Справа № 323/1564/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2016 року

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2 Узбекістан, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 38,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВстановиВ:

13.04.2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії СхРУ № 211393 від 25.01.2016 року щодо громадянина ОСОБА_2 Узбекістан ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно цього протоколу, ОСОБА_1 чи то 25.12.2015 року, чи то 24.01.2016 року, незаконно, без дозволу відповідних органів влади, перетнув Державний кордон України в напрямку з України до Російської Федерації в закритому пункту пропуску «Успенка», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КпАП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Пункт пропуску «Успенка» знаходиться на території Амвросіївського району Донецької області, у звязку з чим за загальними правилами справа про адміністративне правопорушення підсудна Амвросіїївському районному суду Донецької області. Однак відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14, визначено, що справи, раніше підсудні Амвросіївському районному суду Донецької області, є підсудними Оріхівському районному суду Запорізької області.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зявилася через неможливість викликати її в судове засідання у строки, передбачені ч. 2 ст. 277 КУпАП, а також через відсутність поштового звязку з окремими районами Донецької області. В матеріалах справи наявна її заява про згоду на розгляд справи без її участі.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи за зазначеним протоколом не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 перетнув Державний кордон України саме у закритому пункті пропуску «Успенка», і коли саме він вчинив це діяння. Так, підписані ним пояснення містять вказівку на дату 24.01.2016 року, а додана до протоколу копія його закордонного паспорту громадянина ОСОБА_2 Узбекістан не містить сторінки з відбитком штемпелю про перетинання Державного кордону України цією особою саме 24.01.2016 року.

Останній у часі штемпель свідчить про те, що ОСОБА_1 виїхав з території Російської Федерації 25.12.2016 року через КПП «Весело-Вознесенка».

Жодних обєктивних даних про перетинання ОСОБА_1 Державного кордону України через закритий пункт пропуску «Успенка» або суміжний з ним російський пункт пропуску «Матвєєв Курган» 24.01.2016 року матеріали справи не містять.

При цьому виправлення у протоколі дати вчинення правопорушення не засвідчено у встановленому законодавством України порядку.

Тобто з наданих суду матеріалів неможливо достовірно встановити місце, час, спосіб, форму вини та інші ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Навіть якщо вважати встановленим факт перетинання ОСОБА_1 Державного кордону України через КПП «Весело-Вознесенка» 25.12.2015 року, то з того часу минуло більше трьох місяців, а тому строк накладення адміністративного стягнення згідно ст. 38 КУпАП сплинув.

За таких умов, а також з урахуванням того, що розглянути справу за участі самого ОСОБА_1 неможливо з незалежних від суду причин, будь-який висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, буде ґрунтуватись на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на презумпцію не винуватості, яка підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 року № 23-рп/2010.

З огляду на це, суд приходить до висновку про недоведеність наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 247, 252, 283-285, ст. 287, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити за недоведеністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3