Справа № 163/2723/15-п Провадження №33/773/162/16 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ст.ст. 471, 472 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці ОСОБА_1,

особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2, на постанову судді Любомльського районного суду від 06 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, за ст.ст. 471, 472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України і на підставі ч.2 ст.36 КпАП України накладено на нього стягнення в межах ст. 472 МК України, у виді штрафу в розмірі 1129308, 22 грн. з конфіскацією в дохід держави 201100 польських злотих на загальну суму 1129308,22 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 275,60 грн. судового збору

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 06.10.2015 року з України в ОСОБА_4 через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року №148 норму 201100 польських злотих, що по курсу НБУ становить 1129308,22 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Він же за тих же обставин не задекларував за встановленою формою вказані валютні цінності, які згідно з постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року №148 підлягали обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дії, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження за ст.ст.471, 472 МК України закрити, а вилучені згідно протоколу грошові кошти повернути власнику.

Заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, міркування представника митниці, який просив залишити постанову суду без змін, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані не в повній мірі.

Так, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, суд належним чином мотивував своє рішення з цього приводу із зазначенням доказів, якими підтверджується вина останнього.

Відповідно до ст.471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, чи є забороненими чи обмеженими особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України.

Відповідно до п.1, 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління НБУ від 27 травня 2008 року №148, фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізична особа резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 06.10.2015 року слідуючи з України в ОСОБА_4 через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року №148 норму 201100 польських злотих, що по курсу НБУ становило 1129308,22 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про порушення митних правил №1386/20500/2015, контрольним талоном, поясненнями ОСОБА_2, в тому числі безпосередньо після вчинення правопорушення (а.с. 7), актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу з фото-таблицями.

Заперечення ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, внаслідок того, що йому було відмовлено у видачі талону на «червоний коридор» та є не встановленим хто саме і коли виписував йому талон на проходження по «зеленому коридору» не заслуговують на увагу, оскільки з пояснень даних свідком ОСОБА_5 вбачається, що 06.10.2015 року вона несла службу в пункті пропуску «Устилуг» в якості старшого прикордонного наряду «вартовий шлагбауму, тил», оформляючи виїзд транспортних засобів з території України. В її обовязки входить видача контрольних талонів на відповідну смугу руху. Оглянувши наявний в матеріалах справи контрольний талон, свідок ОСОБА_5 заявила, що він виписаний нею особисто. При цьому зазначила, що талон видається безпосередньо біля автомобіля і під час заступання на службу є достатня кількість талонів на обидві смуги руху. ОСОБА_2 не заявив про наявність в нього товарів, що будуть декларуватись, не відмовився від талону на «зелений коридор»

Посилання ОСОБА_2 про те, що порушено його право на захист, оскільки справа щодо нього розглянута за його відсутності, не заслуговують на увагу, оскільки суддя Любомльського районного суду при постановленні судового рішення вірно прийшов до висновку про зловживання ОСОБА_2 своїми процесуальними правами з метою уникнення відповідальності, так як судові засідання неодноразово відкладалися з різних підстав за клопотаннями як ОСОБА_2, так і захисників, а про дату та час проведення судового засідання 06.04.2016 року, яке проводилося в останній день, коли відповідно до положень ст.467 МК України може накладатись стягнення, ОСОБА_2 був повідомлений належним чином листом суду, врученому через головного лікаря ВОКЛ.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що суд першої інстанції вірно визначив, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України валюти 201100 польських злотих, що по курсу НБУ в становило 1129308,22 грн., яка перевищила дозволену до вивезення норму готівки, визначену постановою Правління НБУ №148 від 27.05.2008 року, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Кваліфікація тих же дій ОСОБА_2 крім як за ст.471 МК України ще й за ст.472 МК України є зайвою та безпідставною у звязку з відсутністю ознак складу даного правопорушення.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України випливає, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції порушення.

ОСОБА_2 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Враховуючи вищевикладене, постанову суду в частині притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.472 МК України слід скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, а в частині притягнення його до відповідальності за ст.471 МК постанова підлягає зміні.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КпАП України, ч.2 ст. 467 МК України, якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядається судом, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи правопорушення вчинено 06.10.2015 року, а тому, оскільки шестимісячний термін, в період якого могло бути накладено стягнення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.471 МК України сплинув, то провадження у справі підлягає закриттю в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КпАП України, ст. 530 МК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Любомльського районного суду від 06 квітня 2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Цю ж постанову в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України змінити.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.467 МК України, закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

Вилучену у ОСОБА_2 валюту у сумі 201100,00 (двісті одна тисяча сто) польських злотих, повернути власнику.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук