АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області Семенюк К.М., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Корнієнка В.М., діючого в інтересах ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 березня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 березня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, -

закрито провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Як зазначено у постанові, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 28.10.2015 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Тойота Кемрі» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Південно-Кільцева - Воробкевича, що у м. Чернівцях, виїжджаючи з другорядної вулиці Воробкевича на Головну - Південно- Кільцева, не надав дорогу транспортному засобу «Форд Сієра» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім, чим порушив вимоги п.п. 16.11, 8.1, 2.1 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду адвокат Корнієнко В.М., діючий в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про прийняття та розгляд апеляції і щодо скасування постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 березня 2016 року та визнання винуватим ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому апелянт посилається на те, що ні він, ні ОСОБА_2, не були присутні під час проголошення районним судом постанови і що в порядку ст. 285 КУпАП лише 26 березня 2016 року він та ОСОБА_2 отримали вищевказану постанову районного суду. Тому вважає, що строк для подачі апеляції слід вважати з 27.03.2016 по 06.04.2016 року.

Крім цього посилається і на те, що вказана постанова районного суду є незаконною. Вважає, що судом не було з"ясовано, чи дійсно ОСОБА_3 з урахуванням його фізичного стану здоров"я (наявний зір), міг бачити на відстані 100-50-40 метрів автомобіль та

Справа №33/794/48/16 Головуючий у І інстанції Чебан В.М.

Категорія ст. 124 КУпАП Суддя Семенюк К.М.

встановлювати його швидкість. Також стверджує, що в постанові районного суду не було описано та встановлені докази, не надано оцінку обставинам та фактам, які існують в матеріалах справи, не надано оцінку показанням свідків, а також те, що судом було прийнято до уваги лише висновок судово-автотехнічної експертизи, який не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Розглянувши справу, заслухавши ОСОБА_2 та діючого в його інтересах адвоката Корнієнка В.М., які просили задовольнити подану апеляцію, ОСОБА_3, адвоката Бовкуна О.А., які просили постанову районного суду залишити без змін, а апеляцію адвоката Корнієнка В.М. в інтересах ОСОБА_2 без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається із матеріалів справи, ні ОСОБА_2, ні адвокат Корнієнко В.М., діючий в інтересах останнього, не були присутніми при проголошенні районним судом свого рішення.

В порядку ст. 285 КУпАП районним судом останнім було надіслано постанову районного суду від 18 березня 2016 року.

Однак, отримали вони вказане судове рішення лише 26 березня (а.с. 132 зворот).

За таких обставин апелянт пропустив строк на оскарження постанови суду з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне,повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. При розгляді кожної справи суддя зобов'язаний з'ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону районним судом не було дотримано.

Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Висновок суду про недоведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується зібраними й розглянутими у судовому засіданні доказами.

Згідно п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення АП 1 № 468690 від 28.10.2015 року (а. с. 1), ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Тойота Кемрі » д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Південно-Кільцева - Воробкевича, що у м. Чернівцях, виїжджаючи з другорядної вулиці Воробкевича на Головну - Південно- Кільцева, не надав дорогу транспортному засобу «Форд Сієра» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім, чим порушив вимоги п.п. 16.11, 8.1, 2.1 Правил дорожнього руху України.

Схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих (а. с. 2) чітко підтверджено механізм зіткнення автомобілів та дорожньо-транспортну пригоду вцілому.

Таким чином, причиною зіткнення транспортних засобів і наслідків, що настали, були неправильні дії водія ОСОБА_3, який на перехресті вулиць Південно-Кільцева- Воробкевича, перед виїздом із другорядної дороги на головну не дотримався дорожнього знаку - «дати дорогу» (2.1) та п.п. 8.1, 16.11 Правил дорожнього руху України і не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі. Тобто всупереч вказаному дорожньому знаку ОСОБА_3, перед виїздом на головну дорогу, не переконався у відсутності небезпеки для руху та не надав автомобілю під керуванням гр. ОСОБА_2, який наближався по головній дорозі і мав перевагу в русі, чим створив аварійну ситуацію.

Районний суд, виносячи постанову, не в повній мірі дослідив обставини справи та не мотивував своє рішення з приводу того, які дії конкретної особи, в даному випадку ОСОБА_2, потягли наслідки, виходячи зі змісту диспозиції статті і не навів конкретних та достовірних доказів, які б стверджували те, що ОСОБА_3, не є суб'єктом правопорушення.

Наведене є обов'язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за даною нормою закону.

Суд першої інстанції при розгляді справи увагу на вказані недоліки не звернув.

Отже, даючи оцінку показанням ОСОБА_3., який був допитаний, як у суді першої, так і апеляційної інстанції та заперечував свою винуватість за ст. 124 КУпАП, можна з впевненістю стверджувати про те, що вони є хибними.

Крім того, з письмових пояснень водія автомобіля «Форд Сієра » д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 28.10.2015 року (а. с. 3 пояснення ОСОБА_2.) так із пояснень, наданих ним у суді першої інстанції (а.с. 48-50 компакт-диск) вбачається, що останній, їдучи по своїй смузі (лівій стороні) і, коли наближався до перехрестя, то побачив інший автомобіль «Тойота Кемрі », який несподівано виїхав з другорядної на головну дорогу. Вказаний автомобіль вдарив його авто. Оскільки це було для нього несподівано, він не встиг загальмувати до того часу, поки машина не зупинилася самостійно. Ніяких поворотників він не включав, гальмівного шляху не було.

З письмових пояснень ОСОБА_5, наданих ним від 28.10.2016 року (а. с. 4 пояснення ОСОБА_5), так і у суді першої інстанції (а.с. 48-50 компакт-диск), вбачається, що по вул. Південо-Кільцевій він стояв у правому ряді, а «Форд Сієра » під'їхав і встав в лівий ряд. Коли включилося зелене світло, вони поїхали першими. Проїхавши перехрестя доріг, він побачив в дзеркалі ДТП, тобто як «Тойота Кемрі», виїжджала з вул. Воробкевича на вул. Південно-Кільцеву та вдарила «Форд Сієру». В момент удару «Форд Сієра» знаходився на лівій стороні руху.

Показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було підтверджено те, що водій автомобіля «Форд Сієра » під керуванням ОСОБА_2, рухався по вул. Південно-Кільцевій, від вул. Головної, по лівій смузі руху і не змінював її до моменту зіткнення.

Аналізуючи дослідженні докази, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не були прийняті до уваги показання водія автомобіля «Форд Сієра» - ОСОБА_2, а також показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, також не було надано значення недолікам у доказовій частині рішення, не надано оцінки діям водія автомобіля «Тойота Кемрі» - ОСОБА_3

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що проведення експертизи в суді першої інстанції в даному випадку було недоцільним.

Згідно чинного законодавства України, об'єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які повинні визначати акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв'язок між діяннями і наслідками.

Згідно п.26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочин проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні за N 14 від 23.12.2005 року, із змінами, внесеними 19.12.2008 року, суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере

безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій,

пасажир, ін.. При цьому пошкодження транспортних

засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних

переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком

порушення Правил дорожнього руху.

Як встановлено у суді апеляційної інстанції, що в діях особи ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, встановлено причинний зв'язок між діянням правопорушника та його суспільно-небезпечними наслідками.

Таким чином, зважаючи на зміст ст. 124 КУпАП та диспозицію вказаної статті, що обов'язковим елементом об'єктивної сторони правопорушення є настання реальних наслідків - пошкодження транспортних засобів або іншого майна, що знаходиться у причинному зв'язку з порушенням правил дорожнього руху.

Тому, наведені вище докази спростовують твердження ОСОБА_3, наданих, як у суді першої, так і апеляційної інстанції щодо відсутності в його діях складу адмінправопорушення.

З огляду на наведене апеляційний суд вважає, оскільки ОСОБА_3, порушив п. п. 16.11, 8.1, 2.1 Правил дорожнього руху України, що і спричинило пошкодження транспортних засобів, тому його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП.

Разом з цим, згідно ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення (а. с. 1 - Протокол про адміністративне правопорушення), вказане вище ОСОБА_3 адміністративне правопорушення було вчинене останнім 28.10.2015 року, тобто з 28.10.2015 року та до дня розгляду справи в апеляційному суді, сплинуло більше 6-ти місяців.

Оскільки, на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, тому відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 38, 245, 247 п.7, 280, 289, 294 КУпАП суддя апеляційного суду Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 березня 2016 року щодо ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу адвоката Корнієнка В.М. в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 березня 2016 року щодо ОСОБА_3 - скасувати.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області К.М. Семенюк

Копія вірна: суддя