Категорія:ст. 124 КУпАП. Доповідач: Силка Г. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Силка Г.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1 визнано винною за ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Своє рішення суд мотивував тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак, у зв'язку із збігом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду щодо неї скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що Правил дорожнього руху України вона не порушувала, а у скоєнні ДТП винуватий водій транспортного засобу "УАЗ" 4693, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався по дорозі з одностороннім рухом - в напрямку протилежному смузі руху, порушивши вимоги дорожнього знака 3.21 «В'їзд заборонено» та 5.7.1 «Виїзд на дорогу з одностороннім рухом».

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи, заслухавши скаржника ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_4, який заперечив апеляційну скаргу, пояснивши, що був втомлений та забув, що це дорога з одностороннім рухом, тому виїхав на неї, вважаю, що апеляція до задоволення не підлягає.

Доводи скаржниці про те, що вона Правил дорожнього руху України не порушувала і зіткнення автомобілів сталося не з її вини є безпідставними.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_2 28 жовтня 2015 року, біля 16 год. 25 хв. керувала автомобілем марки «Фольцваген Кадді», держаний номерний знак НОМЕР_2, яким, виїжджаючи з двору на головну дорогу по вул. І.Франка у м. Луцьку не надала переваги в русі автомобілю марки «УАЗ», держаний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілей, чим порушила вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України. При зіткненні транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України водій, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправочних станцій та інших прилеглих територій, повине перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Даного пункту Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом в даній дорожній обстановці не дотрималась.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, зокрема схеми місця ДТП від 06 січня 2016 року (а.с. 36), ОСОБА_2, виїжджаючи з двору автомобілем «Фольцваген Кадді» на головну дорогу, що по вул. Івана Франка в м.Луцьку не надала переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталось зіткнення автомобілей.

Такий розвиток подій підтверджується і відеозаписом даної події (а.с. 20) з якого вбачається, що ОСОБА_2 при здійсненні виїзду з житлової прибудинкової зони на головну дорогу, рухаючись по лівому краю проїзної частини дороги, без зміни швидкості руху аж до зіткнення, не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, не надала переваги в русі автомобілю «УАЗ» під керуванням ОСОБА_4, що призвело до зіткнення автомобілей.

Про те, що такі дії водія автомобіля «Фольцваген Кадді» ОСОБА_2 не відповідають пункту 10.2 Правил дорожнього руху України і знаходилися у прямому причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідків, які наступили - механічні пошкодження транспортних засобів, підтверджується і висновком судової автотехнічної експертизи № 7085 (а.с. 56 - 61).

Оскільки ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації порушила вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху України, який їй вмінено згідно протоколу про адміністративне правопорушення і знаходяться у прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, то в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Місцевий суд, при розгляді даної справи, оцінивши усі докази в сукупності, дійшов обгрунтованого висновку про наявність у діях водія ОСОБА_2. складу адміністративного правопорушення, вірно кваліфікувавши дії останньої за ст. 124 КУпАП.

Дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, місцевим судом правильно закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вищенаведеними доказами спростовуються твердження ОСОБА_2 в апеляції про те, що вона будь-яких Правил дорожнього руху України не порушувала.

За вказаних обставин, постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування за обставин, вказаних в апеляції, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області Г.І. Силка