАЗ-2104», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 та який рухався по проспекту праворуч від ОСОБА_3, що змусило ОСОБА_4 різко змінити напрямок руху для уникнення зіткнення, тим самим створив аварійну обстановку (а.с. 2);

- поясненнями ОСОБА_4 від 01.03.2016 року (а.с. 3), які він також надав у засіданні суду апеляційної інстанції і вони повністю співпадають із поясненнями наданими працівникам поліції;

- належним чином завіреною копією план-схеми ДТП (а.с. 33);

- належним чином завіреною копією протоколу огляду транспортних засобів, з якого слідує, що автомобіль «ВАЗ 2104», д/н НОМЕР_2 отримав пошкодження заднього лівого крила, заднього бамперу з лівої сторони та автомобіль «Форд Фокус» , д/н НОМЕР_1 отримав пошкодження правого переднього крила, лакофарбового покриття переднього бамперу з правої сторони (а.с. 34);

Аналіз всіх перерахованих вище обставини, у своїй сукупності, дає апеляційному суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_3, у зазначені в протоколі час та місці, дійсно керуючи автомобілем «Форд Фокус» державний номер НОМЕР_1 створив аварійну обстановку, порушивши п.п. 10.1, 10.2, 16.11 Правил дорожнього руху Українита

дають підстави суду, зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП.

Як встановлено апеляційним судом, вказана неповнота судового розгляду в суді першої інстанції призвела до передчасного висновку судді районного суду щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки вина останнього підтверджується достовірними та допустимими доказами, а тому постанова судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2016 року підлягає скасуванню з постановленням нової.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_3 апеляційний суд враховує обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є учасником АТО та вважає за можливим призначити мінімальне покарання у виді штрафу, передбачене санкцією ст. 122 ч. 4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, задовольнити.

Постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2016 року, скасувати.

Винести нову постанову.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень та стягнути з нього державне мито у розмірі 275, 60 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Л.Я. Ткаченко