Справа № 473/1085/16-п 26.05.2016 26.05.2016 26.05.2016
Номер провадження: 33/784/93/16
Провадження № 33/784/93/16 Доповідач у 1-й інстанції: Миронова О.В.
Категорія: ст.172-4 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Хомік І.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді: Хоміка І.М.

при секретарі судового засідання: Кельїної А.Г.

з участю прокурора Кривенцова А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3

його захисника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області Стоянова Р.О. на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2016 року, якою провадження стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Вознесенська, працюючого начальником відділу технічного нагляду за ремонтом, реконструкцією та будівництвом об'єктів комунальної власності Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито, в зв'язку з відсутністю в його діях ознак правопорушення, передбаченого ст. 172-4 ч.1 КУпАП.

В С Т А Н О В И В :

Органами прокуратури стосовно ОСОБА_3 11 березня 2016 року було складено протокол про адміністративне правопорушення № 2, відповідно до якого він займаючи посаду начальника відділу технічного нагляду за ремонтом, реконструкцією та будівництвом об'єктів комунальної власності Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради, тобто, являючись посадовою особою органів місцевого самоврядування, впродовж 2015 року займався підприємницькою діяльністю (сумісництвом), а саме перебував на посаді директора ПП «ІТН-Гарант» , від чого отримав доходи на суму 57 600грн.

Закриваючи провадження по справі, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 172-4 ч.1 КУпАП, суд прийшов до висновку, що він не є суб'єктом цього корупційного діяння, хоча дійсно є засновником та директором приватного підприємства «ІТН-Гарант».

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_3 займав посаду в Управлінні ЖКХ, яка не відноситься до категорії посадових осіб органів місцевого самоврядування, а відноситься до технічних працівників та обслуговуючого персоналу. Крім цього, мотивуючи своє рішення, суд також послався на те, що ОСОБА_3 не є посадовою особою органів місцевого самоврядування, оскільки на роботу приймався не за конкурсом, а за співбесідою, Присягу посадової особи не складав, відповідного рангу не отримував, як і доплату за ранг та вислугу років. Щорічну відпустку та заробітну плату отримував не за Законом « Про службу в органах місцевого самоврядування», а за Законом «Про працю».

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову суду скасувати, та постановити нову, якою ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні корупційного діяння, що встановлює відповідальність за сумісництво. При цьому вказує на те, що ОСОБА_3 займав посаду, яка відноситься до категорії посадових осіб органів місцевого самоврядування, оскільки він здійснював повноваження пов'язанні з організаційно-розпорядчими та консультативно-дорадчими функціями, та отримував зарплату за рахунок місцевого бюджету, тому є суб'єктом відповідальності за адміністративні корупційні правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення правопорушника ОСОБА_3 та його захисника, які заперечували проти задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, суд вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Розглядаючи провадження стосовно ОСОБА_3, суд таких вимог закону дотримався.

Висновки суду, про відсутність в діях ОСОБА_3 складу корупційного діяння, передбаченого ст. 172-4 ч.1 КУпАП є достатньо обґрунтованими та мотивованими.

Зокрема, судом встановлено, що відповідно до Положення про Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради, затвердженому рішенням міськради № 4 від 14.01.2008р. та нової редакції цього положення, затвердженого рішенням міськради №12 від 21.01.2016р. структура цього Управління складається з :

1.Відділу розвитку житлово-комунального господарства,

2. Відділу з питань благоустрою міста,

3. Відділу бухгалтерського обліку та звітності,

4. Головного спеціаліста - юрисконсульта,

5. Обслуговуючого персоналу.

Тобто, схематична структура Управління ЖКХ відносить відділ технічного нагляду до обслуговуючого персоналу ( а.с. 160).

Згідно до ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовою особою цього органу є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які, відповідно, є - начальником Управління ЖКХ та начальником відділу бухгалтерського обліку управління, підтвердили, що ОСОБА_3 не є посадовою особою органів місцевого самоврядування, оскільки цей відділ віднесено до обслуговуючого структурного підрозділу Управління. В зв'язку з цим, ОСОБА_3 приймався на роботу не за конкурсом, а за співбесідою, він не складав присягу посадової особи органів місцевого самоврядування, йому не присвоювався ранг службовця та не здійснювалась виплата за нього і за вислугу років та не надавалась відповідна щорічна відпустка.

Доводи прокурора щодо порушень міською радою вимог законодавства, тобто віднесення відділу, який очолював ОСОБА_3, до обслуговуючого персоналу, порушення процедури прийому на роботу, не приведення до Присяги, не присвоєння рангу та інш. є не прийнятними, оскільки, по-перше, це не є предметом судового розгляду і суд в рамках цього судочинства не вправі давати оцінку та перевіряти законність рішень органу місцевого самоврядування. По-друге, прийнятність таких доводів може свідчити про фактичне перекладання відповідальності з органу місцевого самоврядування на конкретного громадянина, що є не допустимим з точки зору вимог Конституції України.

Твердження прокурора про те, що посадова інструкція начальника відділу технічного нагляду за ремонтом, реконструкцією та будівництвом об'єктів комунальної власності Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради фактично містить в собі посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і крім цього ОСОБА_3 отримував заробітну плату за рахунок місцевого бюджету, що підтверджує його статус посадової особи органів місцевого самоврядування є безпідставними, оскільки ОСОБА_3, як встановив суд, такого статусу він не набув, зарплату отримував зі спец рахунку, який поповнювався коштами, сплаченими за рахунок послуг, які надавались цим відділом..

Відповідно до ст. 11 Закону України « Про службу в органах місцевого самоврядування» статус посадової особи місцевого самоврядування особа набуває із складанням Присяги посадової особи органу місцевого самоврядування. Такої Присяги ОСОБА_3 не складав, тому про наявність будь-яких обмежень, пов'язаних з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування не знав і фактично їх не мав, оскільки вони для нього не виникли і не наступили.

Що стосується доводів прокурора про наявність рішення суду про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за аналогічне правопорушення у 2014 році, то вони є неприйнятними, оскільки національним законодавством не передбачено прецедентного права і таке рішення не носить преюдиціального характеру.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Разом з тим, рішення суду слід уточнити, оскільки в його резолютивній частині судом допущено помилку і провадження по справі закрито за відсутністю в діях особи ознак правопорушення, передбаченого ст. 174-4 ч.1 КУпАП, хоча у вступній і мотивувальних частинах правильно вказано норму закону, передбачену ст. 172-4 ч.1 КУпАП, що свідчить про описку.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залищити без задоволення.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2016 року стосовно ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення,- залишити без зміни, уточнивши підлягаючим закриттю провадження за правопорушення, передбачене ст.172-4 ч.1 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області І.М. Хомік