Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/65/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Отян О. В.
Категорія - 172-7 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Кабанова В.В. розглянувши апеляційну скаргу прокурора Олександрівського відділу Знам'янської місцевої прокуратури К.Зеленіської на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року, якою відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Іванівка Чигиринського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, працює сільським головою Веселівської сільської ради Олександрівського району, проживає по АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

закрито провадження по адміністративній справі по притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2016 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову прокурор Олександрівського відділу Знам'янської місцевої прокуратури К.Зелінська подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, та накласти стягнення у межах санкції зазначеної статті. Зазначає, що ОСОБА_4 був ознайомлений з Попередженнями про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про запобігання корупції» щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.

Однак, ОСОБА_4, а ні до пленарного засідання, а ні під час його проведення сесії сільської ради, не повідомив сесію сільської ради про наявний конфлікт інтересів, що призвело до невиконання вимог ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції».

Також вказує, що в постанові суду здійснено посилання на рішення сесій Веселівської сільської ради 6 скликання, однак в матеріалах справи зібрання рішення сесій Веселівської сільської ради 7 скликання, які і стали підтвердженням наявності конфлікту інтересів у сільського голови, про що зазначено у самому протоколі.

Згідно постанови суду, відповідно до протоколу № 14 від 28.03.2016 року оперуповноваженого 1 сектору відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Кіровоградській області Король Б.О., ОСОБА_4, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а саме - сільським головою Веселівської сільської ради Олександрівської району Кіровоградської області за рішенням 1-ї сесії 6-го скликання Веселівської сільської ради від 05.11.2015 року, вчинив неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність конфлікту інтересів, за наступних обставин.

Так, 14.12.2015 року на засіданні 2-ї сесії 6-го скликання Веселівської сільської ради Олександрівського району було прийняте рішення № 12 щодо преміювання сільського голови ОСОБА_4, який не повідомив сесію про наявний конфлікт інтересів, що призвело до невиконання ним вимог ст. 12-1 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», п.п 1,2 ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 35 ЗУ «Про запобігання корупції», адміністративна відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею виконанні в повному обсязі.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Стаття 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Згідно примітки 2, у цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційної інстанції зазначив, що не знав, що заяву про конфлікт інтересів потрібно подавати в письмовому вигляді, вказує, що повідомив усно секретаря про це, а вона повідомила про це депутатам, і в подальшому голосуванні про виплату йому премії участі він не брав, про що зазначено в протоколі засідання Ради.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що під час засідання сесії були присутні 11 депутатів та сільський голова. Питання про преміювання сільського голови повністю висвітлювала вона самостійно. Вказує, що сільський голова усно повідомив про конфлікт інтересів, але вона, нажаль, документально не зафіксувала це у протоколі. Вказує, що ні у обговорення питання преміювання, ні у голосуванні, сільський голова участі не брав.

Твердження апелянта про неповідомлення ОСОБА_4 керівника, а саме - сесію сільської ради, про наявність конфлікту інтересів є безпідставним, депутати сільської ради знали про присутність і участь у розгляді питань порядку денного ОСОБА_4, після усного повідомлення від секретаря сільської ради ОСОБА_7, що свідчить про їх обізнаність про вищевказані обставини.

Об'єктивних даних, які б достовірно свідчили про спонукання ОСОБА_4 депутатів сільської ради до голосування за рішення на його користь в матеріалах справи відсутні.

Апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_4 та його службовими повноваженнями, як голови сільської ради, в момент прийняття рішення про нарахування йому премії, та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 прямого умислу на вчинення корупційного правопорушення є вірним, як і висновок про відсутність в його діях складу корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин справи.

Аналізуючи вищенаведене вважаю, що районний суд прийшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_4 відсутня наявність конфлікту інтересів, він не мав умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у ОСОБА_4 особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обов'язків, що свідчать про те, що ОСОБА_4 не вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП., а постанова суду першої інстанції про закриття провадження по справі щодо нього є законною та обґрунтованою.

Доводи апелянта щодо незаконності постанови районного суду є безпідставними.

З урахуванням наведеного вважаю, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Олександрівського відділу Знам'янської місцевої прокуратури К. Зелінської - залишити без задоволення.

Постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2016 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області В.В. Кабанова