Справа № 163/977/16-п
Провадження № 3/163/819/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1, - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 районної організації УТМР ОСОБА_4,

розглянувши матеріали справи, що надійшли від голови президії ОСОБА_3 районної організації УТМР, за протоколом №000339 від 14.05.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії АС №359100, виданий ОСОБА_3 УМВС України у Волинській області 17.12.1997 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 14 травня 2015 року з 20 год. до 22 год., в порушення вимог ст.ст.10, 17 Закону України «Про тваринний світ», ст.ст.12, 14, 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», спільно з громадянином ОСОБА_5, здійснював незаконне полювання в угіддях ОСОБА_3 районної організації УТМР (обхід №6), поблизу с.Вижгів Любомльського району Волинської області, без належних на це документів, яке мало наслідком добування чотирьох самців козулі, полювання на яких у вказаний період заборонено, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.85 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суд не зявився, однак свої права та інтереси доручив представляти ОСОБА_2, як його представнику, згідно укладеної довіреності від 11.04.2016 року серії НАІ №545647.

Представник особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 в суді вказав на відсутність в діях його довірителя ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, оскільки у вказаний в протоколі час та в зазначеному місці незаконним полюванням не займався, тварин «козулі» не вбивав. Пояснив, що у зазначений день, на мобільний телефон ОСОБА_1 надійшов телефонний дзвінок про те, що на території належного йому ТзОВ «Вікінг» браконьєри займаються незаконним полюванням. Після даного дзвінка, ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_5 і попросив останнього поїхати разом з ним, оглянути угіддя ТзОВ «Вікінг» та перевірити дану інформацію. Приїхавши на вказане місце, в кущах вони побачили «браконьєра» та ОСОБА_5 вирішив підійти до нього ближче, а сам ОСОБА_1 залишився в автомобілі останнього. Через деякий час ОСОБА_1 побачив, як ОСОБА_5 з кущів підняв тушу мертвої «козулі», та до нього почали збігатись якісь люди. Про знайдені туші вбитих тварин по телефону повідомив іншого співзасновника мисливських угідь «Вікінг» ОСОБА_6 та, порадившись з ним, вирішили скласти акт про виявлення вбитих тварин і про даний факт повідомити працівників міліції. Тоді ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 склали відповідний акт та про вказаний факт мали намір повідомити правоохоронні органи. Прибувши на місце події, працівники міліції вилучили: карабін, приналежний ОСОБА_1, який за день до цього він віддав ОСОБА_5 для ремонту, та який останній взяв з собою, щоб його повернути, автомобіль ОСОБА_5 та мертвих тварин. По даному факту були внесені відомості в ЄРДР і в рамках кримінальної справи проводилась експертиза вибухових речовин, за результатами якої, у висновку чіткої відповіді на питання: «чи мав місце постріл саме з карабіна ОСОБА_1М.», немає. Вказав, що відповідно до протоколу огляду місця події, за його результатами гільз вилучено не було, оскільки їх взагалі не було, ніхто не бачив чи стріляв ОСОБА_1 з карабіна, балістична експертиза по справі не проводилась. Не здобуто доказів того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 була домовленість з приводу дій кожного з них, за результатами огляду місця події, знаряддя вчинення правопорушення не вилучалось, зокрема, не вилучався та не досліджувався ніж. Крім цього, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, порушено права його довірителя, зокрема, пояснення в останнього не відбирались, копія протоколу не вручалась та право на захист забезпечено не було. Також вважає, що складений відносно ОСОБА_1, який є співзасновником ТзОВ «Вікінг», протокол є наслідком судових спорів між даним товариством та ОСОБА_3 районною організацією УТМР з приводу території мисливських угідь. Враховуючи те, що ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, оскільки жодних адміністративних правопорушень не вчиняв, просив провадження у справі відносно останнього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 85 КУпАП, та в задоволенні заяви голови президії ОСОБА_3 районної організації УТМР про відшкодування завданих збитків відмовити за її безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до відповідальності, показання свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000187 та зібрані у справі письмові докази, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Дослідженими судом доказами встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №000339 відносно ОСОБА_1 складено 14.05.2015 року та цього ж дня о 22 год. 15 хв. головний мисливствознавець ДП «Любомльське ЛГ» ОСОБА_7 в телефонному режимі звернувся в чергову частину ОСОБА_3 УМВС України у Волинській області з повідомленням про те, що між с.Вижгів та урочищем «Дике», на території обходу №6 обслуговування ОСОБА_3 районної організації УТМР, виявлено факт незаконного полювання.

У протоколі огляду місця події від 14.05.2015 року та фото-таблицях до протоколу, складених слідчим СВ ОСОБА_3 УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 у присутності понятих, зафіксовано факт знаходження на місцевості біля села Вижгів Любомльського району, а саме, ділянці біля дороги, яка веде від кінця села в західному напрямку, 500 м. від кінця села з правої сторони дороги: автомобіля марки «Рено Кенго», р.н.з.АС5896АН, жовтого кольору, у якому, в багажному відділенні, на полиці, виявлено футляр чорного кольору з вмістом нарізної мисливської зброї з оптичним прицілом та маркуванням «ANSCHUTZ-1740», калібр 222 REM, заводський номер 3067447, яка, згідно дозволу №АС 000-50 від 05.07.2012 року (дійсний до 05.07.2015 року), зареєстрована на імя ОСОБА_1, в багажному відділенні виявлено три туші дикої тварини «кози» з отворами в тулубі близько 1 см., та з лівої сторони від даного автомобіля, на траві виявлено ще одну тушу дикої тварини «кози», у якої перерізане горло та по середині на спині, в області хребта виявлено отвір діаметром близько 1 см.

По факту незаконного полювання 14 травня 2015 року з 20 год. до 22 год. в угіддях ОСОБА_3 районної організації УТМР (обхід №6), поблизу с.Вижгів Любомльського району Волинської області, слідчим СВ ОСОБА_3 УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 15.05.2015 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 за ознаками ч.1 ст.248 КК України.

За результатами проведеного досудового розслідування, цим же слідчим прийнято постанову від 29.03.2016 року про закриття кримінального провадження, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.248 КК України.

Як вбачається зі змісту даної постанови, підставою для закриття кримінального провадження слугувала відсутність обєктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.248 КК України, оскільки заподіяна незаконним полюванням шкода не є істотною, територія, де було виявлено факт незаконного полювання, а саме, між с.Вижгів Любомльського району Волинської області та урочищем «Дике», не є територією природно-заповідного фонду, а вид тваринного світу козуля не занесена до Червоної книги України. Поміж цього, у цій же постанові вказано, що в ході досудового розслідування, доказів, які вказували б на наявність ознак субєктивної сторони даного кримінального правопорушення не встановлено.

Зазначена постанова слідчого про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом в сукупності з іншими, зібраними у справі доказами.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 у присутності свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від дачі пояснень та підпису в протоколі відмовився.

Разом з цим, на стадії досудового розслідування ОСОБА_1 давав показання в якості свідка, що зафіксовані у протоколі його допиту від 24.03.2016 року.

У вказаних показаннях ОСОБА_1 вказав, що орієнтовно з 1987 року є мисливцем та має зареєстровану у законному порядку зброю (5 одиниць нарізної мисливської зброї), а з 2014 року є співзасновником мисливських угідь «Вікінг», що на території Любомльського району. Оскільки на початку травня 2015 року у нього вийшов з ладу мисливський карабін марки «Аншуз», тому 13.05.2015 року він звернувся за допомогою до свого знайомого ОСОБА_5, який має навики у ремонті такої зброї та погодився усунути наявні у ньому несправності. 14.05.2015 року ОСОБА_5 відремонтував карабін та почистив його ствол із застосуванням спеціального мастила, а ввечері, приблизно о 19 год., на власному автомобілі марки «Рено Кенго» привіз йому додому. Так як до нього зателефонувала довірена особа та повідомила про можливий факт незаконного полювання, а його власний автомобіль на той час вийшов з ладу, він попросив ОСОБА_5 поїхати разом із ним оглянути мисливські угіддя «Вікінг», що біля села Вижгів Любомльського району. Приблизно о 20 год., проїхавши с.Вижгів та не доїжджаючи до урочища «Дике», з правої сторони ґрунтової дороги, приблизно на відстані 150 м. від дороги, територія якої не є мисливськими угіддями «Вікінг», ОСОБА_5 побачив чоловіка, який тягнув з поля в чагарники щось схоже на тушу тварини, у звязку із чим зупинився та вийшов оглянути місцевість. Пройшовши кілька метрів в сторону поля, ОСОБА_5 повернувся назад та вони поїхали далі до мисливських угідь «Вікінг», а це місце, де була ніби-то туша, мали перевірити по дорозі назад. Проїхавши до моста через річку «Неретва», зупинились, це вже була територія мисливських угідь «Вікінг», та через 15-20 хв. почули три постріли зі сторони села Замлиння, у звязку із чим відразу поїхали в зазначеному напрямку. Приблизно через 100 м. від моста, в рідколіссі побачили особу, яка тягнула тушу в сторону меліоративного рова та, побачивши їх, кинула тушу і побігла через рів у ліс. Коли вони підїхали до зазначеного місця та підійшли до рова, то побачили там три туші диких кіз з вогнепальними пораненнями. Про даний факт по телефону він повідомив іншого співзасновника мисливських угідь «Вікінг» ОСОБА_6 Порадившись з ОСОБА_5, вирішили скласти акт виявлення та вилучення вказаних туш, після чого - повідомити про даний факт працівникам міліції. Перебуваючи на цьому ж місці, він склав зазначений акт, який, окрім нього, також підписав ОСОБА_5 Після цього, цих три туші завантажили у багажник автомобіля і поїхали фіксувати виявлення першої туші. До зазначеного місця вони не доїхали, ОСОБА_5 зупинив автомобіль біля дороги і пішов забирати знайдену тушу, а сам він залишився в автомобілі. Через кілька хвилин до автомобіля підбігли декілька чоловіків, це були члени Любомльської РО УТМР, притягнули тушу дикої кози, привели ОСОБА_5 та почали звинувачувати їх у незаконному полюванні. На місці вони пояснювали, що туші тварин лише виявили, а не вполювали, однак останні їм не повірили та на місце події викликали працівників міліції.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, не визнає, про що також зазначив його представник в суді, його винуватість у скоєнні даного правопорушення ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, а саме, показаннях свідків та письмових матеріалах.

Як вбачається з копії наказу ОСОБА_3 районної організації УТМР №2 від 07.05.2015 року, з метою недопущення браконьєрства на території мисливських угідь даної районної організації, створено рейдові бригади з єгерів ОСОБА_3 районної організації УТМР, працівників державної лісової охорони, екологічної безпеки, голів ПМК, членів УТМР, працівників ОВС.

Допитаний в якості свідка єгер Любомльської РО УТМР ОСОБА_11 суду показав, що 14.05.2015 року приблизно о 19 год. 20 хв. до нього зателефонував житель с.Вижгів та повідомив, що приїхав автомобіль марки «Кенго» жовтого кольору, чути постріли та крик козла. О 19:30 год. про дані факти, а також те, що він виїжджає на рейд, повідомив голову президії ОСОБА_3 районної організації УТМР - ОСОБА_12 На місце події виїхав разом з ОСОБА_13 Відїхавши від села Вижгів приблизно 300 метрів, побачив сліди автомобіля та зупинився на їх місці. По праву сторону дороги побачив «збиту» з трави росу та, оскільки це мало місце після дощу, було видно, що по траві хтось пройшов. Прослідувавши по цих слідах метрів 100, виявив вбиту козулю з перерізаним горлом, про що відразу повідомив єгеря ОСОБА_14 ОСОБА_14 вони повертались назад на дорогу, пролунав ще один постріл. Незабаром на місце уже приїхали ОСОБА_7 та ОСОБА_14 Хлопці залишились на місці, а він пішов в сторону, звідки пролунав постріл. Пройшовши 1,5-2 кілометри, почув ще два постріли, а в подальшому - звук автомобіля, який повертався уже назад. Це був автомобіль марки «Рено Кенго» жовтого кольору, приналежний ОСОБА_5, який сидів за кермом, а ОСОБА_1 сидів збоку. Даний автомобіль відразу підїхав до місця виявлення ним мертвого козла. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_5 попрямував в сторону забитої кози, а ОСОБА_1 став зі сторони дверки водія. Коли свідок підбіг до автомобіля, то ОСОБА_1 вскочив в машину і хотів втекти, але він вийняв ключі з замка запалення і не дав йому поїхати. ОСОБА_5 затримали ОСОБА_10 та ОСОБА_15, які були біля вбитого козла. Автомобіль оглядали після того, як приїхали працівники міліції, за результатами огляду, у багажному відділенні виявили три туші мертвих козлів та карабін, який знаходився зверху на полиці. Вказав, що у ОСОБА_1 була кобура з ножем, яка знаходилась на його поясі.

Свідок ОСОБА_13 підтвердив показання ОСОБА_11 та суду показав, що від останнього в телефонному режимі дізнався про те, що неподалік села Вижгів проводиться незаконне полювання, у звязку із чим, приблизно о 19:30 год., разом з ОСОБА_11 автомобілем поїхали на вказану територію. Приїхавши на місце, прослідували по слідах автомобіля та виявили тушу мертвої козулі. Після цього, ОСОБА_11 пішов далі по дорозі по слідах автомобіля, а він - в напрямку села Вижгів, одночасно по телефону повідомивши про даний факт: мисливствознавця ОСОБА_7, інших єгерів та на них очікував. Також вказав, що в період цих подій чув декілька пострілів, які лунали зі сторони, куди вели сліди автомобіля. Коли повернулись до місця виявлення мертвої козулі, там були: ОСОБА_5, ОСОБА_1, автомобіль, у якому виявили туші трьох мертвих козуль, а четверта туша мертвої козулі, що була виявлена ними відразу, лежала в кущах - за 30-40 метрів від автомобіля.

Свідок ОСОБА_15 показав, що приблизно о 19 год. 30 хв. до нього на мобільний телефон зателефонував єгер ОСОБА_3 р/о УТМР ОСОБА_11, який повідомив, що необхідно виїхати на допомогу у затриманні порушників, які здійснюють незаконне полювання, та перекрити дорогу, так як неподалік с.Вижгів Любомльського району чути постріли та крик диких тварин, після чого він відразу зателефонував ОСОБА_9, з яким автомобілем виїхав до зазначеного місця. Приїхавши на місце приблизно о 20:00 год., їм показали місце, де ОСОБА_11 виявив тушу дичини. Разом з ОСОБА_10, який підійшов на допомогу, залишились на зазначеному місці та очікували вказівок щодо подальших дій, а ОСОБА_11 пішов далі по слідах автомобіля. Упродовж години півтори по цьому, вони чули постріли, а, почувши звуки руху автомобіля, «затаїлись». Після чого на доріжці, приблизно за 100 метрів від них, побачили автомобіль жовтого кольору марки «Кенго», з якого вийшов один чоловік, після наближення якого, вони впізнали у ньому ОСОБА_5 Туша мертвої козулі знаходилась від них приблизно за 10 метрів та була прихована - накрита травою. ОСОБА_5, вийшовши з автомобіля, цілеспрямовано попрямував в напрямку даного місця, де за вуха та роги взяв козулю і потягнув її до автомобіля. Після того, як ОСОБА_5 протягнув козулю орієнтовно 15 метрів, вони вийшли з засідки та останнього затримали. В подальшому, в зазначеному автомобілі, біля якого стояв ОСОБА_1, виявили ще три туші мертвих козуль та чохол з-під рушниці, який знаходився на верхній полиці. Після приїзду, за їх викликом, працівників міліції, було встановлено, що в чохлі знаходиться карабін. Зауважив, що карабін повинен постійно знаходитись у чохлі, оскільки в іншому випадку може «збитись» приціл.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 14.05.2015 року до нього зателефонував ОСОБА_15 та повідомив про незаконне полювання, яке проводиться біля села Вижгів, після чого вони спільно виїхали на зазначене місце, де уже був ОСОБА_13 Після того, як підїхав автомобіль жовтого кольору марки «Кенго», він з ОСОБА_11 затримали ОСОБА_1, а хлопці, які були в засідці біля туші мертвої козулі, за 100 метрів від даного автомобіля, в цей час затримали ОСОБА_5 Коли він з ОСОБА_11 підійшов до автомобіля, ОСОБА_1, побачивши їх, намагався втекти, однак ОСОБА_11 цьому завадив. В даному автомобілі було виявлено три мертві козулі та карабін, який знаходився в чохлі.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що до нього зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що на території ОСОБА_3 р/о УТМР ведеться незаконне полювання. Приїхавши в с.Вижгів, там побачив єгеря ОСОБА_11, який розповів, що по слідах «збитої» з трави роси знайшов вбиту козулю. Після цього, він та ОСОБА_15 залишились на зазначеному місці очікувати того, хто прийде забирати мертву козулю, та у цей період також чули ще два постріли, які почергово пролунали з періодичністю у 10 хвилин. Забирати застрелену козулю приблизно через годину прийшов ОСОБА_5, який, взявши козулю за роги, почав її сунути, а ОСОБА_15 усе це знімав на мобільний телефон. Потім ОСОБА_5, побачивши їх, почав втікати, однак вони його наздогнали. Привівши ОСОБА_5 до автомобіля, біля нього побачили ОСОБА_1, а в багажному відділенні автомобіля - три туші забитих козуль і чохол, у якому, як було встановлено після приїзду працівників міліції, знаходився карабін. Крім цього вказав, що у ОСОБА_1 бачив кобуру. Перебуваючи у ОСОБА_3, у його присутності мисливствознавець ОСОБА_7, понюхавши карабін, повідомив, що від нього чути запах пороху.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що 14.05.2015 року приблизно о 20:00 год. до нього зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що неподалік села Вижгів чути постріли та «крик» козулі, про що останньому, в свою чергу, в телефонному режимі доповіли жителі даного села. Після цього, про даний факт він відразу по телефону повідомив іншим єгерям. Приїхавши на місце, там був ОСОБА_13, а ОСОБА_11 уже пішов по слідах автомобіля. Потім приїхав ОСОБА_7 та усі присутні там єгеря розійшлися по різних місцях, зокрема, ОСОБА_15 та ОСОБА_10 були біля мертвої козулі, а ОСОБА_9 на дорозі. Вказав, що у період з 20:00 год. до 21:00 год. пролунало ще три постріли. В подальшому, єгері затримали ОСОБА_1, а ОСОБА_5 привели за руки, оскільки останній намагався втекти. В автомобілі виявили мертвих козуль та карабін в чохлі, також в даному автомобілі було дуже багато крові. Крім цього показав, що ОСОБА_7, понюхавши виявлений карабін, повідомив, що від нього чути свіжим порохом, тобто мав місце «свіжий» постріл.

