Номер провадження 3/754/654/16
Справа №754/1573/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.01.2016 року близько 23 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Райдужній, 15, керував транспортним засобом автомобілем «Subaru», номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, у стані алкогольного сп'яніння, встановленого за результатами тестування на алкоголь мобільним приладом "Драгер" у розмірі 1,05 ‰, у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення АП2 № 343816 від 24.01.2016 року з додатками, порушивши вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, зазначивши, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, а відпочивав біля свого автомобіля, після того, як приїхав до місця відпочинку, а вже потім вжив алкоголь, про що також зазначив інспектору та надав про це пояснення при складанні протоколу.

Після оголошення у судовому засіданні перерви для допиту свідків у судові засідання, призначені на 23.03.2016р., 13.04.2016р., ОСОБА_1, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, не з'явився, доказів поважних причин неявки не надав.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали пояснення, зазначивши, що дійсно ОСОБА_1 23.01.2016 року близько 23 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Райдужній, у стані алкогольного сп'яніння керуючи транспортним засобом автомобілем «Subaru», номерний знак НОМЕР_1, здійснював небезпечні маневри, виїжджав на тротуар, намагався виїхати на пагорб біля зупинки, виїздив з дуже великою швидкістю, на зауваження не реагував, тому ОСОБА_5 спочатку намагався припинити протиправні дії з боку ОСОБА_1, який мав намір залишити місце скоєння адміністративного правопорушення, а тому був вимушений викликати на місце події поліцію, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 створював загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров'ю громадян, після чого ОСОБА_1, чекаючи приїзду поліції ініціював відпочинок біля цього автомобіля з метою уникнути відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні інспектор роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Пущенко В'ячеслав Олександрович надав пояснення, що 23.01.2016 року близько 23 год. 00 хв., під час несення нічної служби в складі екіпажу 0401, до них звернувся громадянин ОСОБА_5, з приводу керування водієм у стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом автомобілем «Subaru», номерний знак НОМЕР_1, та при затриманні водій ОСОБА_1 знаходився біля зазначеного транспортного засобу у стані алкогольного сп'яніння, водійського посвідчення не мав, вважає, що він умисно намагався створити видимість, що начебто відпочиває, надавши неправдиву інформацію, що за кермом автомобіля не знаходився і взагалі не збирався нікуди їхати, оскільки це не відповідало дійсній обстановці та свідки зазначали, що він не тільки керував своїм автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, а намагався виїхати з місця події, але свідки перешкодили цьому.

Показання ОСОБА_1 з приводу того, що він відпочивав біля машини суд не може прийняти до уваги та відноситься до них критично, оскільки вони не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами, спростовуються матеріалами справи, не відповідають обставинам, встановленим під час розгляду справи, та не узгоджуються з показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, поясненнями інспектора поліції, які, у свою чергу підтверджують факт керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом, які відповідають обставинам, встановленим під час розгляду справи, а тому не викликають сумнівів у своїй правдивості.

Суд також приймає до уваги час вчинення ОСОБА_1 дій, за які він притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 знаходився у такому стані сп'яніння, який на думку суду беззаперечно створювало істотну небезпеку та перешкоду для руху, загрожувало життю та здоров'ю, як ОСОБА_1, так і інших громадян, завданню матеріальних збитків.

Разом з тим, суд керується внутрішнім переконанням, яке склалося під час судового розгляду, протягом якого ОСОБА_1 поводив себе зухвало, не розкаявся у вчиненому, не усвідомив свої обов'язки, як водія, зокрема суд вважає, що є ризик у подальшому створення з його боку загрози безпеці дорожнього руху, життю та здоров'ю громадян, приймаючи також до уваги факт притягнення його протягом року до відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 16.11.2015 року було визнано громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн., що підтверджується копіями відповідної постанови та картки обліку адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому зазначеному вище адміністративному правопорушенні повністю доведена та за наведених вище обставин підтверджується також і сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема його особистими поясненнями та показами свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на такі дії особою Управління патрульної поліції Києва Департаменту ПП у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки даний протокол ґрунтується на інших матеріалах справи, суд визнає їх також належними і допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, оскільки судом встановлено події і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно п. 2.9. Правил дорожнього руху водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою на водіїв позбавлення права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховуються наявні обставини, що обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчинення цього адміністративного правопорушення, наслідки, а також ступінь винності у їх вчиненні.

Враховуючи фактичні дані, обставини, установлені при розгляді справи, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, оцінивши докази, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк два роки.

Керуючись ст.ст. 1, 6, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк два роки.

Стягнути з громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у вигляді 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.

Суддя Петріщева І.В.