Єдиний унікальний номер 227/570/16-п Номер провадження 33/775/45/2016

Справа № 33/775/45/ 2016 Суддя 1-ї інстанції Лаврушин О.М.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року місто Бахмут

Суддя судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Половинкін Б.О., розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 1 березня 2016 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Джулінка Вінницької області, працюючим водієм мінометної батареї в/ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП України було закрите, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 12.02.2016 року о 09.00 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ГАЗ-66» держномер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по автошляху Добропілля - Краматорськ-Красний Ліман не обрав безпечну дистанцію, незалежно від швидкості руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ніссан» номерний знак НОМЕР_3 , що рухався попереду, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньою транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим скоїв адміністративне правопорушення. передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 1 березня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрите через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову суду потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати,та прийняти свою постанову, в якої визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Зазначає, що ДТП трапилась саме через дії ОСОБА_2 , але судом цьому оцінка не була дана, до того ж суд не взяв до уваги інші докази, які свідчили про наявність саме його провини, а саме первісні пояснення самого ОСОБА_2 , його первісні пояснення, не надавший йому можливості висловити свої пояснення в суді .

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно з вимогами ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушення заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, яка також має право особисто надавати пояснення у судовому засіданні, та користується іншими правами, що передбачені цією нормою закону.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, дані про належне повідомлення потерпілої ОСОБА_1 , про дату та місце розгляду справи судом, відсутні.

Розглянувши справу за відсутність потерпілої ОСОБА_1 , суд першої інстанції порушив її права в адміністративному процесі, передбачені ст. 269 КУпАП, і позбавив можливості надати свої докази та пояснення.

За таких обставин постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, до того ж саме ці обставини, як вважає суд, є безумовними підставами для поновлення ОСОБА_1 строку для оскарження рішення суду, оскільки згідно з матеріалами справи постанову заявник отримала тільки після 3 березня 2016 року (а.с.30), а апеляційну скаргу подано заявником до суду вже 15.03.2016 року, тобто в десятиденний термін, який передбачене діючим законодавством.

Як вбачається з постанови суду, судом першої інстанції не були з`ясовані з достатньою повнотою всі фактичні обставини справи та не дана належна правова оцінка зібраним по справі доказам, через що, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про недоведеність провини водія ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення.

Так судом першої інстанції, при прийнятті рішення про закриття адміністративного провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення були взяті до уваги тільки пояснення самого ОСОБА_2 та його свідка ОСОБА_3 , які були надані ними у суді, про те, що у скоєнні ДТП винувата водій ОСОБА_1 , яка вклинилася у військову колону, через що і трапилося зіткнення.

Але при цьому, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції, при розгляді цієї справи не були взяті до уваги первісні пояснення гр. ОСОБА_2 , який вказував на те, що 12.02.2016 року він, на автомобілі ГАЗ -66, номер НОМЕР_2 , рухався у колоні по автодорозі Краматорськ - Добропілля. Підїзжаючи до залізничного переїзду, він побачив, що автомобіль «Ніссан», який рухався попереду нього почав гальмувати, він також почав гальмувати, але побачивши,що не встигає, почав вивертати рульове колесо вліво, не встиг, внаслідок чого скоїв наїзд у задню частину автомобіля «Ніссан», чим спричинив механічні ушкодження автомобілю (а.с.3).

Як вбачається з первісних пояснень наданих водієм ОСОБА_1 (а.с.5) вона дійсно, 12.02.2016 року їхала на особистому автомобілі «Ніссан-альмера», держномер НОМЕР_3 по автошляху м. Краматорськ - Добропілля. На 12 км цієї траси, біля залізничного переїзду вона почала пригальмовувати, оскільки біля переїзду скупчилась велика кількість автомобілів. Після зупинки вона. почула потужний удар, в задню частину свого авто, а коли вийшла із авто то побачила, що один з військових авто вдарив бампером її автомобіль в задню частину.

Свої первісні пояснення, об обставинах скоєння ДТП, ОСОБА_1 підтвердила у ході опитування в суді апеляційної інстанції.

Саме ці обставини підтвердив у своїх поясненнях і допитаний в апеляційній інстанції і свідок ОСОБА_4 .

Згідно схеми наслідків ДТП, яка є додатком до протоколу (а.с.2) а також фотознімків (а.с.3) вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 дійсно знаходиться саме на в`їзді до залізничного переїзду, із правої сторони заїзду, на відстані 68 метрів, від переїзду, ширина проїзної частині, в цьому місці складає лише 3.3 м.

Таким чином, як вважає апеляційний суд, суд першої інстанції, не взявши до уваги пояснення всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і не встановивши всіх об`єктивних обставин справи, дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, а через те і закриття адміністративної справи, оскільки як вбачається з вищенаведених доказів саме водія ОСОБА_2 треба визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цей висновок можна зробити із аналізу тих доказів, які були досліджені апеляційним судом та з яких вбачається, що водієм ОСОБА_2 не були дотримані вимоги п.13.1 правил дорожнього руху, а саме не вибранні безпечна дистанція та інтервал при русі на дорозі, через що і сталася дорожньо-транспортна пригода.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_2 від 1 березня 2016 року про закриття адміністративного провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення підлягає скасуванню, через неправильне застосування норм матеріального права із прийняттям свого рішення, яким визнати водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 1 березня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП було закрито через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню, за цією статтею, у вигляді штрафу, на користь держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 340 ( триста сорок) гривень.

Суддя апеляційного суду Б.О.Половинкін Донецької області