Справа № 766/1185/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Котьо І.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції у м. Херсоні про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, індивідуальний ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив :

12 квітня 2016 року о 08.40 годині ОСОБА_1 керуючі транспортним засобом OPEL KADET реєстраційний номер НОМЕР_2 у дворі МСЧ ХБК розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Кримська, 138 здійснив рух заднім ходом не переконавшись в безпеці даного маневру та не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого скоїв наїзд на стоячий транспортний засіб SKODA FABIA реєстраційний номер НОМЕР_3, припаркований водієм ОСОБА_2, у звязку з чим вище вказані транспортні засоби одержали механічні пошкодження, а ОСОБА_1 порушив пункт 10.9. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. При цьому, ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовою заявою (а.с.7), в якій зазначив, що визнає свою вину у вчинені правопорушення, розкаюється у його вчиненні та просив суд розглянути справу за його відсутності. У звязку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та здобутими доказами, а саме протоколом серії АП2 № 102263 про адміністративне правопорушення від 12 квітня 2016 року (а.с.2), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди з даними про пошкодження транспортних засобів від 12 квітня 2016 року (а.с.3), письмовим поясненням відібраним працівником поліції 12 квітня 2016 року у потерпілої ОСОБА_2 (а.с.4) та письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, як тими що були відібрані у нього працівником поліції 12 квітня 2016 року (а.с.5) так і тими що були дані ним в своїй заяві до суду від 02 червня 2016 року (а.с.7). З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, визнаючи обставиною, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винного, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення суд не знаходить і вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 124, 213, 221, 246, 251-252, 265, 268, 280, 283-284 КУпАП, пунктами 24, 27-28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив :

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Посвідчення водія тимчасово вилучене у ОСОБА_1 повернути володільцеві, поклавши обовязок по виконанню постанови в даній частині на управління патрульної поліції у м. Херсоні.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,6 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або не неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області, який виніс постанову.

Суддя: І. В. Котьо

Постанова набрала законної сили «____» _____________ 2016 року.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Згідно вимог ч.3 ст. 299 КУпАП та ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню відділом державної виконавчої служби після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 КУпАП. У звязку з чим відповідно до вимог ст. 303, 308 КУпАП та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, але не пізніше трьох місяців з дня її винесення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.