АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/378/2016 Постанова винесена суддею Агафоновим С.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, щодо якої провадження в справі закрито - ОСОБА_2 та другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, 2002 р.н., працюючого інспектором по благоустрою в КП по благоустрою смт. Верховина, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 26 жовтня 2015 року о 19 год. 40 хв. по вул. Г. Кірпи, 3 в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Газ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, другий учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на наявних у справі доказах, оскільки в порушення вимог ст. 280 КУпАП, судом не було заслухано і не враховано її пояснень, відібраних у неї працівниками поліції на місці ДТП, свідків ДТП та поліцейських, які складали протокол про адміністративне правопорушення, не проаналізовано всебічно і повно всі докази у справі та не надано кожному з них відповідної оцінки, з яких вбачається, що винним у ДТП є саме ОСОБА_2, а взято до уваги лише пояснення ОСОБА_2 та схему ДТП, при цьому, не вказано, які обставини цей документ підтверджує чи спростовує.

Також ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин. В обґрунтування поважності причин пропуску строку посилається на те, що про розгляд справи у суді та винесення оскаржуваної постанови, її ніхто не повідомляв, а про рішення по справі їй стало відомо лише 24.02.2016 року, коли вона за власною ініціативою отримала копію постанови суду з метою передачі її до страхової компанії.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущений з поважних причин, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо своєчасного вручення або направлення на адресу ОСОБА_3копії постанови суду, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також ОСОБА_2, який заперечував проти апеляційної скарги, вказуючи на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи справу по суті та дійшовши висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху та скоєння ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя послався на матеріали справи та пояснення ОСОБА_2 в суді.

При цьому надавши перевагу саме цим доказам, суд залишив неспростованими та належним чином не оціненими пояснення другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, а також інші матеріали справи.

За таких обставин, прийняте суддею рішення по даній справі не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню.

За результатами розгляду апеляційної скарги та перевірки матеріалів справи слід прийняти нову постанову, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме, 26 жовтня 2015 року о 19 год. 40 хв. по вул. Г. Кірпи, 3 в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Газ 3110», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Вказані обставини підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди, що містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, наданих ним як в суді першої, так і апеляційної інстанції, 26 жовтня 2015 року о 19 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем «Газ 3110», рухався по вул. Кірпи у другій смузі руху в напрямку залізничного вокзалу зі швидкістю 30 - 40 кілометрів на годину,та щоб перестроїтися у третю смугу руху увімкнув лівий поворот і поступово почав здійснювати маневр, при цьому слідкуючи за дорожньою обстановкою за допомогою дзеркал заднього виду. Під час здійснення маневру його наздогнав автомобіль «Хюндай», який рухався в третій смузі позаду нього, та зачепив своїм правим крилом його лівий бампер. В результаті ДТП у його автомобілі була тільки подряпина на задньому бампері.

Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_2 спростовуються поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, даними схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення та пошкоджень, які отримали автомобілі в результаті цього, які повністю узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_3

Так, з пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, наданих нею одразу після дорожньо-транспортної пригоди, які вона підтвердила і в суді апеляційної інстанції, вбачається, що 26 жовтня 2015 року о 19 год. 40 хв. вона, керуючи автомобілем «Хюндай», рухалася по вул. Лукашевича зі сторони пр. Повітрофлотський в напрямку вул. Липківського у третій смузі руху зі швидкістю 60 кілометрів на годину. ОСОБА_2, рухаючись в другій смузі руху на значно меншій швидкості, ніж була у неї, без включення сигналу повороту, почав зміщуватись на її смугу, вона почала гальмувати та сигналити, але він не відреагував і відбулося зіткнення. Вказала, що ділянка дороги, де це відбувалось, має вигин, і тому ОСОБА_2, зміщуючись в її ряд, не дотримався бокового інтервалу. В результаті ДТП в її автомобілі була вм'ятина на правому крилі і подряпини переднього бампера з правої сторони.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об'єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами

Так, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, з якою погодились обоє учасників ДТП, підписавши її без будь-яких заперечень і зауважень, та в якій відображено місце зіткнення, положення транспортних засобів після зіткнення, пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося в третій смузі вулиці Г. Кірпи, яка має чотири смуги для руху в одному напрямку, при цьому після зіткнення автомобіль «Хюндай» розташовується у третій смузі руху прямолінійно, в той час, як автомобіль «ГАЗ 3110», розташовується також прямолінійно, але між другою та третьою смугами руху, і в результаті зіткнення в автомобілі «ГАЗ 3110» пошкоджено задній бампер з лівої сторони, а в автомобілі «Хюндай» - праве переднє крило та передній бампер з правої сторони, що повністю підтверджує свідчення другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «ГАЗ 3110» та «Хюндай» свідчать про те, що задньою лівою частиною автомобіль «ГАЗ 3110» контактував із передньою правою частиною автомобіля «Хюндай».

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і наданими учасниками дорожньо-транспортної пригоди в суді апеляційної інстанції фотографіями пошкоджень автомобілів «ГАЗ 3110» та «Хюндай» після зіткнення.

Таким чином, розташування автомобілів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про те, що під час руху водій автомобіля «ГАЗ 3110» ОСОБА_2 не дотримався безпечного бокового інтервалу.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до визначення терміну «безпечний інтервал», яке міститься у п. 1.10 ПДР, - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Твердження ж ОСОБА_2 про те, що він здійснював маневр перестроювання з однієї смуги руху в іншу з дотриманням правил дорожнього руху, а автомобіль «Хюндай», який рухався позаду нього, наздогнав та вдарив його автомобіль, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що за таких обставин є неможливим, як те розташування автомобілів після зіткнення, що відображено в схемі ДТП, так і утворення тих пошкоджень, що зафіксовані в автомобілі «Хюндай» в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, оцінюючи, досліджені у судовому засіданні, докази, вважаю, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, апеляційний суд, у відповідності до положень ст. 294 КУпАП, постановляє нову постанову, якою визнає винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 26.10.2015 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, передбачені в ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв'язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.