Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/618/2016
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 травня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Ніколаєнка М.В., іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та його представника - адвоката Саннікова С.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрите у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено в постанові судді, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 07 жовтня 2015 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Малишка зі сторони вул. Братиславська, намагався здійснити розворот через подвійну суцільну лінію, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Лексус ЛС» д.н.з. НОМЕР_2, та пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Своє рішення суддя обґрунтувала тим, що факт порушення вимог п.п. 1.3, 34.1.3 ПДР України водієм автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджена наявними у справі про адміністративне правопорушення, складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду, уточнень просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, скасувати зазначену постанову та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у порушенні ним вимог п. 1.3 та 34.1.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП і закрити справу за спливом терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що постанова суду від 23 грудня 2015 року про закриття справи на підставі ст. 247 КУпАП є незаконною в частині обґрунтування відсутності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

Як вважає скаржник, суд надав неправильну оцінку доказам по справі, зокрема схемі ДТП, на якій чітко зафіксовано подвійну суцільну смугу 34.1.3, яка розділяє зустрічні потоки руху, а пояснення самого ОСОБА_2 свідчать про те, що він не виконав вимог п. 1.3 ПДР в частині, що перед початком будь-якого маневру (розвороту) необхідно переконатися у тому, що цей маневр (розворот) буде безпечним.

Виходячи з цього, скаржник вважає, що пояснення ОСОБА_2 про те, що він здійснював розворот в дозволеному місці, не ґрунтуються на матеріалах справи (схемі ДТП, поясненнях ОСОБА_2 та відповіді «Київавтодор» за № 01-19/1347 ), а тому постанова судді є незаконною, такою, що порушує його, ОСОБА_4, законні права та інтереси, внаслідок чого підлягає обов'язковому скасуванню.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, скаржник посилається на те, що він не брав участі у розгляді справи щодо ОСОБА_7, оскільки йому не повідомляли про судові засідання та не направлялась копія постанови. Про оскаржувану постанову щодо ОСОБА_2 він, ОСОБА_4, дізнався лише 19 квітня 2016 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його представника на підтримку апеляційної скарги; пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову судді без змін; перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання ОСОБА_4 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 23 грудня 2015 року, оскільки обставини наведені в клопотанні дозволяють зробити висновок про те, що цей строк було пропущено з поважних причин.

Сама ж апеляційна скарга не може бути задоволена, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, вони не спростовують правильності висновку судді про те, що обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2015 року (серія АП2 № 343666), не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються дослідженими судом доказами, які наведені в оскаржуваній постанові.

Зокрема, надана в суді апеляційної інстанції схема нанесення дорожньої розмітки на ділянці вул. Андрія Малишка напроти заїзду до дворової території буд. №№ 29,39, яку було отримано в КП «Київавтодор» та яка підтверджує доводи апеляційної скарги щодо нанесення дорожньої розмітки на вказаній вище ділянці, не може служити безспірним доказом того, що станом на момент ДТП на місці розвороту водія ОСОБА_2 була нанесена розмітка, яка забороняла йому здійснювати вказаний маневр.

Навпаки, як зазначено в супровідному листі Заступника генерального директора КП «Київавтодор» від 13.05.2016 № 01-19/1347, дані про фактичний стан деяких елементів дорожньої розмітки, на момент скоєння ДТП (07.10.2016) в конкретному місці зазначеної ділянки вулиці, повинні в обов'язковому порядку позначатися та фіксуватися на схемі скоєння ДТП та в матеріалах оформлення зазначеної пригоди.

Досліджені в судовому засіданні докази, у тому числі пояснення ОСОБА_2 зазначені безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення, який було складено щодо нього, а також фотознімки з місця ДТП дозволяють зробити висновок про відсутність об'єктивних даних про те, що останній здійснював маневр розвороту з порушенням дорожньої розмітки, нанесеної на проїзній частині вулиці А.Малишка, де сталася пригода, оскільки фактичний стан елементів дорожньої розмітки, на момент скоєння ДТП, дозволяв йому здійснювати такий маневр, як розворот.

Крім цього, суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови в частині підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, оскільки пункти Правил дорожнього руху України (1.3., 34.1.3), наведені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, які допустив останній, самі по собі не могли створити аварійну ситуацію та призвести до дорожньо-транспортної пригоди, без зазначення порушення інших пунктів цих Правил, відповідно до ситуації, яка мала місце під час ДТП, в даному випадку, передбачених розділом 10 ПДР, якими регламентуються дії водія перед початком руху та зміною його напрямку, в тому числі здійснення маневру розвороту.

Вимоги передбачені п. 1.3. ПДР про те, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, є загальною нормою, яка поширюється на всіх учасників дорожнього руху незалежно від того призвели чи ні порушення вимог цих Правил до наслідків, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Для наявності в діях водія транспортного засобу складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, крім наслідків ДТП, необхідно встановить наявність причинного зв'язку між допущеними порушеннями та наслідками, які настали.

В даному випадку суд першої інстанції не встановив та не міг встановити наявність причинного зв'язку між порушеннями пунктів 1.3. та 34.1.3 ПДР та наслідками ДТП, оскільки обставини справи, встановлені на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, дозволили судді зробити обґрунтований висновок про те, що факт порушення ОСОБА_2 вказаних вище пунктів ПДР, не знайшов свого підтвердження, а тому відсутні будь-які законні підстави для скасування прийнятого ним рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, яке оскаржує ОСОБА_4

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не містить в собі достатніх даних, які б могли служити підставами для скасування постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року та постановлення нової постанови, а тому вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Іваніна Ю.В.