АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/292/16-п Головуючий суддя І інстанції Нестерцова Н. В.
Провадження № 33/790/219/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 квітня 2016 року суддя апеляційного суду Харківської області Зубков Л.Я. за участю прокурора Каліної А.І., правопорушниці ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2 розглянув в судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 10 березня 2016 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не працюючу, мешканку АДРЕСА_1

- визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 5100 грн.

Суддею визнано встановленим, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді лікаря ветеринарної медицини - ветеринарного експерта в лабораторії ветеринарно-санаторної експертизи на ринку с.м.т. Комсомольське Зміївського району Харківської області, яка є структурним підрозділом Зміївської районної державної лікарні ветеринарної медицини Зміївського району Харківської області, в період з 1 липня 2015 року по 26 січня 2016 року здійснювала підприємницьку діяльність, чим порушила вимоги ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» - обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП, посилаючись на те, що вона не є суб'єктом зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки посада лікаря ветеринарної медицини, на якій вона перебувала, не відноситься до посад працівників органів державної влади, а тому її дії, про які йдеться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, не можуть бути визнані такими, що пов'язані з корупцією.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора Калиної А.І. проти її задоволення та дослідивши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про ветеринарну медицину», один з основних завдань в галузі ветеринарної медицини є здійснення державного ветеринарно - санітарного контролю та нагляду в процесі виробництва і обігу продуктів тваринного, а на агропродовольчих ринках - і рослинного походження, ветеринарних препаратів, та здійснення ветеринарно-санітарного нагляду під час обігу засобів ветеринарної медицини та засобів нагляду за тваринами.

Статтею 7 цього Закону передбачено, що Державний департамент ветеринарної медицини, його територіальні органи і регіональні служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті становлять єдину систему державних органів ветеринарної медицини.

У відповідності до вимог п. 1.2 Положення про державну лабораторію ветеринарно-санітарної експертизи на ринку, затвердженого наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України від 15.04.2002 року № 16, лабораторія є структурним підрозділом Зміївської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Пунктом 1.4 Положення передбачено, що державний ветеринарно-санітарний контроль на ринках безпосередньо здійснюють лише спеціалісти ветеринарної медицини державних лабораторій або інших державних установ ветеринарної медицини.

Відповідно до п. 1.8 Положення до посад спеціалістів лабораторії відноситься, у тому числі, лікар ветеринарно-санітарної експертизи.

Згідно з положенням про Зміївську районну державну лікарню ветеринарної медицини, яке було затверджено начальником Управління ветеринарної медицини у Харківській області 29.01.2005 року, Зміївська районна державна лікарня ветеринарної медицини є державною установою ветеринарної медицини для здійснення профілактичних, діагностичних, лікувальних та інших протиепізоотичних заходів, що підпорядковується управлінню ветеринарної медицини в Зміївському районі Харківської області та, відповідно до інформації Управління Державної казначейської служби України у Зміївському район Харківської області, є бюджетною установою та в повному обсязі фінансується з обласного бюджету.

За наказом начальника Зміївської районної лікарні ветмедицини № 16 від 30.06.2015 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду лікаря ветеринарної медицини - ветсанексперта в лабораторію ветсанекспертизи на ринку с.м.т. Комсомольське з 1 липня 2015 року.

За посадовою інструкцією лікаря ветеринарної медицини лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи, ОСОБА_1 мала організувати роботу по дослідженню всіх продуктів, що надходять на ринок, якісно і вчасно проводити експертизу молока і молочних продуктів, продуктів рослинного походження, м'яса і м'ясопродуктів, інших продуктів тваринного походження, здійснювати ветеринарно-санітарний контроль в місцях торгівлі і зберігання продуктів, та мала право затримувати і не пропускати в продаж до знешкодження, продуктів визнаних умовно придатними, бракувати, конфіскувати або денатурувати продукти, які були визнані непридатними в їжу людям, безперешкодно відвідувати і проводити огляд складів, баз, холодильників, павільйонів та інших приміщень ринку, забороняти продаж продуктів, що не пройшли ветекспертизу, а також худоби і птахів без ветеринарних документів, забороняти продаж і збереження продуктів у місцях, що не відповідають санітарним вимогам.

Врахувавши наведене, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що посада лікаря ветеринарно-санітарної експертизи за своєю правовою природою є посадою, що знаходиться у системі органів державної влади, оскільки саме державними органами влади можуть здійснюватися контрольно-наглядові функції в галузі ветеринарної медицини, а тому ОСОБА_1, як лікар ветеринарної медицини - ветеринарний санітарний експерт лабораторії ветсанекспертизи на ринку с.м.т. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП, у розумінні положень п.п. «и» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Той факт, що ОСОБА_1, працюючи на вищезазначеній посаді, займалася, також, підприємницькою діяльністю, як фізична особа - підприємець, матеріалами справи доведено і ОСОБА_1 не заперечується.

Таким чином ОСОБА_1 порушила передбачені п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за що обґрунтовано піддана адміністративному стягненню за ч.1 ст. 172-4 КУпАП.

Про обізнаність ОСОБА_1 в тому, що вона, займаючи вказану посаду не мала права займатися підприємницькою діяльністю, свідчать наявні в матеріалах справи відомості про те, що після виявлення попереднього факту аналогічного порушення ОСОБА_1 обмежень, передбачених ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» з вирішенням питання про її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-4 КУпАП, вона 17 квітня 2015 року була звільнена з даної посади за власним бажанням, однак після того, як провадження у справі щодо неї було закрито постановою апеляційної інстанції від 26 червня 2015 року на підставі ст. 22 цього Кодексу, з 1 липня 2015 року була знов прийнята на цю ж посаду, продовжуючи займатися тією ж підприємницькою діяльністю, всупереч вимог ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції».

На підставі викладеного, керуючись ст. 299 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя -