Дата документу 30.05.2016 Справа № 554/3560/16-п
П О С Т А Н О В А Іменем України

30 травня 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Микитенко В.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління держпраці у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, працюючого генеральним директором СП «Полтавська газонафтова компанія», ідентифікаційний НОМЕР_1, за ч. 2 ст. 188-1, ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2016 року при перевірці інспектором Управління державної праці у Полтавській області СП «Полтавська газонафтова компанія», було виявлено з боку директора ОСОБА_1 порушення законодавства про працю, а саме порушено вимоги ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповідно до якої для підприємств, установ, організацій в тому числі підприємств, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. У 2015 році не виконувався норматив робочих місць призначений для працевлаштування інвалідів. Як свідчить форма № 10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік» в 2015 році середньооблікова чисельність штатних працівників становила 476 осіб (рядок 01), кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 19 осіб (рядок 03), середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 7 осіб (рядок 02). На дату перевірки працевлаштовані 7 інвалідів.

Крім того, було виявлено порушення вимог ч. 5 ст. 80 КЗпП в частині ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд. Наприклад ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з 01.04.2011 року (наказ від 01.04.2011 року № 30-П). Щорічну відпустку їй було надано з 10.06.2013 року по 16.06.2013 року терміном 7 календарних днів за період роботи з 01.04.2011 року по 31.03.2011 року по 31.03.2012 року (наказ № 259), та з 13.07.2015 року по 21.07.2015 року терміном 9 календарних днів за період роботи з 01.04.2011року по 31.03.2013 року (наказ № 425). Громадянин ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з 01.06.2010 року (наказ від 01.06.2010 року № 38-П). Щорічну відпустку йому було надано з 23.01.2012 року по 28.01.2012 року терміном 6 календарних днів за період роботи з 01.06.2010 року по 31.05.2011 року (наказ № 22), з 19.05.2014 року по 28.05.2014 року терміном 10 календарних днів за період роботи з 01.06.2011 року по 31.05.2012 року (наказ № 295), з 09.04.2015 року по 18.04.2015 року терміном 10 календарних днів за період роботи з 01.06.2012 року по 31.05.2013 року (наказ № 209). Відповідні порушення мають місце і стосовно інших працівників підприємства.

За роботу із шкідливими і важкими умовами праці за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на 7 календарних днів додаткової відпустки на робочому місці електрозварника ручного зварювання будівельної служби. Як свідчить трудовий договір від 01.08.2013 року, укладений між підприємством та громадянином ОСОБА_4, який прийнятий на роботу електрозварником ручного зварювання інженерно-будівельного відділу будівельної служби, у розділі «Оплата праці та соціально-побутове забезпечення працівника» передбачено працівнику надання щорічної оплачуваної відпустки тривалістю 30 днів. Тривалість щорічної відпустки має бути 31 календарний день.

За особливий характер праці законодавством передбачено працівникам виробництв, робіт, професій і посад, зазначеним у Списку ПКМУ від 17.11.1997 року № 1290, максимальну тривалість щорічної додаткової відпустки 7 календарних днів (оператор з добування нафти й газу, бурильник експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ та інші).

Як свідчать трудові договори, укладені між підприємством та громадянами, які прийняті на роботу, у розділі «Оплата праці та соціально-побутове забезпечення працівника» передбачено працівникам надання щорічної оплачуваної відпустки тривалістю 30 днів. Так, наприклад трудовий договір від 02.01.2014 року, укладений між підприємством та громадянином ОСОБА_5, який прийнятий оператором з добування нафти й газу відділу добування; трудовий договір від 01.02.2013 року, укладений між підприємством та громадянином ОСОБА_6, який прийнятий бурильником експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту та газ служби буріння та ремонту свердловин. Також право на даний вид відпустки встановлено наказами від 16.03.2012 року № 76; від 23.05.2013 року № 100; від 12.03.2014 року № 77. Тривалість щорічної відпустки (основної та додаткової) має бути 31 календарний день.

Вказане свідчить про порушення вимог ст. 76 КЗпП України, ст. ст. 7, 8 Закону України «Про відпустки», постанови КМУ від 17.11.1997 року № 1290 «Про затвердження Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці» (із змінами) в частині тривалості щорічних додаткових відпусток.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Оскільки зазначені правопорушення не є триваючими, і з моменту їх вчинення минуло більш ніж три місяці на момент розгляду справи у суді, строк притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності закінчився, а справа підлягає закриттю відповідно до ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 188-1, ч. 1 ст. 41 КУпАП, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Суддя В.М. Микитенко