Справа №760/1809/16-п
Провадження № 3-1137/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року Солом'янський районний суду м. Києва

у складі: головуючого - судді Губко А.О.

при секретарі Басанько Н.В.

розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов із Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої начальником Відділу по роботі з персоналом Національного антикорупційного бюро України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.212-3 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.01.2016 року встановлено, що 31.08.2015р. потерпілий ОСОБА_2 звернувся до НАБУ із зверненням щодо надання інформації, дане звернення було зареєстроване 02.09.2015р. за вх. №804, проте станом на 19.09.2015р. потерпілий ОСОБА_2 відповіді від НАБУ не отримав.

Відповідно до листа директора НАБУ відповідальною особою на надання та відправку відповіді заявнику на його запит була начальник Відділу по роботі з персоналом НАБУ ОСОБА_1 а згідно пояснень ОСОБА_1 відповідь на запит потерпілого від 31.08.2015р. було надано листом від 23.09.2015р. №921.

Відповідно до положення про Відділ по роботі з персоналом НАБУ, який визначає повноваження відділу та його керівника, затвердженого 30.10.2015р., тобто значно пізніше ніж надійшов лист від ОСОБА_2

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Таким чином, відповідь на звернення потерпілого не було надано у строк, передбачений Законом України «Про звернення громадян».

Вищевказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст.20 Закону України «Про звернення громадян», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-3 КпАП України.

Під час розгляду судом протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 свою вину не визнала та показала суду, що перша співбесіда з гр.. ОСОБА_2 відбулася 16.07.2015р., після чого було прийняте рішення про повторне проведення конкурсу в НАБУ, про що було повідомлено кандидата в телефонному режимі. Відповідь на друге звернення було направлено листом 23.09.2015р. Також у протоколі про адміністративне правопорушення є безпідставне посилання на службову записку начальника відділу документообігу ОСОБА_3 про доручення мені, як начальнику відділу, розглядати запити на звернення громадян і юридичних осіб щодо проведення відкритого конкурсу та призначення на посади працівників НАБУ, готувати проекти листів, підписувати та відправляти такі листи за власним підписом, оскільки вищевказана записка та доручення не вручались.

Згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення від 27.01.2016р., копію заяви потерпілого ОСОБА_2 від 31.08.2015р., копію положення про Відділ по роботі з персоналом НАБУ від 30.10.2015р., суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про не винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КпАП України.

Відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.212-3 КпАП України на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.212-3 ч.2, 34, 35, 247, 283, 284, 285 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: