Справа № 202/1859/16-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ігнатенко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого поліцейським м. Сало країни Фінляндії, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 090758 від 11 березня 2016 року водій ОСОБА_1 11 березня 2016 року близько 16 години 30 хвилин керував автомобілем по пр. Слобожанському 95 у м. Дніпропетровську з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме почервоніння очей, агресивно складена поведінка, спілкування на вигаданій мові. Від огляду на стан наркотичного сп'яніння водій ОСОБА_1 відмовився а присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував що наркотичні засоби не вживає, свою вину у відмові від проходження медичного освідування на стан наркотичного сп'яніння не визнав, та пояснив що дійсно був зупинений 11 березня 2016 року приблизно о 16 годині по пр. Слобожанському 95 у м. Дніпропетровську працівниками поліції, але останні не роз'яснили йому підстав зупинки у зв'язку з чим він відмовився надавати посвідчення водія, після чого його було примусово із застосуванням фізичної сили доставлено до наркологічного диспансеру де йому не надали можливості пройти медичне освідування, у зв'язку із поганим станом свого здоров'я викликаним застосуванням до нього фізичної сили із боку працівників поліції. Після чого звернувся до КЗ "ДОБ Судово-медичної експертизи" для проходження медичного обстеження.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду повідомили що є інспекторами роти батальйону №4 УПП у м. Дніпропетровську. 11.03.2016 року приблизно о 16 годині по пр. Слобожанському 95 у м. Дніпропетровську у зв'язку з порушенням правил дорожнього руху зупинили ОСОБА_1 який керував автомобілем ДЕУ Ланос, але останній відмовлявся надавати посвідчення водія та інші документи, вів себе агресивно, неадекватно, у зв'язку з чим у них виникла підозра щодо можливості керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння у зв'язку з чим вони доставили ОСОБА_1 до наркологічного диспансеру де він відмовився від медичного освідування в присутності двох свідків, але у судовому засіданні пояснили що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покинули місце постійного проживання в Україні та проживають у Ізраїлі.

Також судом було оглянуто диск з відеозаписом із нагрудних реєстраторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до якого не вбачається підтвердження щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного освідування у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, дослідивши докази по справі, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №090758 від 11 березня 2016 року, заслухавши пояснення ОСОБА_1, покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6, оглянувши відеозапис наданий свідками, вважає що адміністративна справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України у діях ОСОБА_1 за наступних підстав.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши всебічно, повно і об*єктивно всі обставини по справі в їх сукупності, виходячи із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №090758 від 11 березня 2016 року, пояснень ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_6 будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом перебуваючи у стані наркотичного сп'яніння здобуто не було, оскільки свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлені до суду не з'явились, та не надали показів підтверджуючих обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №090758 від 11 березня 2016 року, окрім того відеозапис нагрудних реєстраторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містить підтвердження саме відмови ОСОБА_1 від проходження медичного освідування у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у звязку з чим адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. 247 п.1,268, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя В.В. Ігнатенко