Справа № 163/677/16-п Провадження №33/773/113/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ст.ст.471,472 МК України Доповідач: Пазюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської області Пазюк О.С., за участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 10 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України,-

В С Т А НО В И В:

Даною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ТОВ «МВ Транс Буд», визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено штраф у розмірі 12 897 (дванадцять тисяч вісімсот девяносто сім) гривень 60 коп. з конфіскацією в дохід держави товару, а саме: «шина для екскаватора», в кількості 1 шт., загальною вагою 93 кг та вартістю 12897 (дванадцять тисяч вісімсот девяносто сім) гривень 60 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Волинської митниці ДФС 186 (сто вісімдесят шість) гривень 81 коп. витрат по справі за зберігання товарів на складах митного органу та 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 коп. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_2, слідуючи 17.02.2016 року з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Волинь Центральний» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля «Фольксваген Т5», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, понад неоподатковану норму товар: «шина для екскаватора», в кількості 1 шт., загальною вагою 93 кг та вартістю 12897 ( дванадцять тисяч вісімсот девяносто сім ) гривень 60 коп., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Він же, при тих самих обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши для проходження «зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дії, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на вищевказану постанову зазначає, що перебуваючи на смузі руху «зелений коридор» повідомляв працівникам митниці в усній формі, що перевозить шину в багажному відділенні транспортного засобу та надавав чек на її купівлю, тому вважає, що порушень ст.472 МК України не здійснював, а порушив порядок проходження митного контролю в зоні (коридорі) спрощеного митного контролю, що передбачене ст.471 МК України. Просить скасувати постанову в частині притягнення його до адмінвідповідальності за ст.472 МК України, «шину для екскаватора» просить повернути.

Заслухавши доповідача, який доповів суть постанови суду та доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2, який просить задовольнити апеляційну скаргу, міркування представника митного органу про залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст.489 МК України, суд при розгляді справи про порушення митних правил зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ці вимоги закону не були виконані, оскільки не були досліджені в повному обсязі всі обставини справи. Суддя, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, належним чином не мотивував свого рішення з цього приводу, не зазначив доказів, якими підтверджується дане адміністративне правопорушення.

В протоколі про порушення митних правил № 0353/20500/2016 від 17 лютого 2016 року, на який посилається в своїй постанові суд, не розкрито обєктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, прибувши в зону спрощеного контролю не приховуючи повідомив інспектору про наявний у нього товар, який перевозив у багажному відділенні транспортного засобу та показав чек на нього.

Однак при проведенні огляду працівниками митниці було складено протокол відносно ОСОБА_2, про порушення митних правил у зв'язку з недекларуванням товарів.

Суд першої інстанції доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2Б у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у своїй постанові не навів.

З огляду на вищенаведене вважаю, що ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України необґрунтовано, а тому, в цій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_2, обравши за формою проходження митного контролю проїзд через зелений коридор, в порушення вимог ст. 366, ч. 1 ст. 374 МК України, переміщував при цьому товар понад неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 вперше притягається до адміністративної відповідальності, має на утриманні неповнолітніх дітей, хворіє на цукровий діабет.

Обставин, які б обтяжували його відповідальність немає.

Тому відносно ОСОБА_2 необхідно обрати стягнення передбачене санкцією статті за якою його визнано винним.

Підстав для застосування ст.22 КУпАП, як просить апелянт та його захисник, немає, оскільки сума товару, що перевищує неоподатковану норму є значною і складає 12 897грн. 60 коп.

Керуючись ст. 366 МК України, ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду від 10 березня 2016 року в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України змінити.

На підставі ст. 471 МК України накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Вилучений товар: «шина для екскаватора», в кількості 1 шт., загальною вагою 93 кг та вартістю 12 897 ( дванадцять тисяч вісімсот девяносто сім ) гривень 60 коп. повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

В решті постанову Любомльського районного суду Волинської області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_5