Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/177/16-п Головуючий у 1-й інст. Остапенко Н. М.
Категорія ч.1 ст. 172-6 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю прокурора Шокало В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою в.о. керівника Коростенської місцевої прокуратури Гнідого І. на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року, провадження в справі про вчинення ОСОБА_3 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12 січня 2016 року, ОСОБА_3, перебуваючи з 06.05.2014 року на посаді заступника голови Коростенської районної державної адміністрації в Житомирській області відповідно п. «в» п.іч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є суб,єктом відповідальності за корупційні правопорушення. Будучи належним чином ознайомленою із вимогами фінансового контролю, передбаченими ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», звільняючись 05.08.2015 року з займаної посади та усвідомлюючи необхідність подання декларації про майно, доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру, маючи реальну можливість її подати, оскільки вона не перебувала у відпустці по догляду за дитиною, не була непрацездатною, не перебувала за межами України та під вартою, діючи всупереч вимог Законуне подала до відділу організаційно - кадрової роботи апарату Коростенської РДА в Житомирській області декларацію про майно, доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим ОСОБА_3 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

На прийняте судом рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнути до відповідальності у вигляді накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. штрафу. Посилається на те, що постанова суду суперечить вимогам законодавства і підлягає скасуванню, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а тому судом прийняте необгрунтоване рішення про закриття адміністративної справи про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_3 Вважає, що ОСОБА_3 будучи належним чином ознайомлена із вимогами фінансового контролю, передбаченими ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», звільняючись 05.08.2015 року та усвідомлюючи необхідність подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового контролю, маючи реальну можливість її подати, оскільки вона не перебувала у відпустці по догляду за дитиною, не була не працездатною, не перебувала за межами України та під вартою, діючи всупереч вимог Закону не подала до відділу організаційно-кадрової роботи апарату Коростенської РДА декларацію про майно доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги прокурор апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, додатково пояснив, що вважає доведеною наявність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП. ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи апеляційним судом, просила справу розглянути без її участі, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, врахувавши заяву ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції під час розгляду справи зазначених вимог закону дотримався.

Відповідно до ч.1 ст. 172 - 6 КУпАП порушенням вимог фінансового контролю є неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України " Про засади запобігання і протидії корупції".

Згідно п.1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції в Україні» корупційне правопорушення це умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Вказаним Законом передбачено, що корупція - це використання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки /пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянки / пропозиції чи надання неправомірної вигоди особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу використання наданих їй службових повноважень та можливостей.

Виходячи з аналізу зазначених норм Закону, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (глава 13-А "Адміністративні корупційні правопорушення") повинно характеризуватися лише умисною формою вини, а вчинення цих діянь через необережність, в тому числі і внаслідок недбалого ставлення особи до своїх обов'язків виключаєадміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 06.05.2014 року по 05.08.2015 року працювала на державній службі, а саме на посаді заступника голови Коростенської районної державної адміністрації, у встановлений законом строк, а саме положеннями ст.. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції в Україні», подавала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання майнового характеру за формою і в порядку, визначеними Законом. Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_3 про її необізнаність з необхідністю подання декларації в день звільнення чи в строк до 31.12.2015 року, а також які б переконливо свідчили, що вона усвідомлювала протиправний характер своєї бездіяльності та свідомо несвоєчасно не подала декларації, матеріали справи не містять.

Так відповідно до ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції в Україні» суб'єкти декларування повинні подавати декларацію про майно і доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру до 1 квітня за минулий рік за формою встановленою цим законом, суб'єкти, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня. Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що до 1 квітня повинні подати декларації суб'єкти декларування, які працюють, а у випадках передбачених за наявності поважних причин визначених цим законом до 31 грудня. Що стосується осіб, які звільнилися, то вони повинні подавати декларацію протягом одного року за своїм останнім місцем роботи. Вказівок на необхідність подання відповідним суб'єктом декларації за місцем роботи, напередодні, в день звільнення, або безпосередньо після звільнення чи в інші терміни, а саме до 31 грудня, цей Закон не містить. Як слідує з пояснень ОСОБА_3 та матеріалів справи, нею була подана декларація за поточний рік, в якому відбулося її звільнення за останнім місцем роботи 13.01.2016 року в день, коли були внесені зміни в її трудову книжку щодо причин звільнення на підставі рішення суду, тобто в межах однорічного строку, передбаченого ст.. 12 вищенаведеного Закону.

За таких обставин суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Тому, доводи прокурора, викладені в його апеляційній скарзі зокрема про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та тому судом прийняте необгрунтоване рішення є надуманими та не ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу в.о. прокурора Коростенської місцевої прокуратури Гнідого І. залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2016 року про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення ОСОБА_3 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: