Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/116/16
Єдиний унікальний № 333/1082/16-п Головуючий в 1-й інстанції - Герасименко С.Г.
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Кузнєцова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року та апеляційну скаргу останнього на вказане судове рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275, 60 грн.

Як зазначено в постанові, 22 лютого 2016 року о 09.00 год., ОСОБА_2 в с. Придніпровське Запорізького району Запорізької області, по вул. Набережній, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Alcotest - Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 21.03.2016 року, посилаючись на те, що зазначене судове рішення він отримав лише 05.04.2016 року, тобто вже після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджуючись із постановою в частині накладеного на нього адміністративного стягнення зазначає, що дійсно випив пиво, але перебував у нормальному стані, про що свідчить той факт, що транспортний засіб у нього не вилучався, а він самостійно поставив його у себе на дачі. Між тим, вказує, що вину у скоєному визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, усвідомив неправомірність своєї поведінки, вчинене ним правопорушення не завдало наслідків чи шкоди третім особам, цей випадок був єдиним, оскільки раніше він ніколи не сідав за кермо в нетверезому стані, обіцяє у майбутньому суворо дотримуватись дорожньої дисципліни, а також зазначає, що транспортний засіб є єдиним засобом для годування його сім'ї. Тому просить оскаржувану постанову змінити та призначити йому адміністративне стягнення не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Заслухавши в судовому засіданні особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Кузнєцова Д.О., які підтримали заяву про поновлення строку та апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що заява ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга останнього підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно до вказаних вимог закону, ОСОБА_2 порушує перед апеляційним судом питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 21.03.2016 року, посилаючись на поважність пропуску цього строку.

Як вбачається з представлених матеріалів, розгляд справи відносно ОСОБА_2 відбувся у відсутність останнього. Копію судового рішення ОСОБА_2 отримав 05.04.2016 року (а.с. 14), тобто вже після закінчення строку на його апеляційне оскарження, внаслідок чого лише 12.04.2016 року зміг подати апеляційну скаргу (а.с. 16-17).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 21.03.2016 року з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Оскільки доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не ставиться під сумнів останнім та не оскаржується, відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП висновки суду, викладені в постанові в цій частині перегляду в апеляційній інстанції не підлягають.

Виходячи з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що призначене ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобом строком на 1 рік, не відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Так, ОСОБА_2 повністю визнав вину у скоєному правопорушенні, щиросердно розкаявся у вчиненому, як на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в суді, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП суд апеляційної інстанції визнає, як обставину, що пом'якшує його відповідальність. Крім того, ОСОБА_2 усвідомив неправомірність своєї поведінки, вчинене ним правопорушення не завдало наслідків чи шкоди третім особам, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, транспортний засіб є єдиним засобом для годування його сім'ї.

Таким чином, враховуючи, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає можливим пом'якшити ОСОБА_2 призначене суддею суду першої інстанції адміністративне стягнення, застосувавши до нього інший вид стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року задовольнити і цей строк останньому поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - змінити.

Пом'якшити ОСОБА_2адміністративне стягнення, за вчинене ним правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначивши його у вигляді штрафу в розмірі 3 400 гривень на користь держави.

Роз'яснити ОСОБА_2, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ним штрафу у 15-денний строк з дня коли йому стало відомо про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає та повинна бути звернута до виконання не пізніше трьох місяців з дня її винесення, тобто до 04.08.2016 р.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін