Апеляційний суд міста Києва
№ 33/796/449/2016 м. Київ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Верховець Т.М., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року, закрито провадження у справі, щодо ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд мотивував своє рішення тим, що обставини події дорожньо-транспортної пригоди, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 212788 від 21 серпня 2015 року, належним чином не відображають, якими саме конкретними діями, водій ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 13.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, що в подальшому призвелидо виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, схема дорожньо-транспортної пригоди від 21 серпня 2015 року, долучена до вищевказаного протоколу, не дає чіткої та повноцінної можливості уявити та зрозуміти, в чому саме полягало порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, та фактично жодним чином не вказує на наявність факту беззаперечної вини даного водія у виникненні дорожньо-транспортної пригоди.

Судом враховано, що пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 містять протилежні відомості про обставини події дорожньо-транспортної

пригоди.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу. Апелянт просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2016 про закриття щодо ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення та ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_3 винним у ДТП, але згідно ст.38 КУпАП закрити провадження по справі. При цьому зазначає, що про постанову суду, він дізнався випадково лише 02.03.2016, а отже ним строк пропущено з поважнихпричин. ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Розглядаючи справу, судпершої інстанціїзначно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» де вказано про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Апелянт зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови, суддя Мартинов Є.О., не викликав та не допитала іншого учасника ДТП, як свідка, а саме його,хоча формально написав, що свідок належним чином викликався у судове засідання, але жодного доказу на це в матеріалах справи не має.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови та апеляційну скаргу, з наведених у ній доводів та підстав, пояснення ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги

та просили постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови суду, повертається апеляційним судом особі яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року, пропустив з поважних

причин. З матеріалів справи вбачається, що справа, щодо ОСОБА_3, суддею розглянута у відсутності ОСОБА_2 і в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення судом ОСОБА_2 про час та місце розгляду даної справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді адміністративної справи, згідно вимог ст. 280 КУпАП, повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закриваючи провадження у справі, щодо ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд мотивував прийняте рішення відсутністю у матеріалах справи доказів порушення ОСОБА_3 ПДР та невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №212788 від 21 серпня 2015 року, зазначено, що 21.08.2015 об 18 год. 39 хв. по вул. Петра Несторова в м. Києві, водій автомобіля Porsche Panamera д.н.з. НОМЕР_3, рухаючись в сторону вул. Ежена Потьє не дотримався інтервалу, чим спричинив зіткнення та пошкодження автомобіля Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_4. При цьому, як правильно зазначено у постанові суду першої інстанції, у протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, не вказано суть правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_3, оскільки не зазначено, які конкретні дії були ним вчинені, в порушення п. 13.1 та 13.3.ПДР, що в подальшому призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

На невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, вказувалося і у постанові судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року, якою справу про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП, було направлено до Управління патрульної служби в м. Києві для належного оформлення, з підстав неконкретності суті правопорушення інкримінованого ОСОБА_3

Разом з тим, зазначені недоліки протоколу не були усунуті.

Наявна у матеріалах справи схема місця ДТП (а.с.5) сама по собі, без зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, конкретних дій, які були вчиненні ОСОБА_3, в порушення п. 13.1 та 13.3.ПДР, що в подальшому призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, не підтверджує винуватість останнього у порушенні зазначених вище пунктів Правил дорожнього руху, а відповідно

і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В матеріалах справи наявні пояснення обох учасників дорожньо - транспортної пригоди.

Згідно пояснень водія ОСОБА_3, він 21 серпня 2015 року о 18 год. 39 хв., керуючи автомобілем PorschePanamera д.н.з. НОМЕР_3 в м. Києві по вул. Петра Несторова зі сторони п-ту. Перемоги в напрямку вул. Ежена Потьє. Рухаючись по вул. Несторова, його автомобіль, обігнав автомобіль Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_4 з лівого боку. В момент повороту, його автомобіль, «підрізав» автомобіль HyundaiSonata. Після зіткнення автомобілів, водій автомобіля Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_4, здійснив рух назад, а потім вперед, в результаті чого вирівняв свій автомобіль. Дані пояснення підтвердив ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції.

З пояснень водія ОСОБА_2, вбачається, що він 21 серпня 2015 року о 18 год. 39 хв., керуючи автомобілем HyundaiSonata д.н.з. НОМЕР_4 в м. Києві по вул. Петра Несторова зі сторони п-ту. Перемоги в напрямку вул. Ежена Потьє. Рухаючись на своєму автомобілі, при виїзді на вул. Ежена Потьє, зупинився, щоб пропустити автобус, який рухався йому на зустріч по головній смузі руху та в цей час відчув поштовх з правого боку свого автомобіля, а саме в передні пасажирські двері. Дані пояснення підтвердив ОСОБА_2 в судовому засіданні Апеляційного суду м. Києва.

Ці пояснення водіїв транспортних засобів Porsche Panamera д.н.з. НОМЕР_3 та HyundaiSonata д.н.з. НОМЕР_4 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відповідно, є взаємовиключними та містять протилежні між собою відомості про обставини ДТП.

За таких обставин, суддя дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстав для скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року, щодо ОСОБА_3, як про це йдеться у апеляційній скарзі ОСОБА_2, не вбачається, тому, постанову суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року, щодо ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року, якою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Т.М.Верховець