Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/469/2016
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 квітня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Цією ж постановою суд стягнув з ОСОБА_3, на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 26.01.2016 року близько 15 год. 00 хв. в м. Києві по проспекту Г.Гонгадзе, 18А, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Опель Аstrа» д.н.з. НОМЕР_1, під час руху не обрав безпечну швидкість та не врахував погодні умови, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року, а провадження по справі щодо нього закрити.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що рішення судді по справі було прийнято без дослідження обставин справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, як вважає скаржник обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.01.2016 року не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в діях скаржника відсутній склад правопорушення, а саме відсутня вина.

До даної пригоди, як зазначається у скарзі, є неможливим застосування п. 13.1. Правил дорожнього руху, оскільки автомобілі рухались на зустріч один одному.

Крім того, судом не було враховано примітку до ст. 124 КУпАП, в якій зазначається про те, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Перевіривши матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_3 вважаю, що подана ним апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, у зв'язку пропуском встановленого законом строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та відсутністю клопотання про поновлення цього строку, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, постанова судді, яку оскаржує ОСОБА_3 була винесена 04 березня 2016 року.

Під час розгляду адміністративних матеріалів у суді першої інстанції в судовому засіданні приймала участь представник скаржника за довіреністю - ОСОБА_2, у зв'язку з чим останнім було відомо про прийняте суддею рішення та вони мали можливість оскаржити його протягом встановленого законом строку, тобто до 14 березня 2016 року включно.

Разом з тим, апеляційна скарга на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року була подана лише 21 березня 2016 року, що підтверджується відміткою (штампом) на конверті (а.с. 25), тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку.

При цьому, подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 не заявив клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року щодо нього із зазначенням причин, які б могли бути визнані поважними.

Посилання у скарзі на те, що скаржник отримав копію оскаржуваної постанови (повний текст рішення) лише 15 березня 2016 року об'єктивно нічим не підтверджено.

Крім того, як прямо передбачено законом, десятиденний строк на подання скарги починається з дня винесення постанови, а не отримання її копії, тим більше враховуючи ту обставину, що, як зазначалось вище, в судовому засіданні, коли приймалось оскаржуване рішення, брав участь представник скаржника.

За таких обставин, враховуючи те, що апеляційна скарга подана після закінчення встановленого законом строку, а особа, яка її подала не заявила клопотання про поновлення цього строку, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_3, а матеріали адміністративної справи щодо нього - до Подільського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року повернути особі, яка її подала, а матеріали адміністративної справи щодо нього - до Подільського районного суду м. Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Зубець Ю.Г.