Справа №579/307/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Хочина А. І.
Номер провадження 33/788/65/16 Суддя-доповідач Ященко В. А.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Ященко В. А. ,з участю ОСОБА_3, який притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 04 березня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає у АДРЕСА_1, -

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275грн. 60коп.-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 04 березня 2016 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що 08 лютого 2016 року о 20 годині 30 хвилин по вул. Андріївська у м. Кролевець Сумської області керував автомобілем ВАЗ 21074, номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.п."а" п.2.9 ПДР України. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6810 ARBL 0575, що проводився 08 лютого 2016 року о 20 годині 49 хвилин, який показав вміст алкоголю в крові 1,02‰.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується із висновками суду першої інстанції і просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно нього, за відсутністю події та відсутністю в його діях складу даного правопорушення. Стверджує, що дійсно був зупинений поліцейськими і пройшов на їх прохання алкотест, проте результати тесту йому повідомлені не були, пройти медичне освідування у закладі охорони здоров'я не пропонувалося, і протокол про адміністративне правопорушення з цього приводу в його присутності та присутності свідків не складався.

Крім того, ОСОБА_3 звертає увагу на те, що при проведенні огляді на стан алкогольного сп'яніння, поліцейські порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щодо оформлення результатів такого огляду, оскільки не долучили до матеріалів справи акт його огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Також вважає, що не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що позбавило його можливості надати в судовому засіданні пояснення та докази на підтвердження того, що інкриміноване йому адміністративного правопорушення він не вчиняв.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив постанову суду скасувати із закриттям провадження по справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З досліджених в суді першої інстанції доказів і зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 184375 від 8 лютого 2016 року, письмових результатів застосування спеціального технічного засобу на стан виявлення алкогольного сп'яніння, відповідно до якого було встановлено вміст алкоголю в крові ОСОБА_3 - 1,02%, пояснень інспектора поліції, який складав протокол відносно ОСОБА_3 і який підтвердив, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, досліджених судом письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 випливає, що ОСОБА_3 дійсно 8 лютого 2016 року близько 20 години 30 хвилин у місті Кролевець керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на зазначені вище обставини, вважаю, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3 дійсно порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху і тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено в межах санкції вказаного закону і підстав вважати, що це стягнення є занадто суворим, немає.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 стосовно того, що суддя розглянув справу у його відсутність і тим самим порушив його право на захист, то з цим погодитись не можна, адже сам ОСОБА_3 повідомив інспектору поліції про своє місце проживання і сам же підтвердив своїй апеляційній скарзі і при розгляді справи у апеляційному суді, що на час розгляду справи в суді першої інстанції він не перебував за вказаною ним адресою, а виїхав до іншої області. Суд призначивши справу до розгляду направляв повідомлення за вказаною ОСОБА_3 адресою, але як вбачається з повідомлення поштової служби він відмовився від отримання повідомлення суду. (а.с.8) За таких обставин суд на законних підставах розглянув справу у його відсутність.

Доводи апеляції ОСОБА_3 про те, що йому не було повідомлено про результати обстеження на предмет вмісту алкоголю в крові, а також те, що йому не пропонувалось пройти медичне обстеження в умовах медичного закладу і те, що взагалі протокол про адміністративне правопорушення не складався є також необґрунтованими, адже ці обставини повністю спростовуються дослідженими в суді першої інстанції доказами, які викладені у постанові судді.

Необґрунтованими є доводи апеляції ОСОБА_3 і в тому, що інспектор поліції застосовуючи спеціальний технічний засіб на предмет виявлення алкоголю в крові порушив п.10 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року №1452/735 і не склав акта про застосування цього засобу, цього передбачає вказана Інструкція. Необґрунтованість апеляції в цій частині полягає в тому, що цей акт є і він міститься прямо у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, всі доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є необґрунтованими і будь яких передбачених законом підстав для їх задоволення та скасування чи то зміни постанови судді місцевого суду, немає.

На підставі викладеного і керуючись ст294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 4 березня 2016 року ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЯщенко В. А.