Номер провадження: 33/785/315/16
Номер справи місцевого суду: 523/3788/16-п
Головуючий у першій інстанції Бобовський
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворівського районного суду м. Одеса від 11.04.2016 року,-

встановив:

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, працюючий не офіційно, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.02.2016 року, о 01 годині 30 хвилин, по проспекту Добровольського в м. Одеса, керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_2 р/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку приладу Alcotest 9810 марки "Драгер ARСD-0273", результат якого склав 0,88 проміле.

Водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у зв'язку з чим, співробітниками ПП був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 455131 від 28.02.2016 року.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 послався на те, що рішення суду першої інстанції винесено за його відсутності. При цьому зазначив, що позбавляючи його права керування транспортними засобами суддя не навів підстав на яких він прийшов до висновку про призначення йому такого суворого покарання, оскільки він був позбавлений права надати пояснення.

Також апелянт зазначив, що судом не були враховані пом'якшуючі відповідальність обставини, а саме те, що він повністю визнав себе винним у скоєному правопорушенні, до адміністративної відповідальності він не притягувався і вказане правопорушення вчинив вперше. Крім того зазначив, що автомобіль є його єдиним джерелом заробітку та існування, тому, на його думку, рішення суду першої інстанції ставить його в тяжке матеріальне становище.

Просить постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення змінити та застосувати відносно нього стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити. При цьому щиро покаявся у вчиненому правопорушенні та пояснив, що перед вчиненням правопорушення, разом з друзями вжив близько 250 грам коняку, після чого сів за кермо автомобілю для того, щоб перегнати його до свого двору, однак рухаючись по дорозі, проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофору та допустив зіткнення з іншим автомобілем і зразу ж на місце зіткнення прибули працівники поліції, які виявили факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення. Запевнив суд, що зробив належні висновки та зобов'язується не допускати подібних фактів. При цьому вказав, що на даний час працює неофіційно слюсарем на СТО та на інших роботах по найму.

Також зазначив, що не був присутній у судовому засіданні районного суду, а головуючий суддя, на його думку, формально поставився до наданих справи відносно нього.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 28.02.2016 року о 01.30 годин по проспекту Добровольського в м. Одеса, керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, згідно висновку приладу Alcotest 9810 марки "Драгер ARСD-0273", результат якого склав 0,88 проміле.

З цих матеріалів та оскаржуваної постанови суду видно, що ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення власноруч зробив запис про те, що керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння і ці обставини також ним були підтверджені як в апеляційній скарзі так і його поясненнями в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене вважаю, що висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується особистими поясненнями правопорушника, наданими безпосередньо в суді апеляційної інстанції, змістом протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), поясненнями понятих (а.с.2,3), та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с.6), тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, на підтвердження доводів, зазначених в своїй апеляційній скарзі щодо єдиного джерела заробітку за рахунок автомобілю, ОСОБА_1 апеляційному суду ніяких доказів не надав та викладені ним факти не підтвердив.

Як зазначив ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, на даний час він працює неофіційно та має певні засоби для свого існування та утримання, що спростовує його доводи про те, що автомобіль є його єдиним джерелом заробітку.

При цьому апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про відсутність даних щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та щирого каяття, не можуть бути безумовною підставою для зміни судового рішення, оскільки зазначені обставини були враховані судом при призначені покарання, який визнав за необхідне визначити стягнення у межах санкції зазначеної статі та фактично в її середньому розмірі, оскільки на думку апеляційного суду зазначене стягнення, з урахуванням ступеню суспільної небезпеки правопорушення, а також вчинення ним умисних дій, направлених на порушення безпеки руху з використанням транспортного засобу є необхідним та достатнім для запобігання і вчинення правопорушень.

Крім того, прийнявши до уваги доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наслідки протиправної поведінки ОСОБА_1, а саме вчинення ним у стані алкогольного сп'яніння дорожньо-транспортної пригоди, що вказує на ігнорування ним передбачених вимог закону і свідчить про його зневажливе ставлення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що судовий розгляд судом першої інстанції був проведений у відповідності до вимог діючого законодавства, всебічно та повно з'ясовані фактичні обставини справи та адміністративне стягнення є таким, яке відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану та меті адміністративного стягнення, а тому постанова Суворовського районного суду м. Одеса від 11 квітня 2016 року є законною та обґрунтованою, підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 11.04.2016 року відносно ОСОБА_1, у частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.