Справа № 163/1087/16-п
Провадження №3/163/771/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Мосієвич О.С., при секретарі Костюк Р.М., з участю представників Волинської митнці ДФС ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративної справи про порушення митних правил № 0442/20500/2016, які надійшли з Волинської митниці ДФС про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, паспорт громадянина України серії АС 790135 виданий 22.11.2001 року, РНОКПП не встановлено,-

ВСТАНОВИВ:

Головним державним інспектором Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 складено протокол про те, що громадянин ОСОБА_4, слідуючи 03.02.2016 року близько 22 год. 25 хв. з Республіки Білорусь в Україну через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» в якості водія автомобіля«АУДІ А-6» реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1, подавши договір від 26 січня 2106 року на право безоплатного користування вказаним транспортним засобом, перемістив останній через митний кордон України в порушення вимог ст.366 МК України, порушивши порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, при цьому, не задекларував за встановленою формою вищевказаний транспортний засіб, котрий згідно ст.377 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню з його оподаткуванням митними платежами, використавши всупереч вимогам ст.366 МК України смугу руху «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дій.

Згідно офіційної інформації, отриманої від Рамуте Валантижене, нотаріуса нотаріального бюро м.Каунаса від 15.02.2016 року №11а/2016 було встановлено, що такий договір на право безоплатного користування даним автомобілем марки «АУДІ А-6» реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1, в нотаріальному реєстрі за №GK-206 громадянам України ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не посвідчувався.

Відповідно до офіційної інформації, отриманої від генерального директора державного підприємства VI REGITRA від 17.02.2016 року №(111)-24-647 встановлено, що автомобілем марки «АУДІ А-6» реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1, перебував на обліку на території Литовської Республіки, однак 29.01.2016 року був знятий з обліку з його продажем 25.01.2016 року.

ОСОБА_7 того, ОСОБА_4 перемістив через митний кордон України вищевказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю, шляхом подання до митного органу як підстави для переміщення транспортного засобу документа, що містить неправдиві відомості, а саме щодо відправника (власника) даного автомобіля, оскільки договір на право безоплатного користування датований 26 січня 2016 року, посвідченого нотаріусом Рамуте Валантижене, коли ОСОБА_8, директор ЗАО «Virgio Ruklos Transportas» не являвся його власником.

Інспектором митного органу дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.471, 472, ч. 1 ст. 483 МК України.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі через хворобу. З протоколом не згідний, оскільки документи на його думку були оформленні належним чином у м.Вільнюс на фірмі та в нотаріуса, більше нічого пояснити немає.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що матеріалами справи та дослідженими у суді доказами не доведена вина ОСОБА_4 у навмисному поданні до митного контролю, як підстави для переміщення - договору найму транспортного засобу, що містить неправдиві відомості, у звязку з цим і відсутністю в його діях числі складу правопорушень, передбачених ст.471, 472, ч. 1 ст. 483 МК України, що обєктивно узгоджується з показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, та частково з показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_11,ОСОБА_5.

Просила провадження в справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 2471 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, долю вилученого митним органом автомобіля, вирішити згідно чинного митного законодавства.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, представників митного органу, які вбачають в діях ОСОБА_4 ознаки вчинення вищевказаних правопорушень, дослідивши письмові докази та матеріали по справі, показання свідків, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно вимог ст.ст.458, 487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею проступку всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак субєктивної та обєктивної сторони складу правопорушення.

Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Отже, сам факт подання до митного органу як підстави для переміщення транспортного засобу документа, договору найму транспортного засобу, що містить неправдиві відомості, а саме щодо відправника (власника) даного автомобіля, для відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.483 МК України та за ст.471, 472 МК України є недостатнім.

З договору позики від 26.01.2016 року, який міститься в матеріалах справи вбачається, що громадянин ОСОБА_12 Муденас, що є власником та позикодавцем легкового автомобіля марки «АУДІ А-6» реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1, позичає вказаний автомобіль громадянам України ОСОБА_9 та ОСОБА_4, передає безоплатно на невизначений період, з правом виїзду за кордон. У вказаному договорі наявні підписи сторін укладення договору в тому числі ОСОБА_4, та підпис нотаріуса Рамуте Валантижене, який, як згодом було зясовано митним органом, згідно інформації, отриманої від вказаного нотаріуса, не посвідчувався.

ОСОБА_7 того, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_4 та показів в судовому засіданні свідка ОСОБА_9, вищезазначений договір позики вони отримали м.Каунасі Литовської Республіки, і останні жодним чином не викликали сумніву в їх достовірності. Більше того, як пояснив свідок ОСОБА_9 вказаним автомобілем та пакетом необхідних документів на останній він неодноразово вїжджав та виїжджав з території України і жодним чином службові особи митного органу не мали до нього претензій щодо переміщуваного ним транспортного засобу, що обєктивно стверджено даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску (а.с.22), що достовірно підтверджує про відсутність в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_9 умислу та необережних дій щодо переміщення вищевказаного транспортного засобу з порушенням митних правил передбачених ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України.

Проте, митним органом не взято до уваги вищенаведені факти, і не надано їм належної правової оцінки всіх фактичних обставин в їх сукупності.

Таким чином, доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_4 знав чи повинен був знати (передбачити), що своїми діями порушує встановлений порядок переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав цього, свідомо допускав чи легковажно розраховував на його відвернення, по даній справі не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи усі фактичні дані та досліджені докази у справі щодо недоведеності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, усіх ознак складу правопорушень, передбачених ст.471, 472, ч.1 ст.483 МК України, дійшов висновку, що згідно вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити за відсутністю складу правопорушень в діях громадянина ОСОБА_4.

Понесені по справі витрати на зберігання товарів відшкодуванню не підлягають згідно із ст.520 МК України, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КУпАП.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №0442/20500/2016 від 26.02.2016 рокущодо ОСОБА_4 за ознаками правопорушень, передбачених ст.471, 472 та ч.1 ст. 483 МК України - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушень.

Вилучений за даним протоколом автомобіль марки «АУДІ А-6» реєстраційний номер GBR942, номер кузова НОМЕР_1, передати Волинській митниці ДФС для вирішення питання про його долю в порядку ст.ст.190, 238, 243, 488 МК України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Головуючий: суддя І.В.Мосієвич