Провадження № 3-2166/16
Справа 760/4872/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участю адвоката Бічук О.Г. розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, проживаючу за адресою АДРЕСА_1, не працюючу, ІПН НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 348976 від 09.03.2016 року, ОСОБА_2 09.03.2016 року о 19.15 год. перебуваючи у своєму автомобілі «Фольсваген» д.н.з. НОМЕР_4 у дворі будинку АДРЕСА_2 з відкритою задньою дверцятами не надала безперешкодний проїзд водію ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3, чим порушила вимоги п.п 10.1, 1.4. ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді вини не визнала. Судді повідомила, що 09.03.2016 року о 19.20 год. інспектором поліції відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо фактичних обставин справи повідомила, що вона знаходилась на зоні паркування біля відчинених задніх лівих дверей автомобіля, намагаючись забрати свої речі. Пересвідчившись в тому, що нікому вона не заважає, забирала пакети з заднього сидіння автомобіля. Автомобіль був запаркований у незабороненому місці, не перешкоджаючи при цьому проїзду, двигун заведений не був. В'їзд до двору будинку відбувається через шлагбаум, де кожен мешканець має перепустку для в'їзду на територію двору будинку і має право паркувати свій автомобіль, за що сплачує відповідні кошти житлово-експлуатаційній конторі.

Раптом вона побачила автомобіль «VOLVO ХС 90», який проїхав впритул до неї, пошкодивши автомобіль, з якого вона доставала свої речі, і мало не проїхав по ній. Якщо б вона вчасно не зреагувала і не відхилилася, водій автомобіля «VOLVO ХС 90» спричинив би їй значні тілесні ушкодження. Водій автомобіля «VOLVO ХС 90» не зважав або не побачив з власної неуважності те, що вона знаходилася біля автомобіля. Крім того, вона зазначила, що відповідно до схеми місця ДТП, яка додається до протоколу, з лівого краю автомобіля «VOLVO ХС 90» залишалося ще більше 6 метрів, тобто жодних перешкод нею навіть як пішоходом для руху транспорту створено не було.

Інспектор, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, заніс до нього завідомо неправдиві дані, а саме те, що вона перебувала у своєму автомобілі, що не відповідає дійсності. Інспектор визначив її, як «водія», який знаходився у автомобілі відкрила задні двері, не надавши безперешкодний проїзд водієві «VOLVO ХС 90», порушивши при цьому 10.1, 1.4 Правил дорожнього руху України. Проте відповідно до дійсних фактичних обставин вона у момент пригоди була у статусі пішохода, автомобілем не керувала, відповідно, не перестроювалася, напрямку руху не змінювала і не знаходилася у автомобілі, двигун якого взагалі не був заведений. Зазначає, що порушити п. 10.1. ПДД України може лише водій.

Щодо порушення нею вимог п. 1.4. ПДД України «Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила», то вважає, що це правило взагалі неможливо порушити. Оскільки воно не встановлює будь-якого обов'язку, більш того, вона саме і розраховувала на те, що інші учасники виконують Правила. Вважає себе невинуватою та просить закрити справу в зв'язку з відсутністю в її діях ознак адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_3, зазначив, що 09.03.2016 року він перебував за кермом автомобіля «Volvo ХС90», здійснював правий поворот у дворі будинку по вул.. Волинській, 10. На куті повороту був припаркований автомобіль «VW Golf». Під час здійснення повороту він почув глухий удар в праву бокову частину його автомобіля. Зупинивши автомобіль, він вийшов з авто, та побачив, що задні ліві двері автомобіля «VW Golf» пошкодили праві передні і задні двері його автомобіля, а також праве заднє крило. Зазначив, що відповідно до вимог ПДР пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, також пасажирам забороняється відчиняти двері транспортного засобу, не переконавшись, що він зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі.

На його думку, між діями ОСОБА_2 та зіткненням автомобілів наявний причинно-наслідковий зв'язок

Вважає, що ОСОБА_2 не дотрималась вимог п. 15.13 ПДР, згідно яких заборонено відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, остання могла попередити створення аварійної обстановки на дорозі та, можливо, уникнути зіткнення транспортних засобів, а тому, на його думку, в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Потерпілий також зазначив, що за кермом автомобіля ОСОБА_2 нікого не було, а сама ОСОБА_2 сиділа на задньому сидінні.

Суддя, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі слід закрити виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України визначено поняття учасника дорожнього руху - це особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Як встановлено в суді, ОСОБА_2 під час наїзду автомобіля «Volvo ХС90» на її автомобіль, перебувала на задньому пасажирському сидінні, а отже безпосередньої участі в процесі руху на дорозі не брала.

Крім того, факт пошкодження автомобілів саме внаслідок дій ОСОБА_2 спростовують свідки.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 09.03.2016 року вона перебуваючи на балконі, бачила як ОСОБА_2, діставала речі із свого автомобіля. Бачила, як білий джип повертав праворуч і почула «глухий звук» і джип зупинився. Моменту як джип зачепив дверку автомобіля ОСОБА_2 вона не бачила. Однак, коли джип під'їхав, дверка автомобіля вже була відкрита, а ОСОБА_2 стояла нахилившись в автомобіль.

З пояснень свідка ОСОБА_5 випливає, що він бачив, як маленька чорна машина «Фольсваген», була припаркована і у неї була відкрита задні дверцята. В цей час джип світлого кольору проїжджав повз і зупинився біля даного «Фольсвагена». Почув "скрежет", а в подальшому дізнався, що сталося ДТП.

Враховуючи викладене вище, суддя прийшов до висновку, що під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_2 в судовому засіданні, не знайшло свого підтвердження порушення нею п.п 10.1 та 1.4 Правил Дорожнього руху, оскільки вона не починала рух, не перестроювалася, рух не змінювала та взагалі не брала в ньому участі. Пункт 1.4. Правил Дорожнього руху на думку судді взагалі бути порушений не може, оскільки встановлює право учасника дорожнього руху, а не його обов'язок.

Відповідно до п. 1.4. Правил Дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 10.1. Правил Дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки порушень Правил Дорожнього руху, зокрема п.п. 1.4 та 10.1, суддя не вбачає підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження по справі відносно неї слід закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.