АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/302/16 Головуючий у І-й інстанції - Чуприна А.П.
Справа № 182/315/16-п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

Закрито у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3, закрито у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 20.11.2015 року, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Опель Комбо» д/н НОМЕР_1, не надав дороги автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який наближався до нього з правого боку по вул. Панікахі в результаті чого відбулось зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 1.3, 1.5, 16.12 ПДР України.

Суд першої інстанції мотивуючи своє рішення про відсутність складу адміністративного правопорушення, вказав на те, що за поясненнями ОСОБА_3, він пропустив декілька автомобілів, що рухались в попутному напрямку, а автомобіль «Деу Ланос» під керуванням водія ОСОБА_2 рухався позаду та в момент ДТП вдарив «Опель Комбо», в область заднього правого колеса та задніх правих пасажирських дверцят, що підтверджується фотокопіями що знаходяться в матеріалах справи.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, 27 квітня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що він не був присутнім під час винесення постанови. Про винесену постанову йому повідомила страхова компанія. Та ознайомився він з нею лише 28.03.2016 року.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що дану постанову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповністю зясовані та недоведені усі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. Суд підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтований, не обєктивний та упереджений розгляд справи, а тому постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною необґрунтованою.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки осатаній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, постанову судді першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін. Вказує на те, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційний суд, враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи, а також відсутність будь-яких фактичних даних у матеріалах справи, які б прямо свідчили про отримання останнім копії судового рішення, приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2. строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.

Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у звязку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції належним чином не мотивував, лише послався на пояснення ОСОБА_3

Такі висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Як встановлено апеляційним переглядом, водію ОСОБА_3 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що він керуючи автомобілем, не надав дороги автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який наближався до нього з правого боку по вул. Панікахі в результаті чого відбулось зіткнення.

Однак, апеляційний суд, проаналізувавши зміст постанови суду першої інстанції встановив, що суддею першої інстанції не було взято до уваги покази та версія зіткнення водія ОСОБА_2

Так, з первинних пояснень та і наданих у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, водія ОСОБА_3 вбачається, що він керуючи автомобілем «Опель Комбо» зі швидкістю 30 км/год. рухаючись по вул. Панікахи зі сторони вул. Запорізького шосе, в напрямку проїзда Гальченко. на круговому русі , виконав маневр розвороту і почав рух в зворотному напрямку, зміщуючись вправо, для заїзду на шиномонтаж, який розташований праворуч по ходу його руху . У процесі руху сталося зіткнення з автомобілем " Деу Ланос" який слідував по вул. Панікахи в напрямку вул. Запорізького шосе. До моменту ДТП він цього автомобіля не бачив .

Суд апеляційної інстанції, дає критичну оцінку версії водія ОСОБА_3 щодо обставин ДТП та вважає її технічно неспроможними, та такими, що спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи, а також поясненнями водія ОСОБА_2

З пояснень останнього слідує, що він керуючи автомобілем «Деу Ланос» рухався по вул. Пинікахи зі сторони вул. Тополиній, в напрямку вул. Запорізького шосе. Зі швидкістю близька 40-50_км/год. в загальному потоці транспорту. На шляху прямування при проїзді кругового руху, з кругового руху на смугу його руху, виїхав автомобіль " Опель Комбо ", переїхав його смугу руху зліва на право. Побачивши цей автомобіль , ОСОБА_2 , вжив заходів екстренного гальмування, але зупинитися не встиг, після чого сталося зіткнення.

Також з пояснень свідка ОСОБА_4, вбачається, що він їдучи до дому, став свідком ДТП, на ж/м. Тополі, а саме на колі ж/м Тополь, автомобілі «Опель» який не пропустив автомобіль «Деу Ланос», що рухався по головній дорозі, чим створив ДТП.

Вищезазначені пояснення водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 є логічними, послідовними, детально відображають обставини ДТП і в повному обсязі узгоджуються з даними, які містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, факт порушення водієм ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху України, в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою інспектором ДВП ГУНП , факту порушення водієм ОСОБА_3, вимог Правил дорожнього руху України, а твердження останнього стосовно того, що зіткнення відбулося з вини водія ОСОБА_2 є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки апеляційним судом встановлено, що останній керуючи автомобілем «Опель Комбо» д/н НОМЕР_1, не надав дороги автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який наближався до нього з правого боку по вул. Панікахі в результаті чого відбулось зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 1.3, 1.5, 16.12 ПДР України, що знаходяться в причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортною пригодою.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи подія мала місце 20 листопада 2015 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчились на момент розгляду даної справи в апеляційному суді.

За таких обставин висновок, викладений у постанові районного суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованим, а тому постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою слід визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Керуючись п. 7 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року - задовольнити та поновити ОСОБА_2 строк на оскарження вказаної постанови .

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3 закрито у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області -підпис- ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1