Справа№464/2351/16-п
пр.№ 3/464/521/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Борейко С.В., з участю захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою АДРЕСА_1,

інспектор патрульної служби Залізничного відділу поліції м.Львова, -

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

до суду надійшла справа відносно ОСОБА_2 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 29 лютого 2016 року о 04 год. 45 хв. у м.Львові на вулиці Зелена, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, тремтіння пальців рук) та від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

У суді правопорушник свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що не був за кермом та не керував транспортним засобом, а відтак працівники поліції його не зупиняли.

У суді свідок ОСОБА_3, яка є власником транспортного засобу показала, що на місті пригоди не була, однак документів щодо надання права на керування транспортним засобом не давала ОСОБА_2, а відтак такий не міг ним керувати.

У суді свідок ОСОБА_4, який був понятим факту відмови водія від проходження медичного огляду на стан спяніння, надав показання аналогічні змісту письмовим. Додатково поясним, що засвідчив факт відмовити водія від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, однак не може згадати стать водія (жінка чи чоловік).

У суді свідок ОСОБА_5 показала, що вона керувала вищевказаним транспортним засобом, оскільки ОСОБА_2 себе погано почував; працівники поліції зупини саме її; ОСОБА_2 сидів на місці пасажира, а не водія.

Заслухавши пояснення правопорушника та свідків, оглянувши відеозапис події, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Правопорушнику інкриміновано порушення п.2.5 ПДР України відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а відтак вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУАП.

Відповідно до ст.7 КУАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Згідно вимог ст.280 КУАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи наведене вище, у матеріалах справи немає жодних доказів, які б достовірно вказували про те, що правопорушником керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Враховуючи наведене, докази порушення ОСОБА_2 п.2.9 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, відсутні.

Крім того, пояснення правопорушника узгоджуються із поясненнями свідків, даними в суді, та відеозаписом події з якого вбачається, що за кермом автомобіля не був ОСОБА_2

За таких обставин, аналізуючи матеріали справи та зібрані у справі докази у їх сукупності, вважаю, що вина майстришин А.І. у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшла свого підтвердження у звязку з відсутністю доказів вчинення ним правопорушення. Таким чином, в діях ОСОБА_2 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, останній не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Згідно ст.247 п.1 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, провадження по справі слід закрити за відсутності в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 247 п.1, 283, 284 КУАП, -

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя С.В.Борейко