Справа № 361/27/16-п Головуючий у І інстанції Шевчук М. П.
Провадження № 33/780/303/16 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 147 31.05.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Свінціцька О.П., з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Гаврилець О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.

Бровари Київської області, громадянина України, відомостей щодо місця

роботи не надав, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихст. ст. 122-4, 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, 23 грудня 2015 року, близько 18 год. 40 хв., ОСОБА_1, біля буд. № 16 по вул. Красовського в м. Бровари Київської області, керував автомобілем марки «Hyundai ІХ 35» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, нерозбірлива мова). Від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 23 грудня 2015 року, близько 18 год. 40 хв., ОСОБА_1, біля буд. № 16 по вул. Красовського в м. Бровари Київської області, керуючи автомобілем марки «Hyundai ІХ 35» н.з. НОМЕР_1 та рухаючись в напрямку автодороги «Київ-Чернігів», на перехресті повертаючи ліворуч на вул. Енгельса, при зеленому сигналі світлофора, не надав дорогу автомобілю марки «Ford Fiesta»н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо - транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5; 2.10; 16.6 Правил дорожнього руху, а отже в його діях вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2016 року через не встановлення дійсних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Як зазначає апелянт, судом першої інстанції не дана оцінка його поясненням, в яких він заперечував свою вину в порушенні Правил дорожнього руху та стверджував, що не вчиняв ДТП. Судом не були допитані свідки. Неповідомивши належним чином про час та місце розгляду справи, суд першої інстанції фактично позбавив його процесуального права бути присутнім при розгляді справи і подати відповідні докази на підтвердження своєї правоти шляхом виклику свідків, які були очевидцями усіх тих подій. Крім того, постанова не містить об»єктивних даних на підтвердження того, що дана ДТП сталась саме з його вини. Так, суд не дав оцінки його діям та діям водія автомобіля «Форд» з урахуванням вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху, а саме тому, що він, завершуючи маневр, мав перевагу перед іншими транспортними засобами і що саме недотримання водієм автомобіля «Форд» вимог п.16.5 ПДР призвело до вказаної ДТП.

Крім того, судом не враховано те, що в його автомобілі знаходився пасажир ОСОБА_4, який після ДТП став погано себе почувати, а тому він змушений був відвезти його до помешкання, де він міг би прийняти ліки. За таких обставин він діяв в стані крайньої необхідності і не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 122-4 КУпАП

Також вказує, що здійснюючи розгляд протоколу по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1, суд першої інстанції допустив упередженість і неповноту, що призвело до ухвалення помилкової постанови по справі. Вказує на те, що особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП навмисно затягувала необхідність проведення огляду особи на стан сп'яніння чи вживання лікарських засобів, що підтверджуються доказами, наведеними в матеріалах справи, зокрема щодо часу складання і проведення огляду транспортних засобів, отримання пояснень, написання рапортів. В порушення вимог ст. 266 КУпАП його не було доставлено до медичного закладу для проведення огляду.

Крім того, судом, в порушення вимог ст. 278 КУпАП, його не було повідомлено належним чином про час і місце розгляду справи, копію постанови ним отримано лише 22.04.2016р., а тому вважає, що ним пропущено строк на оскарження вказаної постанови з поважних причин і просить поновити строк на оскарження постанови Броварського міськрайонного суду від 11.03.2016р. щодо нього.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Гаврилець О.Б. подану апеляційну скаргу підтримав, просив постанову судді скасувати, постановити нову постанову, якою адміністративну справу щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, оскільки постанова суду першої інстанції була винесена 11.03.2016р. без участі ОСОБА_1, отримана ним 22.04.2016 року, що підтверджується даними з довідки Укрпошти про вручення даного листа саме 22.04.2016 року, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 11.03.2016 року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України, а саме, що він, керуючи автомобілем марки «Hyundai ІХ 35» н.з. НОМЕР_1, на перехресті повертаючи ліворуч на вул. Енгельса в м. Бровари, при зеленому сигналі світлофора, не надав дорогу автомобілю марки «Ford Fiesta» н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що рухався в зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 зазначених вище вимог ПДР України, що призвело до наслідків у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що вказана ДТП сталась внаслідок порушення вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Ford Fiesta» ОСОБА_3, а саме, що він, завершуючи маневр руху через перехрестя, мав перевагу перед іншими транспортними засобами, і тому водій автомобіля «Ford Fiesta» зобов»язаний був надати йому дорогу, вважаю безпідставними.

Так, відповідно до вимог п. 16.5 ПДР, у разі увімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов»язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя. Вимога цього пункту спрямована на надання можливості безперешкодно завершити проїзд перехрестя незалежно від напрямку подальшого руху, транспортним засобам, які почали його на сигнал, що дозволяє їм рух. Однак, вимога даного пункту Правил не стосується водія автомобіля «Ford Fiesta» в зв»язку з тим, що водій автомобіля «Hyundai ІХ 35» не закінчував маневр, а тільки його розпочинав, що підтверджується показами свідка ОСОБА_4, який в суді апеляційної інстанції вказував, що ОСОБА_1, рухаючись на зелений сигнал світлофора, зупинився на перехресті, маючи намір здійснити поворот ліворуч. При цьому він пропускав транспортні засоби, що рухались в зустрічному напрямку. Водій автомобіля «Ford Fiesta» зупинився на перехресті, надаючи можливість ОСОБА_1 проїхати вказане перехрестя, але, так як ОСОБА_1 не продовжив рух, водій автомобіля «Ford Fiesta» продовжив рух, і в цей час ОСОБА_1 також розпочав рух, в результаті чого сталося зіткнення.

Із урахуванням наведеного суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Також суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо наявності в діях водія ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.10 ПДР України.

Так, з апеляційної скарги та пояснень захисника, наданих в суді апеляційної інстанції вбачається, що після дорожньо- транспортної пригоди ОСОБА_4, який знаходився в якості пасажира в автомобілі «Hyundai ІХ 35» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 стало погано, а тому ОСОБА_1 змушений був негайно відвезти його додому, де він міг би прийняти ліки. За таких обставин ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, змушений був залишити місце ДТП, а тому не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 122-4 КУпАП. Разом з тим вказані доводи слід оцінювати критично. Так, з показань свідка ОСОБА_4, наданих в суді апеляційної інстанції вбачається, що відразу після ДТП водій ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та підійшов до потерпілої. Вони деякий час спілкувались, після чого ОСОБА_1 повернувся до автомобіля та повідомив, що він погано себе почуває та попросив відвезти його додому, що свідок і зробив.

Враховуючи викладене, суд дійшов обгрунтованого висновку щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.

Також на підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, де вони вказують про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. На підставі зібраних у справі доказів судя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп»яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками відділу поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння внаслідок виявлення такої ознаки як нестійка хода, нерозбірлива мова та різкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Відмовляючись від проходження огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що адміністративний матеріал в суді першої інстанції був розглянутий без його участі заслуговують на увагу, разом з тим, останньому була надана можливість дати свої покази стосовно всіх обставин справи в суді апеляційної інстанції, при цьому в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції брав участь захисник ОСОБА_1, який дав пояснення щодо обставин справи та за клопотанням захисника також був допитаний свідок ОСОБА_4.

Із урахуванням наведеного суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та з дотриманням вимог ст. 23, 33 і ч.2 ст. 36 КУпАП наклав на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька