Справа № 367/2702/16-п Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 33/780/265/16 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 138 30.05.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2016 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., за участю водія ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., проживаючу: АДРЕСА_1 працюючу в ПП «Агрорембудкомплект» головним бухгалтером,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн.; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, водій ОСОБА_1 21 березня 2016 о 08 годині 00 хвилин на перехресті а/д Київ - Ковель 22 км + 950 м та вул. Ірпінська, керуючи автомобілем «Great Wall» д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи на головну дорогу не надала дорогу автомобілю «Nissan» НОМЕР_2, внаслідок чого відбулося зіткнення, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності та закрити справу за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; зобов'язати Ірпінський ВП ГУ НП в Київській області повернути їй посвідчення водія НОМЕР_3 від 26 січня 2011 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції виніс безпідставну постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, та допустився порушень норм матеріального та процесуального права. Зокрема, надані до суду пояснення інспектора поліції ОСОБА_3 не відповідають та суперечать поясненням водія ОСОБА_4, при чому, факту того, чи мала право водій ОСОБА_5 рухатися через напрямний острівець, яка була при цьому загальна необхідність та чи порушувались таким чином ПДР, не надано жодної оцінки. Окрім того, в неї викликає сумнів законність отримання пояснень від інспектора Куліша С.А. через канцелярію суду із супровідним листом, з чого вона припускає, що вказані пояснення були надані поза судовим засіданням і в непередбачений законом спосіб. Апелянтка зазначає, що інспектор поліції ОСОБА_3 свідомо чи несвідомо, але не вказав, що третій ряд для руху в цьому місці автомобілів визначений за допомогою дорожньої розмітки 1.18, яка показує дозволені на перехресті напрямки руху виключно для повороту ліворуч та на даному перехресті застосовується виключно в поєднанні із двома знаками 5.16, що чітко видно на фотографіях. Апелянтка зазначає, що вона здійснювала маневр повороту ліворуч з дозволу водіїв, які знаходилися у двох дозволених для неї смугах руху, не порушуючи п. 16.11 ПДР, і рух автомобілів в даному місці в третьому ряду через напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків не був передбачуваним для неї; а інший учасник ДТП, на її думку, порушив вимоги п. п. 1.3, 11.1 та 11.2 ПДР, внаслідок чого сталася ДТП. ОСОБА_1 зазначає, що при складанні схеми ДТП інспектором поліції не були дотриманні норми чинного законодавства.

Заслухавши водія ОСОБА_1 та її захисника, які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 124 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як слідує із пояснень водія ОСОБА_1, 21 березня 2016 року вона на автомобілі «Great Wall» разом із своїми малолітніми дітьми виїжджала з вулиці Окружної в бік населеного пункту м. Буча. Перед виїздом на головну магістраль увімкнула лівий поворот і чекала можливості здійснити виїзд на острівок руху. У зв'язку з інтенсивним рухом автомобілі рухалися дуже повільно, тому два ряди авто по лівий бік зупинилися, надавши їй можливість виїзду на острівок для подальшого здійснення руху. Після виїзду її автомобіля на острівок, відбулося зіткнення з автомобілем «Nissan», який рухався в напрямку м. Києва по непризначеній для цього смузі /а.п. 3/.

Із пояснень водія ОСОБА_5, які містяться в матеріалах справи вбачається, що 21 березня 2016 року вона рухалася по трасі Ковель - Київ на роботу. О 08 годині ранку на ділянці траси Гостомель - Мостище, рухалася за автомобілями у третій смузі, так як була тягучка. З повороту праворуч виїхав автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 який мав намір здійснити розворот вліво, внаслідок чого відбулося зіткнення /а.п. 4/.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №286341, водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.11 ПДР /а.п.1/.

Пунктом 16.11 ПДР передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема надані й долучені фототаблиці /а.п. 16-23/, заслухавши пояснення водія ОСОБА_1, приходжу до наступних висновків.

Перехрестям, згідно з п. 1.10 ПДР, є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг; не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Із наданих фототаблиць вбачається, що на відрізку шляху, де сталася ДТП, використовується розмітка 1.18 (відповідно до ПДР), яка вказує на дозволені на перехресті напрямки руху по смугах, виключно для повороту ліворуч / розвороту/ та на даному перехресті застосовується в поєднанні з двома знаками 5.16 «напрямки руху по смугах», показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. В даному випадку знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги і розворот з цієї смуги. При цьому заїжджати на ці напрямні острівці, які розгалужують транспортні потоки, автомобілям не дозволяється.

З пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що водії, які рухалися у щільному потоці з невеликою швидкістю призупинилися перед перехрестям та світлом фар запропонували їй здійснити маневр повороту ліворуч, пропускаючи її автомобіль, що вона і зробила. Далі, очікуючи можливість завершити свій маневр та пропускаючи автомобілі, які рухалися з Києва в сторону Бучі, знаходячись на середині перехрестя, відчула удар зліва, який був для неї неочікуваним, оскільки рухатися по даній смузі руху водій ОСОБА_5 не мала права. Враховуючи всі наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не створювала перешкод іншим учасникам дорожнього руху та не порушила п.16.11 ПДР .

Крім того слід зазначити, що п.1.4 ПДР України передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Таким чином, доводи апелянта і стосовно суперечностей в поясненнях водія ОСОБА_5 та старшого інспектора ВП ГУ НП в Київській області Куліша С.А., і стосовно хибності висновків суду першої інстанції, є слушними.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянтки на те, що поставлене питання стосовно зобов'язання Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області повернути їй посвідчення водія НОМЕР_3 виходить за межі компетенції суду в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення і може бути вирішення шляхом звернення до відповідного уповноваженого державного органу.

Враховуючи викладене, дії ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватися як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що вказує на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження по справі щодо неї закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон