Справа № 357/244/16-п Головуючий у І інстанції Сливка В.В.
Провадження № 33/780/302/16 Доповідач у 2 інстанції Костенко
Категорія 204 26.05.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2016 року м. Київ.

Суддя Апеляційного суду Київської області Костенко І.В., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2016 року, якою, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: Київська обл.., АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з конфіскацією пластикової тари «ЄвроКуб» об'ємом 1000 літрів - 15 штук та дизельного палива - 15 000 літрів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2, визнаний винним у тому, що він 12.01.2016 року близько 11 год., 00 хв. в АДРЕСА_2 реалізував топливо дизельне без дозвільних документів, а саме свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності та інших дозвільних документів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч . 1 ст.. 164 КУпАП - порушення порядку провадження господарської діяльності, тобто провадження господарської діяльності без державної реєстрації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та повернути йому вилучене у нього дизельне паливо в кількості 15 тон (15 000 літрів).

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що він господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності не вів, а епізод 12.01.2016р. був разовим продажем надлишку купленого ним раніше палива в зв'язку з сімейними обставинами, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення він зазначив про визнання своєї вини лише у продажу 20л пального. Апелянт вважає, що такі його дії не можуть вважатись провадженням господарської діяльності.

Також ОСОБА_2 зазначає, що оскільки в матеріалах провадження не міститься доказів, що він зареєстрований як підприємець то це на його думку нівелює будь-які твердження про законність чи незаконність заняття ним будь-якою діяльністю щодо диспозиції ч.1 ст..164 КУпАП.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього не вказано свідків, однак суд в оскаржуваній постанові, як на доказ винуватості ОСОБА_2 послався на показання свідків, яких як стверджує ОСОБА_2 не було.

ОСОБА_2 також зазначає, що він не був належним чином увідомлений про розгляд справи і її матеріали не містять доказів його належного увідомлення .

Заслухавши доповідача, пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2 і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення.

Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.01.2016 р. серії АА № 805851, письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були понятими при складанні протоколу, а також письмових поясненнях ОСОБА_5, який вказав, що 12.11.2016р. він купив 20л дизельного палива за 300 грн. у особи, якого знав лише по імені і купівлю палива у якого здійснював уже неодноразово.

Також доказом винуватості ОСОБА_2 є дані, які зафіксовані у його власних письмових поясненнях, в яких він визнав факт продажу дизельного пального 12.01.2016р., а також зазначив, що зберігає на складі дизельне паливо марки ДТ-3-К5, сорт F, яке періодично продавав громадянам по 14 грн. за 1 літр.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку, що суддею було дано вірну оцінку обставинам справи та обґрунтовано зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що епізод 12.01.2016р. був разовим продажем надлишку купленого ОСОБА_2 раніше палива в зв'язку з сімейними обставинами, то вони повністю спростовуються письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, які він дав при складенні протоколу, письмовими поясненнями ОСОБА_5, а також поясненнями ОСОБА_2, зазначеними в самому протоколі, в яких він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Також безпідставними є і доводи ОСОБА_2 про те, що оскільки в матеріалах провадження не міститься доказів, що він зареєстрований як підприємець, то це нівелює будь-які твердження про законність чи незаконність заняття ним будь-якою діяльністю щодо диспозиції ст..164 КУпАП, оскільки об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.. 164 КУпАП, полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Не можуть бути взяті до уваги і зауваження ОСОБА_2 про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, тоді як суддею в постанові зроблено посилання на дані показання свідків, як доказ вини ОСОБА_2

Так в протоколі дійсно не зазначено свідків події, однак в ньому зазначені як поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, письмові пояснення яких і містяться в справі. Слід зазначити, що за змістом ст..251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, являються любі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, як протоколом про адміністративне правопорушення, так і письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і письмовими поясненнями свідків.

Тому дані, зафіксовані в письмових поясненнях понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є і свідками та письмові пояснення свідка ОСОБА_5, який безпосередньо купував пальне у ОСОБА_2, чого останній не заперечує і є доказами по справі.

Щодо посилань апелянта про неналежне його увідомлення про розгляд справи, то в даному випадку слід зазначити, що судом було здійснено всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_2 про місце, день та час слухання справи, де зокрема на його телефонний номер було направлено SMS повідомлення про слухання справи 12.04.16р. та телефонограма, яку він прийняв 11.04.16 о 18.01.16р.

А тому з урахуванням наведеного, вважаю, що його право на захист порушено не було, яке він до того ж реалізував і в суді апеляційної інстанції шляхом дачі пояснень його представником - адвокатом ОСОБА_1

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Костенко