П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. Справа №607/4286/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління державної праці Тернопільської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 21.05.1957р.н, жительки м.Тернополя, вул. Г.Коллонтая, 2/22, працюючої директором ПП «Влад» , ІН НОМЕР_1, -

за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 19-01-40/053 від 22.03.2016 року, ОСОБА_1 в порушення вимог ч.3. ст.41 КУпАП:

1. Наказом від 13.11.2015 року № 18с «Про стажування по спеціальностіохоронник» ОСОБА_2 встановила стажування за спеціальністю охоронник строком 3 місяці з 13 листопада 2015 року та допустила до виконання обов'язків без повідомлення Державної фіскальної служби, відповідно до Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняттяпрацівника на роботу (затверджений постановою КМУ від17.06.2015 року № 413), що є частиною оформлення укладання трудового договору, чим порушила вимоги частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України), якою передбачено, що: «працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчоївлади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України»;

2.Допочатку роботи за укладеним трудовим договором інструктаж з технікибезпеки, виробничої санітарії, гігієнипраці не проводила, що є порушенням вимог статті 29 КЗпП України. Зокрема, 13 листопада 2015 року ОСОБА_2 був допущений до виконання обов'язків без проведення інструктажів з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієнипраці і протипожежної охорони;

3.Усупереч вимогам частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавцем не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи та не забезпечено бухгалтерський облік витрат на оплату праці. Так, у табелях обліку робочого часу у період з листопада 2015 року по січень 2016 року відсутні відомості щодо ОСОБА_2, у книгах нарахування заробітної плати, за цей же період, відсутні записи щодо нарахування йому заробітної плати, а також відсутні касові документи про виплату заробітної плати;

4.У період з листопада 2015 року по січень 2016 року ОСОБА_2О, перебував у трудових відносинахіз ПП «Влад», а у книгах нарахування заробітної плати, за цей період, відсутні записи щодо нарахування йому заробітної плати, що є порушенням вимог частини 1 статті 94 КЗпПУкраїни та частини 1статті 1 Закону України «Про оплату праці»;

5.У зв'язку з відсутністю належно оформленого трудового договору ізХоменком В.О., за період його перебування у трудових відносинахіз ПП «Влад» та документів із нарахування і виплати йому заробітної плати, директор ОСОБА_1 порушила конституційне право працівника на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та вимоги статті 253 КЗпП України(особи, які працюють за трудовим договором підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню), так як єдиний соціальний внесок не сплачувався;

6.Узв'язку з відсутністю належно оформленого трудового договору із ОСОБА_2

В.О. за період його перебування у трудових відносинах із ПП «Влад» та документів

із нарахування і виплати йому заробітної плати, директор ОСОБА_1 порушила

вимоги статті 255 КЗпП України та статей 2, 5, п. 1 статті 8, статті 10, частину 4

статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне

страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного

захворювання, які спричинили втрату працездатності» та позбавила гарантії

реалізації працівником його права на виплати за загальнообов'язковим

державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві;

7.Узв'язку з відсутністю належно оформленого трудового договору із ОСОБА_2

В.О. за період його перебування у трудових відносинах із ПП «Влад» та документів

із нарахування і виплати йому заробітної плати, директор ОСОБА_1 порушила

вимоги частини 1 статті 4, статті 6, п. З частини 2 статті 27 Закону України

«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з

тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»

та позбавила гарантії реалізації працівником його права на виплати за

загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з

тимчасовою втратою працездатності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не зявилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином у встановленому порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення № 19-01-40/053 від 22.03.2016 року, ОСОБА_2 з акту перевірки, заявою від 13.11.2015 року, наказом №18 від 13.11.2015 р. , журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці, про результати стажування, пояснення ОСОБА_1 від 16.03.2016 року, запереченнями на акт перевірки №19-01-40/054 .

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, тобто фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту),

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, пов'язаного з корупцією, а такожправопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21цього Кодексу.

Дані адмінматеріали отримані судом 21.04.2016 року, справа була відправлена для належного дооформлення 29.03.2016 року, а адміністративне правопорушення було вчинене з період з листопада 2015 по лютий 2016 року, отже на момент розгляду справи пройшло більше трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи закінчення встановленого ст.38 КУпАП строку для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що праворушника слід визнати винною у вчиненні даного правопорушення та провадження у даній справі закрити.

Керуючись ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст. 106-2, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їїз аконним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційнаскарга, подана післязакінченняцього строку, повертаєтьсяапеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляєклопотання про поновленняцього строку, а такожякщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.М.Братасюк