ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Преснякова А.А., при секретарі: Трушковій Г.М., за участі: особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, прокурорів Кального М.Є. та Костюченка М.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Донецької області Костюченко М.В. на постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 18 квітня 2016 року, якою провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в с.Урзуф Першотравневого району Донецької області, громадянки України, депутата Урзуфської селищної ради Першотравневого району Донецької області, спеціаліста 2 категорії, з повною вищою освітою, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Першотравневим РВ УМВС України в Донецькій області 31 жовтня 1996 року, ІПН НОМЕР_1, про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень,передбачених ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП України закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2, вона є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до рішення 1 сесії сьомого скликання Урзуфської сільської ради, визнано її повноваження, як депутата сільської ради.

ОСОБА_2 ознайомлена із попередженнями про обмеження, пов'язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходженням служби, встановленими Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції».

Разом з тим, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст. ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом Урзуфської сільської ради, згідно п.п.«б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 05.02.2016 приблизно о 14:00 годині, перебуваючи в приміщенні Урзуфської сільської ради за адресою: Донецька обл., с. Урзуф, вул. Центральна, будинок 64, публічно не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган - сесію сільської ради, а саме про прийняття участі у голосуванні про надання собі матеріальній допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи депутатом Урзуфської сільської ради, відповідно до пп.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» - суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила сесію ради про наявність реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вона ж, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст. ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом Урзуфської сільської ради, згідно п.п.«б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 05.02.2016 приблизно о 14:00 годині, перебуваючи в приміщенні Урзуфської сільської ради за адресою: Донецька обл., с. Урзуф, вул. Центральна, будинок 64, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів - проголосувала «за» шляхом підняття руки на сесії Урзуфської сільської ради під час вирішення питання про надання собі матеріальної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи депутатом Урзуфської сільської ради, відповідно до пп.«б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» - суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, порушуючи вимоги ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 18 квітня 2016 року провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_2 за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в її діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Не погодившись з постановою суду прокурор прокуратури Донецької області Костюченко М.Є. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив вищезазначену постанову скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративних правопорушень ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти стягнення в межах санкції вказаної статті.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав, що суд не надав належну правову оцінку матеріалам справи стосовно ОСОБА_2, так як у останньої виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між особистими (приватними) інтересами, як спеціаліста 2 категорії Урзуфської сільської ради, та її повноваженнями, як депутата Урзуфської сільської ради, про що вона не повідомила під час проведення сесії сільської ради, та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме проголосувала на сесії сільської ради, чим порушила вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Заслухавши думку прокурорів, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді, прийняту нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та з урахуванням ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, ОСОБА_2, яка вважала постанову судді законною та обґрунтованою, а апеляційні доводи прокурора безпідставними, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З постанови судді вбачається, що надання ОСОБА_2, як інспектору по субсидіям Урзуфської сільської ради матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб передбачено діючим законодавством, а також бюджетом сільради на 2016 рік, тому суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 реального конфлікту інтересів про який вона повинна була б повідомити, і який міг вплинути на об'єктивність або неупередженість при прийнятті рішення від 05.02.2016 року, відсутні докази, які б свідчили про наявність в її діях умислу, у зв'язку з чим відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП є передчасним, не відповідає встановленим судом обставинам справи. За таких обставин постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову суду, за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд постановляє нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу щодо ОСОБА_2 приходжу до таких висновків:

Так, ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду визнала, що будучи депутатом 7 скликання Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, не повідомила депутатів Урзуфської сільської ради Першотравневого району перед голосування 05 лютого 2016 року за рішення щодо надання матеріальної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, що вона є в списку на надання матеріальної допомоги та проголосувала за прийняття сесією вказаного рішення, але не вбачає в цьому реального конфлікту інтересів, вважає, що в її діях відсутній склад вказаних правопорушень, оскільки надання матеріальної допомоги передбачено трудовим договором та закладено в бюджеті сільради.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції»: правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Терміни "реальний конфлікт інтересів" та "потенційний конфлікт інтересів" визначені Законом України "Про запобігання корупції". Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до п. 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є депутати місцевих рад.

Згідно ст.12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції" . Інші обмеження, пов'язані із проходженням служби в органах місцевого самоврядування, встановлюються виключно законами України.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування: посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Як вбачається зі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування»: Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз'яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції": реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Склад правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбачає наявність чотирьох взаємозумовлених і взаємопов'язаних елементів: об'єкта та об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

За змістом ст.172-7 КУпАП, особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується /або цікавить/ особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Об'єктивна сторона даного правопорушення передбачає відповідальність за не повідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та полягає у бездіяльності особи, яка знала про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, тому повинна була повідомити у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення передбачає діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені ЗУ «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 даного Закону.

Таким чином, як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, згідно ст.ст. 12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з часу обрання депутатом Урзуфської сільської ради, на неї поширюються вимоги про обмеження, пов'язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, зобов'язання дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, в тому числі встановленими Законом України «Про запобігання корупції».

Крім того, в ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2, в порушення ч.1 ст. 28, ст. 35 Закону України "Про запобігання корупції", ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», при вирішені питання про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб у розмірі середньомісячної заробітної плати, в списку на надання якої вона була, на засіданні сесії Урзуфської сільської ради Першотравневого району 05 лютого 2016 року, на якій вона була присутня як депутат, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, та вчинила дії, а саме прийняла участь у голосуванні при прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто скоїла діяння, пов'язані з корупцією, адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про відсутність реального конфлікту, так як голосування було за надання матеріальної допомоги, яка передбачена бюджетом, працівникам сільської ради, а не окремо їй, не можуть бути прийняті до уваги з тих підстав, що бюджетом передбачено конкретну суму на надання матеріальної допомоги, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб не є обов'язковою виплатою, це право працівника отримати таку допомогу шляхом написання відповідної заяви, саме рішення сесії від 05.02.2016 року стало підставою для законного нарахування матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_2, а не рішення про затвердження бюджету, тобто ОСОБА_2 мала особистий інтерес, голосуючи за надання собі матеріальної допомоги, при цьому не повідомивши про це депутатів сільради перед голосуванням.

На підставі викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_2, яка працює, має сім'ю, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вперше вчинила адміністративне правопорушення, ступінь вини, майнового стану, відсутність по справі обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в сумі 290 грн.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Донецької області Костюченко М.Є. задовольнити.

Постанову судді Першотравневого районного суду Донецької області від 18 квітня 2016 року, якою провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП України закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винною у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та з урахуванням ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави на р/р 0015 МФО 834016, код 37868870, отримувач Артемівське УК м. Артемівськ 22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 290 гривень в дохід держави на р/р 0015 МФО 834016, код 37868870, отримувач Артемівське УК м. Артемівськ 22030101.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя