Справа № 175/1713/16-п
Провадження № 3/175/499/16
Постанова

Іменем України

08 червня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Рись Н.Ю.,

за участю прокурора Токовило В.Л.,

розглянувши матеріали, що надійшли із Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої в.о. голови Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області,

за ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді в.о. голови Кіровської селищної ради у Дніпропетровському районі, являючись посадовою особою органів місцевого самоврядування, згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, порушуючи вимоги передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.ст. 12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, діючи умисно з мотивів особистих інтересів з метою одержання бюджетних грошових коштів не повідомила Кіровську селищну раду Дніпропетровського району про наявний конфлікт інтересів та винесла розпорядження в умовах реального конфлікту інтересів, а саме № 61 від 25.09.2015 року про особисте преміювання та працівників виконавчого апарату Кіровської селищної ради. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, повязане з корупцією відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає у неповідомленні у встановлений законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає у прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину визнала.

Вислухавши ОСОБА_1, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення сесії Кіровської селищної ради Дніпропетровського району VI скликання № 3-1/ VI від 10.11.2010 року «Про визнання повноважень секретаря Кіровської селищної ради Дніпропетровського району» визнано повноваження ОСОБА_1 та призначено на посаду секретаря Кіровської селищної ради та відповідно до ст. 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» присвоєно 10 ранг 5 категорію посадової особи місцевого самоврядування.

19 квітня 2006 року ОСОБА_1 ознайомившись із попередженням про обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про боротьбу з корупцією», прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно розпорядження голови Кіровської селищної ради № 25 від 15.09.2015 року «Про покладення виконувати обов'язки голови» визнано повноваження ОСОБА_1 та призначено на посаду в.о. голови Кіровської селищної ради.

Таким чином, на підставі п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія вказаного закону.

Згідно ст.ст. 12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», останні зобовязані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. ст. 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи місцевого самоврядування зобовязані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

- вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з Постановою КМУ № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у Положенні про преміювання відповідного органу. Преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією Постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Тобто премії, матеріальні допомоги та інші заохочувальні виплати є частиною заробітної плати, а отже витратами на утримання виконавчого апарату сільської ради.

Згідно з ст. 26 п. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання. Тому Положення про преміювання працівників повинно бути затверджено сесією відповідної ради.

Разом з тим, ОСОБА_1, порушуючи вимоги передбачені Законом України «Про запобігання корупції», будучи в.о. голови Кіровської селищної ради та являючись, згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за наступних обставин.

Так, в.о. голови Кіровської селищної ради Дніпропетровського району ОСОБА_1 у приміщенні Кіровської селищної ради за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Центральна, 35 винесено за своїм підписом розпорядження № 61 від 25 вересня 2015 року про особисте преміювання на суму 979,09 грн. Дане розпорядження для затвердження на сесію не виносилося, так як остання сесія шостого скликання проходила 18.09.2015 року.

Також в селищній раді відсутні будь-які положення про преміювання та в свою чергу не затверджувались також. В поясненні про нарахування заробітної плати та премій, бухгалтером сільської ради ОСОБА_2 чітко вказано, що підставою для нарахування премій та матеріальної допомоги є фактично відпрацьований час, згідно табелів та рішення сесій чи розпорядження. Так, згідно наданої розрахунково-платіжної відомості ОСОБА_1 у вересні 2015 року була нарахована премія у розмірі 979,09 грн., підставою для нарахування якої стало розпорядження № 61 від 25 вересня 2015 року за підписом в.о. голови Кіровської сільської ради ОСОБА_1, яке зареєстроване в журналі загальних наказів від 25.09.2015 року за № 61.

Згідно пункту 23 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. №318, до складу «Витрат на оплату праці» включаються заробітна плата за окладами і тарифами, премії і заохочення, компенсаційні виплати, оплата відпусток та іншого невідпрацьованого часу, інші витрати на оплату праці. Тобто нарахування премій провадиться за рахунок витрат виробництва і включається до складу валових витрат підприємства у частині нарахованої до виплати премії, передбаченої у колективному договорі або трудовому договорі, контракті з працівником. В даному конкретному випадку умови нарахування та виплат заробітної плати органів місцевого самоврядування, Положення про преміювання, регулюються Постановою №268, та підтверджуються рішеннями відповідної ради. При відсутності Положення про преміювання, Положення про надання матеріальної допомоги, та ухилення від винесення розпоряджень на сесію для затверджень, платник податку не має права включити такі витрати до складу валових витрат.

На момент отримання документації в Кіровській селищній раді встановлено, що виплата премій в.о. голови Кіровської селищної ради ОСОБА_3 за вересень 2015 року становила 979,09 гривень, дана виплата здійснена згідно одноосібного винесеного розпорядження в.о. сільського голови Кіровської сільської ради ОСОБА_1 № 61 від 25 вересня 2015 року. Зазначене розпорядження не затвержено на засіданні сесії Кіровської селищної ради, питання про преміювання в.о. голови ОСОБА_1 на голосування не виносилось.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, зокрема, це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зокрема в даному випадку реальний конфлікт інтересів полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1, у вигляді оформлення розпорядження без проведення голосування та затвердження зазначеного розпорядження рішенням сесії, реально зіткнувся з її службовими повноваженнями з моменту реєстрації розпорядження в.о. сільського голови Кіровської сільської ради ОСОБА_3 № 61 від 25.09.2015 року про преміювання працівників виконавчого апарату Кіровської селищної ради в тому числі і її особисто.

При прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 Кіровську селищну раду Дніпропетровського району про наявний конфлікт інтересів не повідомляла.

Таким чином, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді в.о. голови Кіровської селищної ради у Дніпропетровському районі, являючись посадовою особою органів місцевого самоврядування, згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, порушуючи вимоги передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.ст. 12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, діючи умисно з мотивів особистих інтересів з метою одержання бюджетних грошових коштів не повідомила Кіровську селищну раду Дніпропетровського району про наявний конфлікт інтересів та винесла розпорядження в умовах реального конфлікту інтересів, а саме № 61 від 25.09.2015 року про особисте преміювання та працівників виконавчого апарату Кіровської селищної ради.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, повязане з корупцією відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає у неповідомленні у встановлений законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає у прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Розглянувши матеріал, суд дійшов висновку, що провина ОСОБА_1 підтверджується зібраними доказами: протоколом про вчинення адміністративного корупційного правопорушення № 39, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» та ч. 1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення; протоколом про вчинення адміністративного корупційного правопорушення № 40, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» та ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення; відповіддю селищного голови ОСОБА_4 від 25.04.2016 року № 233; протоколом Першої сесії Кіровської селищної ради шостого скликання від 10 листопада 2010 року; рішенням Першої сесії Кіровської селищної ради шостого скликання від 10 листопада 2010 року «Про визнання повноважень депутатів Кіровської селищної ради»; рішенням Першої сесії Кіровської селищної ради шостого скликання від 10 листопада 2010 року «Про затвердження секретаря Кіровської селищної ради»; посадовими обовязками секретаря селищної ради затверджених 14 січня 2011 року; розпорядженням голови Кіровської селищної ради ОСОБА_5 від 15 вересня 2015 року; декларацією про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік; розпорядженням в.о. голови Кіровської селищної ради ОСОБА_1 від 25 вересня 2015 року № 61 «Про преміювання працівників Кіровської селищної ради»; розрахунковою платіжною відомістю № 972 за вересень 2015 року; поясненнями ОСОБА_2 від 25 квітня 2016 року; поясненнями самої правопорушниці у судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В зв'язку з тим, необхідно призначити стягнення в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яка є більш тяжкою.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, а також особу порушниці, яка у судовому засіданні провину визнала, у скоєному покаялася, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 мірі адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу у дохід держави.

Згідно ст. 283 КУпАП України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 401 КУпАП).

Згідно ст. 4 Закону України про «Судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 13, 23, 30, 33, 36, 401, 172-7, 268, 276, 277, 278, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (р/р 0079, код класифікації доходів до бюджету 22030001, отримувач коштів - Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37976087, код банку отримувача - 805012, банк отримувача УДК у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, призначення платежу судовий збір за постанову у справі про адміністративне правопорушення) судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Копію постанови вручити ОСОБА_1, направити для відома та виконання Управлінню захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, прокурору Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а у разі несплати штрафу - для виконання відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ у Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.

Строк предявлення до виконання три місяці.

Постанова набрала чинності _____________________року.