Справа № 163/1111/16-п
Провадження №3/163/787/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представників Волинської митниці ДФС: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №0784/20510/2016 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонерки, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт серії FB №537175, виданий 29.05.2015 року органом 0701, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 06.04.2016 року приблизно о 22 год. 54 хв., слідуючи з ОСОБА_5 в Україну через митний пост «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «Фольксваген Пасат», реєстраційний номерний знак LZА44853, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в салоні - на задніх пасажирських сидіннях, та в багажному відсіку автомобіля, окрім товару в межах допустимої норми продуктів харчування в асортименті, інший товар харчові продукти, а саме, ковбасу салямі марки «Konecke», виробництва ОСОБА_5, вагою 90 кг, вартістю 10369,95 грн., яка, відповідно до ч.1 ст.378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 434 Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання, обмежена до ввезення в такій кількості, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_3 ставиться у вину те, що вона, за вищевикладених обставин, не задекларувала за встановленою формою вказані продукти харчування, які, згідно ст.374 МК України, підлягали обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_3 в суді вину у вчиненні правопорушень, викладених у протоколі про порушення митних правил, визнала частково, а саме, визнала факт допущення нею порушення порядку проходження митного контролю смугою «зелений коридор» та заперечила факт недекларування переміщуваного нею товару. Суду пояснила, що, у звязку із пасхальними святами, разом із зятем - ОСОБА_6 їздили в ОСОБА_5, де кожен із них придбав ковбасу для власних потреб (вона 90 кг. ковбаси, а зять 110 кг.), при цьому, купували ковбасу на один фіскальний чек. Повертаючись в Україну, в автомобілі вона слідувала в якості пасажира, а ОСОБА_6 водія, та в той час, коли останній заїжджав на смугу митного контролю «зелений коридор», вона задрімала. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці, повідомила, що переміщує продукти харчування, однак інспектор про вид та кількість переміщуваного нею товару не уточнював, а лише наказав показати товар, у звязку із чим ОСОБА_6 відкрив двері автомобіля та багажне відділення для огляду, оскільки придбана ними ковбаса знаходилась саме на задньому сидінні та в багажному відсіку. Оглянувши товар, інспектор митниці наказав автомобіль відставити на сторону, де, на запитання останнього, було надано чек на переміщуваний товар. Після цього, інспектор повідомив, що товар перевищує дозволені норми, у звязку із чим його будуть вивантажувати. Вказала, що на той момент з дозволеними до переміщення нормами продуктів харчування обізнана не була, а таку кількість продуктів переміщувала вперше, у звязку із чим просила інспектора митниці повернути її назад в ОСОБА_5, однак у цьому їй було відмовлено. Письмової декларації для заповнення у митників не просила та останні самі їй письмового декларування не пропонували. Щодо наявних у матеріалах справи письмових пояснень вказала, що їх писала добровільно, однак, враховуючи незнання митної термінології та будучи на той момент схвильованою, просила порад інспектора митниці. За викладених обставин, вважає, що під час проходження митного контролю провела усне декларування переміщуваного нею товару, а тому, вини у недекларуванні товару не визнала. Просила суд застосувати відносно неї стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, а вилучений товар повернути.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що її підзахисна з ОСОБА_5 в Україну слідувала в якості пасажирки, а тому, була позбавлена можливості обрати відповідну смугу руху для проходження митного контролю. При цьому, товар продукти харчування вона переміщувала без ознак приховування та, на першу вимогу інспектора митниці, повідомила про переміщуваний нею товар та на ствердження його вартості також подала товарний чек, тим самим здійснила усне декларування товару. Крім цього, посилаючись на судову практику, зокрема, практику апеляційного суду Волинської області, вважає, що в діях ОСОБА_3 наявний лише склад правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а кваліфікація цих же її дій за ознаками ст.472 МК України є помилковою та зайвою, оскільки дана норма може застосовуватись лише у випадку слідування особою смугою митного контролю «червоний коридор», а його довірителька не слідувала даною смугою. Крім цього, дії ОСОБА_3 в повному обсязі охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують. Просив суд застосувати відносно його підзахисної стягнення в межах санкції ст.471 МК України, а провадження у справі за ст.472 МК України закрити за відсутністю в діях останньої складу даного правопорушення, та враховуючи, що переміщуваний нею товар є лише обмежений до переміщення, а не заборонений, просив його повернути після сплати за нього митних платежів.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, її захисника, показання свідка, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, що, окрім особистих пояснень останньої в суді, стверджується зібраними та дослідженими у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0784/20510/2016 від 07.04.2016 року та фото-таблицями до нього (а.с.1-4, 9-14); письмовими поясненнями правопорушниці від 06.04.2016 року, у яких остання вказала, що слідувала через митний кордон України в якості пасажира транспортного засобу та таку кількість продуктів (йогурти, цукерки, каву, 90 кг. ковбаси) переміщувала вперше (а.с.5); копією товарного чека, з якого вбачається, що вартість 1 кг. ковбаси салямі становить 16,5 польських злотих, відповідно, вартість 90 кг. такої ковбаси, яка вилучена органом доходів і зборів в порядку ст.511 МК України, - 1485 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 06.04.2016 року (100 польських злотих = 698,3134 грн.) рівне 10369,95 грн. (а.с.6); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205100701/2016/00194 від 07.04.2016 року, у якому зафіксовано факт виявлення під час митного огляду автомобіля марки «Фольксваген Пасат», р.н.з. LZА44853, окрім продуктів харчування в асортименті (йогурти, цукерки, каші, ковбасні вироби та ін.), які не перевищували допустимі норми ввезення товару на митну територію України громадянами згідно ст.378 МК України та постанови КМУ №434, інший товар, який знаходився серед харчових продуктів, а саме, ковбаси салямі марки «Konecke» (виробник ОСОБА_5) з різними смаками, загальною вагою 227 кг., з яких 90 кг належали пасажирці ОСОБА_3 (а.с.7); копією контрольного талона для проходження по «зеленому коридору» від 06.04.2016 року, відповідно до якого в автомобілі марки «Фольксваген Пасат», р.н.з. LZА44853, через митний кордон України слідувало дві особи (а.с.8); службовою запискою старшого державного інспектора ВМО №1 митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС ОСОБА_7 (а.с.18-19).

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Згідно з ч.1 ст.378 МК України, пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1 - 24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється.

Пунктом 3 ч.2 ст.378 МК України передбачено, що обмеження, встановлене частиною першою цієї статті, не поширюється на харчові продукти для власного споживання на суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро, що ввозяться в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 434 "Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання" передбачено, що громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах: в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу; без упаковки - у кількості, що не перевищує 2 кілограмів кожного найменування на одну особу; без упаковки - неподільного продукту, готового до безпосереднього вживання, у кількості не більше ніж по одному найменуванню на одну особу. Під час ввезення громадянами на митну територію України зазначених харчових продуктів здійснюється їх декларування (шляхом вчинення дій, усно або письмово за бажанням власника таких продуктів або на вимогу посадової особи митниці).

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що ОСОБА_3 своїми діями порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України понад норму, обмеженого до переміщення, товару продуктів харчування, а саме, ковбаси салямі марки «Konecke», вагою 90 кг, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст.472 МК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Судом встановлено, і це підтверджено наявною у справі копією контрольного талона для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу марки «Фольксваген Пасат», р.н.з. LZА44853, від 06.04.2016 року, що в даному автомобілі через митний кордон України смугою спрощеного митного контролю, по так званому «зеленому коридору», слідувало двоє осіб (а.с.8).

Пояснення ОСОБА_3 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору», при усному опитуванні інспектором митниці, вона повідомила про вид переміщуваного нею в автомобілі товару, а саме, продуктів харчування, свідчать не про що інакше, як про усне декларування переміщуваного нею в автомобілі товару.

Такі пояснення ОСОБА_3 в суді також підтвердив допитаний в якості свідка старший державний інспектор відділу митного оформлення №1 митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС ОСОБА_7, який, зокрема, вказав, що під час усного опитування водія та пасажира автомобіля марки «Фольксваген Пасат», р.н.з. LZА44853, яке є однією із форм митного контролю, останні повідомили, що в автомобілі переміщують продукти харчування. При цьому, питання щодо кількості та ваги переміщуваного товару ні в ОСОБА_3, ні у ОСОБА_6 він не зясовував.

Статтею 336 МК України визначено, що усне опитування громадян є однією з форм митного контролю.

Отже, наведене вказує на те, що наявність в автомобілі товару - продуктів харчування була встановлена інспектором митниці саме на стадії усного опитування, а не виявлення його в процесі повного митного огляду, як форми митного контролю.

Крім цього, ОСОБА_3 вказала, що фіскальний чек на товар надала інспектору митниці до проведення повного митного огляду транспортного засобу, в той час, як свідок ОСОБА_7 ствердив про протилежне, а саме, надання йому даного чека уже після повного огляду автомобіля та виявлення у ньому товару.

Даючи оцінку таким суперечностям у поясненнях особи, що притягується до відповідальності, та показаннях інспектора митниці, який здійснював митний контроль, суд виходить з того, що останній, в силу свого службового становища, є зацікавленою у справі особою та дані ним в суді покази, з приводу даної обставини, жодним іншим, наявним у справі, доказом не підтверджено, оскільки ні в акті огляду, ні в службовій записці, складеній цим же свідком, ні в самому протоколі про порушення митних правил даного факту не зафіксовано, а тому самі по собі такі показання не можуть бути беззаперечним доказом на ствердження даної обставини.

При цьому, у статті 62 Конституції України закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищенаведеного, слід дійти висновку, що ОСОБА_3 під час проходження митного контролю на митному посту «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС здійснила усне декларування переміщуваного в транспортному засобі товару.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_3 в усній формі заявила до митного контролю про переміщуваний нею товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснила його усне декларування, свідчать про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винної, зокрема, те, що вона вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, ступінь її вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що відносно останньої слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією переміщуваних продуктів харчування ковбаси, які є обмеженими до переміщення через митний кордон України.

Разом з цим, клопотання особи, що притягується до відповідальності, та її захисника про повернення, вилученого в порядку ст.511 МК України, товару до задоволення не підлягають, оскільки санкція ст.471 МК України передбачає застосування обовязкового додаткового стягнення не лише щодо товару, переміщення якого через митний кордон України заборонено, як вважає останній, а й щодо товару, який обмежений до переміщення, до якого в даному випадку, у відповідності до положень ст.378 МК України та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 434, віднесено й продукти харчування.

Відповідно до вимог ст.520 МК України та Наказу Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року з правопорушниці підлягають стягненню витрати митниці за зберігання товару протягом 33 діб, починаючи з 11 дня зберігання за курсом НБУ на дату розгляду справи (100€ = 2848,7640 грн.), а також судовий збір згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 520, 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави харчових продуктів - ковбаси салямі марки «Konecke», виробництва ОСОБА_5, вагою 90 кг, вартістю 10369,95 грн., вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №0784/20510/2016 від 07.04.2016 року.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Волинської митниці ДФС 282 (двісті вісімдесят дві) гривні 03 копійки витрат по справі за зберігання товару на розрахунковий рахунок №9069 в ГУ ДКСУ у м. Київ (МФО 820172, , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_8