АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/479/2016 Постанова винесена суддею Трусовою Т.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1, за участю учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, працюючої продавцем в ТОВ «Фабрика кулінарія», проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи постанову суду незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати і, змінивши мотивувальну і резолютивну частину постанови, визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення згідно ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при винесенні постанови суд, фактично визнавши ОСОБА_2 невинною у вчиненні адміністративного правопорушення, не взяв до уваги дані, зазначені у письмових доказах по справі, зокрема не дослідив протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого в діях ОСОБА_2 вбачаються порушення п. 10.1 ПДР.

Також судом були порушені процесуальні права учасників процесу, зокрема його - як потерпілого, оскільки не було належним чином повідомлено про час розгляду справи, та не були досліджені юридичні факти і свідчення, які мають значення для справи, а саме, не були взяті до уваги показання свідка ОСОБА_4, а твердження суду про те, що останній під час оформлення матеріалів повідомив завідомо неправдиві відомості щодо місця свого проживання, не відповідає дійсності та це не означає, що його пояснення є сумнівними.

Крім того, суддею не були детально досліджені всі обставини справи, які мають значення для винесення обґрунтованої та мотивованої постанови, оскільки внаслідок розгляду судом справи за його відсутності і свідки не отримали змоги надати суду свої показання, а були взяті до уваги лише сумнівні показання ОСОБА_2

Тому, на думку апелянта, суд у постанові безпідставно зазначив, що не може вважати доведеною вину ОСОБА_2, так як вина особи може бути підтверджена не тільки показаннями багатьох свідків, яких не було допитано в ході судового засідання, але і іншими доказами, які може надати потерпілий.

Також ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин. В обґрунтування поважності причин пропуску строку посилається на те, що постанову суду він отримав лише 14.03.2016 року та потребував декількох днів для отримання юридичної консультації та підготовки апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, котрий, уточнивши своє прохання просив скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а також пояснення ОСОБА_2, яка заперечувала проти апеляційної скарги, вказуючи на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного всебічного і обєктивного дослідження доказів по справі та зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить по справі постанову, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно ж до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Статтею 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, коли: 1) відсутні подія і склад адміністративного правопорушення і 7) закінчились на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

За змістом цих норм, провадження у справі може бути закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням передбачених законом строків накладення стягнення, лише при наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 належним чином не виконані.

Згідно постанови, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 878897, за яким 23 листопада 2015 року о 18 год. 20 хв. по вул. Л. Руденко, 6-а в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 10.1 ПДР України.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя у постанові дійшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та одночасно про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених до ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки вказане правопорушення було вчинено 23 листопада 2015 року, тобто на момент судового розгляду пройшло більше ніж три місяці з дня його вчинення.

Отже, суддя у постанові, вказуючи на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та одночасно про необхідність закриття провадження у справі, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, припустився суперечностей у своїх висновках щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, а відтак постанова судді, як постановлена з істотним порушенням вимог процесуального законодавства, не може бути визнана законною та підлягає скасуванню.

За результатами розгляду апеляційної скарги та перевірки матеріалів справи слід прийняти нову постанову, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме, 23 листопада 2015 року о 18 год. 20 хв. по вул. Л. Руденко, 6-а в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Хонда Аккорд», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 10.1 ПДР України.

Вказані обставини підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі дорожньо-транспортної пригоди, рапорті інспектора патрульної поліції, поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідка, що містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, наданих нею як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, 23.11.2015 року вона виїхала автомобілем «Хюндай Туксон» зі стоянки за місцем своєї роботи по вул. Руденко, 6-а та поїхала додому, а через деякий час їй подзвонила продавець з сусіднього кіоску та, запитавши номер її автомобіля, повідомила, що вона вдарила якийсь автомобіль, власник якого викликав наряд патрульної поліції. Але під час руху, вона ніяких характерних звуків зіткнення не відчула, і вийшовши на вулицю та оглянувши свій автомобіль, ніяких пошкоджень на ньому вона також не виявила. Наступного дня, приїхавши в управління поліції та зясувавши, що на неї склали протокол, вона написала пояснення та повідомила свою страхову компанію про ДТП, оскільки це обовязкова процедура. Працівники поліції також оглядали її автомобіль, але ніяких пошкоджень ними виявлено не було. Вважає, що свідки, вказуючи на неї, як на винуватицю ДТП, помиляються, оскільки вони зазначають, що вона начебто сіла в автомобіль сірого кольору та була не одна, але у неї автомобіль чорного кольору і з роботи вона завжди їздить одна.

Проте, такі пояснення ОСОБА_2 щодо її непричетності до дорожньо-транспортної пригоди спростовуються наявними у справі доказами, в тому числі й поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4 та, допитаного в суді апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_3, свідка ОСОБА_5, даними схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування автомобіля «Хонда Аккорд» після зіткнення та пошкоджень, які отримав автомобіль в результаті цього, а також наданими фотознімками пошкоджень цього автомобіля.

Так, за поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, які він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, 23.11.2015 року його автомобіль «Хонда Аккорд» був припаркований на стоянці біля офісу по вул. Руденко, 6-а та приблизно о 18 год. йому зателефонували і повідомили, що його автомобіль вдарив інший автомобіль. Він вийшов на вулицю, де знаходилось двоє чоловіків, які повідомили, що були свідками того, як якась жінка на автомобілі «Хюндай Туксон» вдарила його автомобіль із місця ДТП поїхала, та, що вони записали марку та номер її автомобіля і викликали поліцію. В подальшому приїхала поліція і було встановлено, що це була ОСОБА_6, яка наступного дня підходила до нього та погоджувалась зі своєю виною в тому, що вона вдарила його автомобіль, обіцяючи компенсувати завдану шкоду, але в подальшому подзвонив її чоловік та повідомив, що відшкодування буде тоді, коли суд визнає його дружину винною.

Також зазначив, що на автомобілі ОСОБА_6 спереду стоїть відбійник, яким вона і вдарила його автомобіль, в результаті чого в його автомобілі пошкоджені ліві водійські двері (вмятина), а свідками цієї дорожньо-транспортної пригоди були ОСОБА_4 та ОСОБА_5, але дані останнього не були внесені до матеріалів справи з його особистих міркувань.

За наявними в матеріалах справи та наданими в суді апеляційної інстанції поясненнями свідка ОСОБА_4, він знаходився в своєму автомобілі на стоянці та попереду нього з лівої сторони стояв автомобіль «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1, сріблястого кольору, в який сіли двоє людей. При цьому за кермо сіла жінка та почала виїжджати, рухаючись спочатку назад, а потім вперед, та вдарила в передні ліві двері автомобіль «Хонда», який стояв перпендикулярно по відношенню до її автомобіля, і після цього поїхала. На місці був ще один свідок, з яким вони записали номер цього автомобіля та викликали поліцію. Також додав, що коли сталася дана пригода, було темно, тому він міг добре і не розгледіти колір автомобіля «Хюндай Туксон».

При цьому, не дивлячись на ту обставину, що свідок ОСОБА_4, який є особою, незацікавленою у результатах розгляду справи, безпосередньо в районному суді не допитувався, його письмові пояснення по обставинам дорожньо-транспортної пригоди, що наявні в справі, надані безпосередньо в день події співробітникам патрульної поліції, а також і надані в суді апеляційної інстанції, є логічними, послідовними та такими, що повністю узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_3 та з іншими матеріалами справи, і не містять в собі таких суперечностей, які б давали підстави сумніватися в їх достовірності, а суд першої інстанції, необґрунтовано піддавши їх сумніву лише через неможливість виклику свідка в судове засідання та його безпосереднє опитування в суді, безпідставно не прийняв їх до уваги.

Також і допитаний в суді апеляційної інстанції, за клопотанням ОСОБА_3, свідок ОСОБА_5 пояснив, що біля 18 год. він приїхав в дитячий садочок «Абетка», що на Позняках, де є стоянка, на якій було припарковано багато автомобілів. Забравши дитину, він сидів в автомобілі, прогріваючи його, та побачив, як, при виїзді зі стоянки, автомобіль «Хюндай», здаючи назад, наїхав заднім колесом на камяний блок, а потім проїхав вперед та вдарив автомобіль «Хонда», в якому спрацювала сигналізація, а потім знову проїхав назад і вивернувши кермо, поїхав. Він в цей момент встиг відїхати трохи вперед, щоб водій автомобіля «Хюндай» не вдарив і його автомобіль, записав номер цього автомобіля та викликав поліцію. На місці також був ще один свідок і, коли приїхали працівники поліції, останні повідомили, що достатньо одного свідка, тоді він поїхав у своїх справах.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає обєктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами, відповідно до яких в результаті зіткнення належний ОСОБА_3 автомобіль «Хонда Аккорд» отримав ушкодження лівої передньої частини.

Ці обставини підтверджуються також схемою дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано розташування належного ОСОБА_3 автомобіля «Хонда Аккорд», державний номерний знак НОМЕР_2, з яким було допущено зіткнення автомобілем «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, а також і пошкодження лівої передньої сторони автомобіля «Хонда Аккорд», а саме: передніх лівих дверей, які отримав вказаний транспортний засіб внаслідок зіткнення; наданими ОСОБА_3 фотографіями пошкоджень його автомобіля; рапортом старшого інспектора відділу розшуку та дізнання УПП МВС України в м. Києві ОСОБА_6 про встановлення в ході огляду наявності на автомобілі «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1, встановлених декоративних металевих дуг та відсутності у звязку з цим на ньому пошкоджень внаслідок зіткнення ними з автомобілем «Хонда Акорд», державний номерний знак НОМЕР_2, який був припаркований, та на якому були виявлені пошкодження характерні саме від цих дуг (а.с. 12).

Отже, обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю відповідають фактичним обставинам цієї події і свідчать про те, що між порушенням ОСОБА_2 п. 10.1 Правил дорожнього руху та пошкодженням автомобіля «Хонда Аккорд», державний номерний знак НОМЕР_2, є прямий причинний звязок і її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться проаналізованими вище доказами.

Таким чином, вважаю доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції сплинули, передбачені ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і провадження у справі закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1