Мисливствознавець ДП «Любомльське лісове господарство» ОСОБА_7, допитаний в якості свідка, показав, що 14.05.2015 року приблизно о 20:00 год. йому зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що біля с.Вижгів проводиться незаконне полювання, у звязку із чим він відразу виїхав до вказаного села. Прибувши на місце, там уже були єгеря, які вказали, що знайшли застрелену козулю з перерізаним горлом. Декілька єгерів залишились біля туші мертвої козулі, декілька - пішло по слідах автомобіля, а інші перекрили всю дорогу, при цьому, свої дії координували в телефонному режимі. Приблизно о 22:00 год. зателефонували хлопці та повідомили, що в їх напрямку рухається автомобіль жовтого кольору. Після того, як даний автомобіль зупинився, з нього вийшов один чоловік, який відразу пішов в напрямку застреленої козулі. В подальшому було затримано ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та викликано працівників міліції. В автомобілі було виявлено три туші застрелених козуль та чохол, в якому знаходився карабін. Також вказав, що особисто нюхав даний карабін та від нього було чути свіжий запах пороху.

Крім цього, допитаний в якості свідка, слідчий СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 суду показав, що 14-15 травня 2015 року, орієнтовно о 22 год., в складі оперативної групи він виїжджав на виклик, який надійшов в ОСОБА_3 від ОСОБА_7, з приводу виявлення останнім факту незаконного полювання поблизу с.Вижгів Любомльського району. Проїхавши зазначене село та, не доїжджаючи до урочища «Дике», на грунтовій дорозі, з правої її сторони, слідчо-оперативною групою було виявлено автомобіль марки «Рено Кенго» та, орієнтовно за 5 метрів від нього, одну особину вбитої кози. На місці події знаходились: ОСОБА_1, мисливствознавець ОСОБА_7, представники ОСОБА_3 р/о УТМР, пізніше підійшов ОСОБА_5 Він, як слідчий, почав документувати даний факт, зокрема, з дозволу власника транспортного засобу ОСОБА_5, було оглянуто автомобіль, в ньому виявили ще 3 туші вбитої кози та зброю. За результатами огляду, було складено протокол огляду місця події, зафіксовано місце знаходження виявлених туш кіз, та вилучено: автомобіль, зброю, туші вбитих тварин в кількості 4 особин та поміщено на штраф-майданчик ОСОБА_3 По даному факту відомості внесено до ЄРДР та проводились слідчі дії. В рамках кримінального провадження ним, як слідчим, давалось доручення опитати всіх присутніх на місці події та, на той момент, ОСОБА_1 і ОСОБА_5 від дачі будь-яких пояснень відмовились. Допит вказаних осіб проводився значно пізніше, зокрема, тоді, коли останні виявили бажання давати пояснення. Акт про виявлення і вилучення від 14.05.2015 року надав ОСОБА_1 особисто на місці події.

Аналізуючи показання зазначених свідків, які свідчили в суді під присягою, вбачається, що вони є послідовними, деталізованими, між собою логічно узгодженими, відповідають письмовим доказам у справі та обєктивно відтворюють картину виявлення вчиненого правопорушення, а тому їх ігнорувати чи не приймати до уваги у суду немає підстав.

При цьому, суд враховує й те, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_1 відмовився приймати участь у проведенні одночасного допиту із вказаними свідками, а громадянин ОСОБА_6, якому ніби-то ОСОБА_1 в телефонному режимі повідомляв про факт виявлення на території мисливських угідь «Вікінг» трьох туш диких кіз з вогнепальним пораненням, для допиту в судовому засіданні, в якості свідка, на неодноразові виклики суду у жодному випадку не зявився, та його явка стороною захисту з метою ствердження доводів ОСОБА_1 забезпечена не була.

Щодо показань свідка ОСОБА_12, то суд до уваги їх не приймає, оскільки останній не був безпосереднім очевидцем аналізованих подій, про які йому стало відомо зі слів свідків, які судом допитані.

Рішенням Волинської обласної ради шостого скликання від 22.07.2014 року №27/42, Договором про умови ведення мисливського господарства від 10 жовтня 2014 року, укладеним між Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ОСОБА_3 районною організацією Українського товариства мисливців і рибалок, а також доданою до матеріалів справи копією викопіювання території ОСОБА_3 районної організації УТМР, доводиться та обставина, що факт виявлення автомобіля марки «Рено Кенго», р.н.з. АС5896АН, мисливської вогнепальної зброї та чотирьох туш мертвих диких козуль мав місце саме на території мисливських угідь, які перебувають у користуванні ОСОБА_3 районної організації УТМР, та дана обставина не заперечується стороною захисту.

З Договору про умови ведення мисливського господарства від 10 жовтня 2014 року слідує, що станом на зазначену дату в угіддях, наданих в користування ОСОБА_3 районній організації УТМР, перебуває 285 голів козулі.

З копії акту комісії управління ветеринарної медицини в ОСОБА_3 районі від 18.05.2015 року №70 встановлено, що 15.05.2015 року даною комісією було проведено огляд і пат. розтин чотирьох туш диких тварин, яких ідентифіковано, як трупи диких кіз самців. При їх розтині були виявлені вогнепальні наскрізні поранення, що стали причиною загибелі тварин, при цьому, сторонніх предметів (кулі, дроб, продукти пострілу і т.д.) не виявлено.

Оскільки згідно звіту ОСОБА_3 міжрайонної державної лабораторії ветеринарної медицини №27-30-0038 від 15.05.2015 року мясо даних тварин визначено не придатним для харчових цілей, тому вказані чотири туші диких тварин вагою 70 кг. утилізовано, що підтверджується відповідним актом утилізації від 20.05.2015 року.

Щодо доводів сторони захисту про невинуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні та відсутності в матеріалах справи доказів здійснення останнім полювання 14.05.2015 року, то такі не знайшли свого належного підтвердження, виходячи з наступного.

Письмові показання ОСОБА_1 від 24.03.2016 року, у яких він вказав, що є мисливцем з 1987 року, дають підстави вважати, що при такому стажі (28 років) він обізнаний із законодавством, яким регламентовано здійснення полювання.

У ст.1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» наведено визначення таких понять, як полювання та продукція полювання.

Так, полювання - дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і саме добування (відстріл, відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах, а продукція полювання - добуті шляхом полювання або придбані (набуті) будь-яким іншим шляхом туші мисливських тварин, їх частини (м'ясо, субпродукти, шкури, роги, черепи, ікла тощо), а також відловлені живі мисливські тварини.

Статтею 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» регламентовано, що до полювання прирівнюється, зокрема, перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня).

Факт перебування ОСОБА_1 на території мисливських угідь ОСОБА_3 районної організації УТМР з вогнепальною мисливською зброєю та добутою продукцією полювання підтверджено, як письмовими доказами у справі, зокрема, протоколом огляду місця події від 14.05.2015 року, так і показаннями допитаних судом свідків, що обєктивно спростовує доводи сторони захисту щодо причин перебування ОСОБА_1 на місці та в час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вказав представник ОСОБА_2, його довіритель ОСОБА_1 є колишнім співробітником міліції.

З огляду на зазначену обставину щодо особи ОСОБА_1, суд піддає переконливому сумніву та вважає надуманими доводи останнього щодо причин завантаження туш трьох мертвих козуль в автомобіль ОСОБА_5 та їх наміри звернутись в правоохоронні органи по факту їх виявлення, оскільки обґрунтованих доводів у необхідності вчинення ними таких дій, як самовільне завантаження мертвих козуль у власний автомобіль без виклику працівників міліції, що є обовязковим та необхідним для фіксації факту виявлення вбитих з вогнепальної зброї диких тварин у встановленому порядку, а також виявлення можливих слідів таких протиправних дій та осіб, які їх вчинили, не наведено та суд таких не знаходить.

Ні ОСОБА_1 у письмових показаннях від 24.03.2016 року, ні його представником у судовому засіданні не надано логічного пояснення причин завантаження вбитих з вогнепальної зброї трьох тварин диких козуль в автомобіль, як і не зазначено місця куди планувалось їх транспортувати, а також не наведено жодних підстав необхідності брати з собою зброю карабін з метою виявлення браконьєрів (як їх версії), та причин не залишення даної «відремонтованої» зброї ОСОБА_1 вдома.

Поміж цього, як вбачається з протоколу допиту ОСОБА_1, в якості свідка, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, останній показати місце виявлення трьох туш вбитих козуль та взяти участь у слідчому експерименті відмовився.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 телефонував до іншого співзасновника ТзОВ «Вікінг» ОСОБА_6, окрім пояснень останніх, наявних у матеріалах кримінального провадження, жодним іншим доказом не доведено, а враховуючи ту обставину, що дані особи є співзасновниками ТзОВ «Вікінг», тому суд вважає ОСОБА_6 заінтересованою особою у даній справі.

Щодо акту виявлення та вилучення від 14.05.2015 року на території мисливського господарства «Вікінг» (квартал №42 Замлинського лісництва ОСОБА_3 ДПГ) трьох туш самців козулі, складеного ОСОБА_1 та ОСОБА_5, який міститься у матеріалах кримінального провадження, та на який посилається ОСОБА_1 на ствердження своїх доводів, то даний акт сили доказу, в порядку ст.251 КУпАП, не має та його зміст будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджується. Що стосується показань слідчого СВ Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8, який вказав про надання йому даного акту ОСОБА_1 на місці події, то даний факт у встановленому порядку не зафіксований, про що свідчить зміст протоколу огляду місця події від 14.05.2015 року та матеріали кримінального провадження вцілому, які не містять документального відображення порядку його приєднання та статус даного документу.

Крім цього, на факт незаконного полювання ОСОБА_1 обєктивно вказує й та обставина, що останній намагався втекти з місця виявлення їх єгерями ОСОБА_3 районної організації УТМР, про що ствердно засвідчили свідки: ОСОБА_11 та ОСОБА_9, які завадили ОСОБА_1 це зробити, а факт не виявлення на місці події: куль, гільз, дробів, інших продуктів пострілу, як і те, що допитані судом свідки не були безпосередніми очевидцями вчинених пострілів, в розрізі положень ст.12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», не можуть слугувати доказом правомірності дій ОСОБА_1 та спростовувати його винуватість у незаконному полюванні.

За результатами проведеної, за постановою слідчого, судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, експертом НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області складено висновок від 20.07.2015 року за №0424/0424, з якого слідує, що надати відповідь на питання: «Чи проводився із наданої на дослідження зброї (мисливський нарізний карабін марки «ANSCHUTZ-1740», заводський номер 3067447) постріл після останнього чищення каналу ствола?» не надається можливим з причини одночасної присутності продуктів пострілу (нітроефірів, нітрит- та нітрат-іонів, дифеніламіну, які можна віднести до продуктів згоряння бездимного нітроцелюлозного пороху), частинок бездимного нітроцелюлозного пороху зі слідами термічного впливу та нафтопродуктів типу мастила.

Отже, зазначеним висновком ні стверджено, ні спростовано фактів та обставин, які підлягають доказуванню у даній справі.

Натомість, свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 ствердили, що останній, після затримання ОСОБА_1 та ОСОБА_5, нюхав виявлений в автомобілі карабін та констатував наявність на ньому свіжого запаху пороху, що, в свою чергу, свідчить про нещодавнє здійснення з нього пострілу. Приймаючи до уваги такі показання свідків, суд зважує на те, що свідок ОСОБА_7 є мисливствознавцем, а тому обізнаний з мисливською справою.

Не спростовує винуватості ОСОБА_1 у незаконному полюванні, внаслідок якого добуто чотири самці козулі, й винесена слідчим СВ ОСОБА_3 УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 постанова про закриття кримінального провадження №0000187 від 29.03.2016 року, у якій вказано те, що в ході досудового розслідування доказів, які вказували б на наявність ознак, зокрема субєктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України, оскільки дана постанова, як процесуальне рішення органу досудового розслідування, приймалась по виявленому факту незаконного полювання, а не щодо конкретної особи, зокрема, ОСОБА_1

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, мотиви непричетності до незаконного полювання ОСОБА_1, внаслідок якого добуто чотири дикі козулі, що наведені представником останнього, суд розцінює виключно як побудовану версію самозахисту, яка спрямована на уникнення від відповідальності за вчинене, оскільки наведені стороною захисту доводи жодним доказом у справі не підтвердились. Поміж цього, судом встановлено, що пояснення ОСОБА_1 та його представника є суперечливими щодо фактичних обставин та перебігу подій.

Щодо доводів представника ОСОБА_2 про те, що його довірителю протокол про адміністративне правопорушення не вручався, пояснення у нього не відбирались та передбачені законом права не розяснювались, то суд їх до уваги не приймає, оскільки, як ствердив свідок ОСОБА_11, який складав даний протокол про адміністративне правопорушення, та це підтверджується самим протоколом, ОСОБА_1 від отримання протоколу, підпису у ньому та дачі пояснень відмовився у присутності свідків, що відповідає положенням ч.3 ст.256 КУпАП. Будь-яких порушень процесуальних прав ОСОБА_1 під час провадження даної справи судом також не встановлено, при цьому, матеріали справи свідчать про те, що останній достовірно був обізнаний із запровадженням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст.85 КУпАП, на виклики до суду не зявлявся та з метою захисту своїх прав скористався послугами представника.

З приводу наявності судових спорів між ТзОВ «Вікінг» та ОСОБА_3 районною організацією УТМР щодо території мисливських угідь, на які вказував представник ОСОБА_2, як на підставу складання відносно його довірителя протоколу про адміністративне правопорушення, то такі на увагу суду не заслуговують, оскільки у протоколі та зібраних у справі доказах зафіксовані конкретні факти та події, які підлягають оцінці в рамках законодавства про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 85 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил полювання (без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) вчинене повторно, чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачено, що полювання може здійснюватися, зокрема на самця козулі, з 1 травня по грудень включно.

Частина 2 даної норми вказує, що строки полювання (конкретна дата відкриття та закриття полювання на певний вид мисливських тварин, дні полювання протягом тижня) та порядок його здійснення, а також норма добування мисливських тварин визначаються користувачем мисливських угідь у межах строків, визначених цим Законом, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями та доводяться користувачами мисливських угідь до відома громадськості.

З наданих представником ОСОБА_3 районної організації УТМР належним чином завірених копій наказів даної районної організації від 01.09.2014 року №7, від 01.10.2014 року №8 та від 10.07.2015 року №4 слідує, що проведення полювання на території угідь, закріплених за ОСОБА_3 районною організацією УТМР, на самців і самок козулі встановлено з 20 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно та з 07 листопада по 31 грудня 2015 року включно, тобто в період з 01 січня 2015 року по 06 листопада 2015 року полювання на зазначених угіддях на вказаний вид дикої тварини було заборонено, про що в судовому засіданні також вказав представник ОСОБА_3 районної організації УТМР.

Згідно ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється, зокрема: полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму; в угіддях, не зазначених у дозволі; полювання у заборонений час, а саме: у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин; у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу).

Статтею 14 цього ж Закону визначено, що документами на право полювання (для громадян України) є: посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо); відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання; паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання.

Зазначені документи мисливець зобов'язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред'являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.

Аналогічна норма закріплена й у статті 23 Закону України «Про тваринний світ».

З довідок , виданих ОСОБА_3 районною організацією УТМР від 23.05.2016 року за вих.№38 та №39, встановлено, що ОСОБА_1 не є членом ОСОБА_3 районної організації УТМР та ліцензія на добування копитних звірів у 2015 році йому не видавалась.

Таким чином, на підставі аналізу досліджених судом доказів в їх логічному та системному звязку, сумніву у винуватості та наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, які виразились у порушенні правил полювання без належного на те дозволу та у заборонений час, яке мало наслідком добування диких тварин (чотирьох самців козуль), у суду не виникає.

Згідно ст.40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

У відповідності до зазначеної норми, ОСОБА_3 районною організацією УТМР подано заяву про стягнення з ОСОБА_1 заподіяних незаконним полюванням в угіддях ОСОБА_3 районної організації УТМР збитків в розмірі 32000,00 грн., які обраховані у відповідності до наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України та Державного комітету Лісового господарства України від 18.07.2007 року №332/262 «Про затвердження Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України)», виходячи з розрахунку 8000,00 грн. збитків за одну козулю.

Однак, достатніх підстав для вирішення питання про відшкодування заподіяної порушенням шкоди лише ОСОБА_1 у відповідному розмірі судом не встановлено, оскільки, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, останньому ставиться у вину вчинення незаконного полювання спільно з ОСОБА_5, що в свою чергу підлягає доведенню та, як наслідок, може мати солідарну відповідальність, а дане питання виходить за межі особливостей розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 40 КУпАП, суд розяснює право ОСОБА_3 районної організації УТМР на звернення з позовом про відшкодування майнової шкоди в цивільному порядку.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 за вчинення даного правопорушення, слід врахувати вимоги ч.ч.2, 4 ст. 38 КУпАП, які передбачають, що у випадку, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження по факту незаконного полювання винесена слідчим СВ ОСОБА_3 УМВС України у Волинській області 29.03.2016 року, а справа про адміністративне правопорушення, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, надійшла на розгляд суду після доопрацювання 25.04.2016 року, в той час, коли вище вказаний строк накладення стягнення на правопорушника закінчувався 29.04.2016 року. Однак, з метою забезпечення прав особи, яка притягується до відповідальності, та у звязку з необхідністю сповіщення даної особи про час та місце розгляду справи, а також виклику свідків для допиту та витребування матеріалів кримінального провадження, суд фактично був позбавлений можливості розглянути справу в межах зазначеного строку, а саме, в період з 25.04.2016 року по 29.04.2016 року, так як був обмежений в часі.

Відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.85 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв'язку із закінченням, передбачених ст. 38 КУпАП, строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 40, 221, п.7 ст.247, ст.ст.284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, закрити, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Розяснити ОСОБА_3 районній організації Українського товариства мисливців і рибалок право на звернення з питанням про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, в порядку цивільного судочинства.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_16