ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2016 року суддя Першотравневого районного суду Скудін В.Є., при секретарі Хоружий Є.В., за участю прокурора прокуратури Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали оперуповноваженого УЗЕ у Донецькій області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_2, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, та ст. оперуповноваженого УЗЕ у Донецькій області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3, відносно :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 смт. Ялта, Першотравневий район, Донецька область України, росіянка, ІНФОРМАЦІЯ_2, не судима, працює Ялтинська селищна рада, депутат сьомого скликання, інженер, заміжня, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, 6.7 , мешкає Донецька область, Першотравневий район, смт. Ялта, вул. Виноградна, б. 7, м.т. 098-283-01-04, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ст. 172-7 ч.1 та ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, будучи депутатом сьомого скликання Ялтинської селищної ради порушила вимоги ст. 59, 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування»: ст. 12 , 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», п.2 ч. І ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції»,відповідальність за яке передбачена ч.І ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема не повідомила колегіальний орган про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про те, що 22.02.2016 року приблизно о 14:00 годині, перебуваючи приміщенні Ялтинської селищної ради за адресою: Донецька область, Першотравневий район, смт. Ялта, вул. Грецька, б. 21, публічно не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, в якому працює сесію селищної ради під час вирішення питання щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Та на тій же самій сесії , вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів - проголосувала «за» шляхом підняття руки на сьомої сесії Ялтинської селищної ради під час вирішення питання щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а саме собі, чим порушила відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_4 винною себе не визнала і пояснила, що дійсно їй необхідна була матеріальна допомога на операцію і на сесії її включили у список осіб, яким потрібна соціальна побутова допомога. Її внесли до списку. Вона як депутат голосувала загальним списком і дійсно проголосувала « ЗА» весь список осіб, то б то і за себе то же. Про те, що необхідно було щось повідомляти колегіальну органу, вона не знала і є не обізнаною з цього питання. Так було у весь час скільки вона працює у сільській раді. Вона написала заяву про матеріальну допомогу, на сесії це питання затвердили ,бухгалтер видала кошти. Все. Буде скаржитися на гарячу лінію до Києва.

Прокурор вважає,що у діях ОСОБА_4 є склад правопорушення передбачені ст. 172-7 ч.1 та 2 КУпАП, за яке вона повинна відповідати.

Суд вислухавши ОСОБА_4, прокурора, дослідивши матеріали справ за ч.1 та 2 ст. 172-7 КУпАП, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції". Інші обмеження, пов'язані із проходженням служби в органах місцевого самоврядування, встановлюються виключно законами України.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування: посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб. Зазначена категорія справ про адміністративні. правопорушення, корупційні правопорушення характеризується умисною формою вини.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування»: Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування»: Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз'яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» ,у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язаний був повідомити про це своєму керівникові, однак не зробив цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У судовому засіданні було встановлено наступне: що дійсно мало місце публічного неповідомлення колегіального органу про існування конфлікту інтересів, та вчинено дію, а саме, прийняла участь у голосуванні, за загальний список у якому було і прізвище ОСОБА_4.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_4 є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення. Відповідно до ст.ст. 12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з часу обрання депутатом районної ради, на ОСОБА_4 поширюються вимоги про обмеження, пов'язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, зобов'язання дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, в тому числі встановленими Законом України «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_4 в порушення ч.І ст. 28 ,ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції",ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», при вирішені питання щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань , а саме собі, зокрема, ОСОБА_4Є була присутня на засіданні сесії і як депутат, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, під чає виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, та вчинила дії ,тобто прийняла участь у голосуванні при прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто скоїла діяння, пов'язане з корупцією - правопорушення,передбачене ч.1 та 2 ст. 172-7 КУпАП

Суд не може прийняти посилання ОСОБА_4 на те,що її дії були правомірні та був відсутній реальний конфлікт інтересів.

Таким чином, у судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4 не довела перед судом належними та допустимими доказами обґрунтування невизнання своєї вини у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та 2 ст. 172-7 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, необхідно врахувати характер скоєного правопорушення та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка працює депутатом 7 скликання Ялтинської селищної ради, одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, що до обставин, які пом'якшують відповідальність та обтяжують відповідальність, судом не встановлені.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_4 на спецфонд державного бюджету 275.60 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про запобігання корупції", ЗУ «Про місцеве самоврядування», 33,36, 221, 172-7 ч.1 та 2 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, це 1700 ( тисяча сімсот) грн., за ч.2 ст. 172-7 КУпАП у вигляді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, це 3400 (три тисячі чотириста) грн.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно визначити суму стягнення 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на спецфонд державного бюджету 275.60 грн.

Постанова судді може бути оскаржена особою, відносно якої винесено постанову, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

На постанову також може бути внесене подання прокурора протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються відповідному апеляційному суду через місцевий суд, що виніс постанову.

Суддя В.Є.Скудин

Надруковано у нарадчій кімнаті.