Справа № 308/149/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Вербицький В. В., за участі захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачука О. А. від 23 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, працюючого інспектором ДПС, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, стягнуто в дохід держави судовий збір 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року встановлено, що 31 грудня 2015 року о 18 години 40 хвилин ОСОБА_2 в м. Ужгороді по вул. Легоцького, 66, а саме біля бару «Арена» керував автомобілем марки «Mersedes - benz E 220 CDI» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1, посилаючись на незаконність постанови міськрайонного суду, в якій відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №469798 від 31.12.2015 року, який було складено відносно ОСОБА_2 старшим сержантом патрульної поліції батальйону УПП в м. Ужгороді та м. Мукачево ОСОБА_3 не відповідає чинному законодавству, є незаконним, неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки після його аналізу стає очевидним, що вищевказана службова особа для складання адміністративного протоколу використала форму, що міститься в додатку №5 до Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 10.07.2015 року №842, яка втратила чинність 13.11.2015 року; в даний протокол не внесено свідків, хоча допитані працівники поліції в суді показали, що свідків події було багато; працівники поліції не роз'яснили ОСОБА_2 його права при проведенні медичного огляду та складенні протоколу; медичний огляд, який було проведено відносно ОСОБА_2 31.12.2015 року є недійсним, його результати не можуть бути використані в справі в якості доказу, оскільки лікарем ОСОБА_4 було складено «Протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння №595», форма якого затверджена ще Мінздравом СРСР та станом на 31.12.2015 року втратила чинність, та відповідно до чинного законодавства складається «Акт медичного огляду», лікарем в момент проведення медичного огляду 31.12.2015 року ніякий висновок не складався, та ОСОБА_2 крім вищевказаного протоколу медичного освідчення №595 від лікаря ОСОБА_4 інших документів не отримував; висновок №851 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння отриманий судом внаслідок направлення запиту про його витребування, і жодних доказів, що зазначений висновок було складено на підставі проведеного стосовно ОСОБА_2 медичного огляду не має, більше того, висновок повинен складатись на підставі «Акта медичного огляду», який складено не було.

Після доповіді суддею-доповідачем змісту оскаржуваної постанови, доводів, викладених в апеляційній скарзі, були заслухані:

- захисник ОСОБА_1, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити;

- особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який також підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити;

- свідок ОСОБА_4, яка пояснила, що вона працює лікарем наркологом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері, має стаж роботи за спеціальністю нарколога - психіатра 32 роки, вищу категорію. 31 грудня 2015 року вона проводила огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 за встановленою методикою виявила у нього алкогольне сп'яніння про що склала протокол, в якому зазначила ознаки сп'яніння. Огляд проводився за направленням чергового Ужгородського відділу поліції в зв'язку з службовою необхідністю, а не як водія.

Свідок ОСОБА_4 надала також письмові пояснення, в яких зазначила: «Оглянувши відеозапис проведення медичного огляду та ознайомившись із складеним нею протоколом медичного огляду №595 від 31.12.2015 року пояснюю: обстеження ОСОБА_2 проведено в повному обсязі за направленням чергового поліції без вказування на те, що він водій транспортного засобу. Протокол складений згідно чинного законодавства на основі клінічної картини. Складений протокол № 595 не є документом про огляд водія транспортного засобу. Направлення чергового поліції зберігається в канцелярії (архіві) Закарпатського ОНД з копією протоколу №595 від 31.12.2015 року.

Заслухавши пояснення захисника, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, перевіривши справу про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є не обґрунтованими і спростовуються доказами, дослідженими суддею міськрайонного суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення, викладеними в постанові та перевіреними під час апеляційного перегляду суддею апеляційного суду.

Наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винність ОСОБА_2 в його вчиненні встановлено суддею міськрайонного суду на основі фактичних даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №469798 від 31.12.2015 року; протоколі медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння №595 від 31.12.2015 року; висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння №851 від 31.12.2015 року; дослідженням №379 клініко-діагностичної лабораторії Закарпатського обласного наркологічного диспансеру; показами свідків (працівників поліції) ОСОБА_5 та ОСОБА_3; відеозаписом від 31.12.2015 року з закріпленої на форменому одязі працівників поліції автоматичної відеотехніки.

31 грудня 2015 року о 21 годині 05 хвилин в м. Ужгород вул. Паризької Комуни, 2, поліцейським №3 БАТ УПП у м. Ужгороді та Мукачеві старшим сержантом поліції ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №469798, в якому зазначено, що 31 грудня 2015 року близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_2 в м. Ужгороді по вул. Легоцького, 66, а саме біля бару «Арена» керував транспортним засобом «Mersedes - benz E 220 CDI» д. н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лік. нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Підпис особи, ознайомленої з місцем, часом розгляду справи та якій роз'яснено її права і обов'язки» міститься підпис ОСОБА_2, а в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано: «Я ОСОБА_2 хочу здати кров на освідчення» (а. с. 2).

В протоколі медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння №595, вказано дату і точний час освідчення ОСОБА_2 «31.12.2015 року о 20 годині 35 хвилин» та заключення «стан сп'яніння внаслідок вживання алкоголю неускладнений». Протокол медичного освідчення підписаний медпрацівником, який проводив освідчення, лікарем ОСОБА_4 та в графі «Запис освідчуваного про ознайомлення з результатами огляду» міститься підпис ОСОБА_2 (а. с. 3).

Висновком щодо результатів медичного огляду №851 лікаря ОСОБА_4 встановлено, що оглянутий 31.12.2015 року о 21 годині 55 хвилин ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння та у висновку містить підпис ОСОБА_2 про ознайомлення з результатами огляду (а. с. 52).

В дослідженні №379 клініко-діагностичної лабораторії Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, із визначенням дати та часу забору крові ОСОБА_2, 1978 р. н., 31.12.2015 року о 22 годині, встановлено, що в крові виявлено 3,79% етилового спирту (а. с. 53).

Поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_5, опитані як свідки суддею міськрайонного суду про події 31.12.2015 року під час виявлення та затримання водія ОСОБА_2 показали, що під час несення служби на службовий планшет надійшли відомості про те, що неподалік бару «Арена» під'їхало авто, яке зупинилося у невстановленому місці та заважає проїзду інших автомобілів. Автомобіль стоїть із включеним двигуном і у ньому за кермом знаходиться людина, якій або погано або вона спить і перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Вони на службовому автомобілі під'їхали за вказаною адресою. У невстановленому місці стояв автомобіль із включеним двигуном. За кермом зазначеного автомобіля знаходився чоловік який спав. ОСОБА_3 постукав у вікно дверей автомобіля і через деякий час розбудив чоловіка, який перебував за кермом. Чоловік відкрив вікно автомобіля. За зовнішнім ознаками даний громадянин перебував у стані алкогольного сп'яніння - від нього було чути сильний запах алкоголю, а також він мав розчервоніле обличчя. ОСОБА_3 попросив у нього посвідчення водія та технічний паспорт. Вказаний громадянин почав робити незрозумілі рухи та спробу поїхати. ОСОБА_3 просив водія не їхати, а припаркувати автомобіль у дозволеному місці. Водій таки надав документи, а після цього включив передачу, натиснув на газ та стрімко поїхав у двори. Оскільки двір тупиковий, тому автомобіль зупинився. ОСОБА_3 запропонував водію пройти обстеження на приладі «Драгер» для визначення стану алкогольного сп'яніння, але водій відмовився це зробити. У зв'язку з цим, для визначення стану алкогольного сп'яніння, ОСОБА_3 з напарником, заїхавши попередньо у відділок поліції, де взяли направлення на освідчення, повезли правопорушника до наркодиспансеру, де лікар провела освідування ОСОБА_2 На пропозицію лікаря здати кров, останній здавати відмовився, при використанні приладу «Драгер» неправильно проводив дії для встановлення стану алкогольного сп'яніння, продував «фальшиво».

Відеозаписом від 31.12.2015 року з закріпленої на форменому одязі працівників поліції автоматичної відеотехніки, який наданий міськрайонному суду начальником Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7, підтверджуються пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні положення містяться в абзаці 1 п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок), яким зокрема встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Такі ж вимоги встановлені в п. 7 розділу І Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція від 09.11.2015 року N 1452/735), згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівники поліції відповідно до вимог вищевказаного закону та нормативно-правових актів забезпечили проведення огляду водія ОСОБА_2 в закладі охорони здоров'я, за результатами якого лікарем в протоколі медичного освідчення було зроблено висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2, згідно якого останній перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, було дотримано передбаченого ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння.

За таких обставин суддя міськрайонного суду правильно встановив обставини справи і кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що є правильними доводи апеляційної скарги захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення та протокол медичного огляду водія на стан сп'яніння складено поліцейським та лікарем наркологом відповідно до нормативно правових актів, які втратили чинність.

Так, станом на 31.12.2015 року діяла Інструкція від 09.11.2015 року №1452/735 якою встановлено, що за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 15). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п.16).

Додатками до цієї Інструкції встановлені форми: Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 1); Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3); Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4).

Оскільки у поліцейського БАТ УПП у м. Ужгороді та Мукачеві старшого сержанта поліції ОСОБА_3 були підстави вважати, що водій ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння він повинен був діяти відповідно до Інструкції від 09.11.2015 року №1452/735 склавши направлення за встановленою формою та відповідно до п. 7 Порядку, забезпечити проведення огляду цього водія в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Лікар закладу охорони здоров'я за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями повинен був встановити діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (додаток 3).

Поліцейським ОСОБА_3 складено Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №469798 від 31 грудня 2015 року, який не відповідає формі Протоколу про адміністративне правопорушення, яка встановлена Додатком 1 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділу II), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови міськрайонного суду у зв'язку із відсутністю в ній належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими з огляду на таке.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення встановлено статтею 256 КУпАП, відповідно до частини 1 якого у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №469798 від 31 грудня 2015 року, його зміст відповідає наведеним вимогам закону, що не дає підстав визнати його неналежним та недопустимим доказом.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом підтверджується поясненнями поліцейських та відеозаписом цієї події, яка оглянута суддею міськрайонного суду та суддею апеляційного суду під час апеляційного перегляду.

Факт перебування ОСОБА_2 в алкогольному сп'янінні встановлено лікарем наркологом в закладі охорони здоров'я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного сп'яніння.

Вважаю, що в даному конкретному випадку встановлені формальні порушення не спростовують встановлені обставини вчинення адміністративного правопорушення.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя міськрайонного суду достовірно встановив що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що дало йому підстави дійти обґрунтованого висновку про те, що було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП; ОСОБА_2 винний в його вчиненні і підлягає адміністративній відповідальності; є обставини, що пом'якшують відповідальність.

Питання про накладення адміністративного стягнення вирішено суддею відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 КУпАП.

При розгляді апеляційної скарги не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б тягли скасування постанови судді районного суду.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, стягнуто в дохід держави судовий збір 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Вербицький В. В.