Справа № 170/147/16-п Провадження №33/773/134/16 Суддя в 1 інстанції: Жевнєрова Н. В.
Категорія: ч.2 ст.185-10 КУпАПДоповідач: Бешта Г. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Бешта Г.Б., з участю представника правопорушника - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 24 березня 2016 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Також стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір у розмірі 275,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 23 березня 2016 року о 23 годині 20 хвилин, на території Пулемецької сільської ради Шацького району Волинської області, на відстані 3 500 м від державного кордону України, 500 м від пункту пропуску "Пулемець", на автомобільній дорозі сполученням Пулемець-Томашовка, спільно з іншою особою вчинив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, а саме, на вимогу вийти з автомобіля та пред'явити документ, що посвідчує особу, не відреагував, тобто умисно відкрито відмовився виконати вимогу.

Не погоджуючись з рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що його безпідставно визнано винним у вчиненні правопорушення, оскільки його вина не доведена. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Твердження ОСОБА_2 про відсутність законної вимоги працівника прикордонної служби Сидорука В.В. до них вийти з автомобіля і пред'явити документи, що посвідчують особу, і відповідно відсутність в його діях злісної непокори такій вимозі, не заслуговують на увагу та спростовуються доказами, дослідженими судом першої інстанції.

Так, допитаний судом першої інстанції в якості свідка дільничний інспектор прикордонної служби Сидорук В.В. показав, що 23.03.2016 року о 23 год. 20 хв., перебуваючи в наряді, виявив автомобіль Ауді, який зупинився на автодорозі між пунктами пропуску, по напрямку руху в Україну, на відстані 500 м від пункту пропуску «Пулемець», та підійшов до автомобіля з боку водія. Водій ОСОБА_2 відчинив вікно, з автомобіля не виходив. Свідок, представившись, повідомив про порушення прикордонного режиму та звернувся до ОСОБА_2 і пасажира автомобіля ОСОБА_4 з вимогою вийти з автомобіля та пред'явити документи, які посвідчують особу. Однак вказані особи з автомобіля не виходили. Після цього Сидорук В.В. запропонував водію ОСОБА_2 проїхати в пункт пропуску «Пулемець» для оформлення документів, на що останній також не відреагував. Лише після того, як Сидорук В.В. звернувся за допомогою до сержанта ОСОБА_5, з яким був у наряді та разом з ним службовим автомобілем приїхав на місце події, ОСОБА_2 поїхав автомобілем у пункт пропуску «Пулемець». Біля в'їзду в пункт пропуску ОСОБА_5 підійшов до автомобіля Ауді під керуванням ОСОБА_2 та звернувся до водія і пасажира з вимогою вийти з автомобіля і пред'явити документи, однак ОСОБА_2 і ОСОБА_4 вказану вимогу не виконали та вели себе зухвало. Заспокоїлися вказані особи лише тоді, коли в пункт пропуску прибув начальник відділу прикордонної служби «Піща» і службові особи почали проводити фіксування подій технічними засобами.

Зазначені показання свідка Сидорука В.В. об'єктивно підтверджуються дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами: фактичними даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №193102 від 23.03.2016 року, протоколом про адміністративне затримання від 23.03.2016 року, а також його рапортом від 23.03.2016 року.

Крім того, обставини правопорушення з моменту, коли Сидорук В.В. зателефонував ОСОБА_5 і вони приїхали на місце події службовим автомобілем, підтвердив допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_5

У той же час, пояснення ОСОБА_2, який керував автомобілем Ауді та пасажира даного автомобіля - ОСОБА_4 містять суперечності.

Зокрема, ОСОБА_2 показав, що вони пройшли митний і паспортний контроль в пункті пропуску "Пулемець" і рухались в напрямку Республіки Білорусь. Після того, як до нього зателефонувала дружина і попросила повернутися додому, він розвернув автомобіль і зупинився на проїжджій частині дороги, щоб завершити розмову по телефону. До них підійшов невідомий йому чоловік у камуфляжній формі та постукав у вікно водія. ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, де йому було повідомлено, що вони порушили прикордонний режим, зупинившись між пунктами пропуску. Їм було запропоновано проїхати в пункт пропуску «Пулемець» для з'ясування обставин і оформлення документів, що він виконав.

В той же час, свідок ОСОБА_4, який був пасажиром в автомобілі ОСОБА_2, показав, що ОСОБА_2 з автомобіля не виходив.

Оскільки показання ОСОБА_2 містили суперечності з показаннями свідка ОСОБА_4, тому суддя суду першої інстанції підставно не взяв їх до уваги, розцінивши дії ОСОБА_2 як намагання таким чином уникнути відповідальності.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, тобто злісної непокори законному розпорядженню працівника Державної прикордонної служби України, вчинена групою осіб, є належним чином вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, а доводи зазначені в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження в судовому засіданні і з обґрунтуванням спростовані з наведенням у постанові судді відповідних мотивів.

Підстав для скасування постанови суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Постанова судді є законною та винесена відповідно до вимог КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 24 березня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.185-10 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду