П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.16 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріал, який надійшов від взводу ДПС роти ДПС підпорядкованої ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2016 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, являючись особою, яка двічі протягом року, а саме, 04 серпня 2015 року та 21 грудня 2015 року, піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, а також за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, повторно в порушення вимог п.2.5 ПДР України, керував транспортним засобом мопедом іноземним, без державного реєстраційного номеру, що належить, відповідно до протоколу, ОСОБА_1, по вулиці Мічуріна міста Привілля, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків.

За викликом до суду ОСОБА_1 не зявився, причину не повідомив, судом застосовувалися заходи щодо виклику правопорушника до суду, які позитивних результатів не дали, так судом була винесена постанова про привід правопорушника, з метою дотримання прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на підставі ст.268 КУпАП, виконати яку не надалося можливим, так як за вказаною в протоколі адресою двері ніхто не відчинив, сусіди з приводу місцезнаходження ОСОБА_1 нічого не відомо. Тому у судовому засіданні були досліджені письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.3), з яких вбачається, що своєї провини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП, він не спростовував та пояснив, що напередодні вживав алкогольні напої, а 28 березня 2016 року о 10 годині керував мопедом, від проходження запропонованого працівниками поліції медичного огляду на стан сп`яніння, відмовився. Претензій до працівників поліції не мав.

З досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2) вбачається, що 28 березня 2016 року вони були присутніми в якості понятих при складанні адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1, який, на пропозицію працівників поліції щодо проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду у встановленому законом порядку, дійсно, відмовився в їх присутності.

Згідно довідки (а.с.8) вбачається, що на ім`я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія не видавалось.

Із постанови Лисичанського міського суду від 21 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.3 КУпАП, за яке був підданий адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб, без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.7).

За таких обставин, суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у письмових поясненнях, наданих ним безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення, підтверджується змістом досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду немає.

Дії ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 3 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він являючись особою, яка двічі, протягом року, піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, а також за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, повторно керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 згідно даних у протоколі про адміністративне правопорушення, не працює, інвалідом не являється, на утриманні неповнолітніх дітей, посвідчення водія не має, до суду для надання пояснень не з`явився, про причини не попередив, відповідно - належних висновків для себе не зробив, своєї провини не усвідомив.

Обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, помякшують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Суд не визнає в якості обставин, що згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, повторність протягом року скоєння однорідного правопорушення, за яке особа вже піддавалася адміністративному стягненню, оскільки дані обставини є кваліфікуючими ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищенаведене, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, який працює, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, враховуючи обставини, характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді адміністративного арешту, що, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень, оскільки ОСОБА_1, скоївши аналогічні правопорушення 14 травня та 14 жовтня 2015 року, за які був підданим адміністративним стягненням 04 серпня та 21 грудня 2015 року, відповідно, належних висновків для себе не зробив. Суд також вважає можливим не застосовувати додаткове покарання у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки, на підставі ст.41 Конституції України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а, згідно довідки Територіального сервісного центру №4444 за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, транспортні засоби не зареєстровані, і, відповідно, вищезазначене стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, яке розповсюджується відносно предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення, може застосовуватися лише відносно власника вказаного предмета, так як полягає в примусовому вилученні останнього і наступній реалізації з подальшою передачею вирученої суми власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Керуючись ст. ст. 33, 130 ч. 3, 221, 284, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту строком на 15 (п'ятнадцять) діб, на підставі ст.41 Конституції України без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. за такими реквізитами: одержувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, код ОКПО одержувача 37800278, банк одержувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, рахунок 0051, код класифікації доходів бюджету 22030101, .

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін