А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.04.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, запроваджені щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, інспектора прикордонної служби першої категорії інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби «Лужанка», за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.03.2016,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою судді місцевого суду від 15.03.2016 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито та оголошено усне зауваження на підставі ст.22 КУпАП у звязку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення за наступних встановлених судом обставин.

Так, ОСОБА_2 з 20 год. 27.01.2016 по 8 год. 28.01.2016 виконував наказ «на охорону державного кордону» в прикордонному наряді «огляд транспортного засобу, вибуття», у пункті пропуску «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону.

28.01.2016, біля 8 год. 5 хв., прапорщик ОСОБА_2 разом із прапорщиком ОСОБА_3 зайшов в службове приміщення старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску.

«Далі, під час раптової перевірки порядку організації несення служби складом зміни прикордонних нарядів у пункті пропуску «Лужанка», офіцерами ВВБ Мукачівського прикордонного загону виявлено кошти на робочому столі старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску».

Як визнав місцевий суд, своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 11,12,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 4,5 глави 1, п.11 гл.2, п.17 гл.5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 1261 від 19.10.2015 (далі Інструкція № 1261).

У звязку із цим ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його захисник просять апеляційний суд скасувати

зазначену постанову судді Берегівського районного суду від 15.03.2016, а запроваджену щодо ОСОБА_2 справу про передбачене ст.172-18 КУпАП адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги заявники зазначають, що відповідно до наказу на охорону державного кордону України, старший прапорщик прикордонного відділу «Лужанка» ОСОБА_2, з 20 год. 27.01.2016 до 08 год. 28.01.2016 здійснював несення служби у прикордонному наряді «огляд транспортних засобів» (вїзд) за дислокацією обслуговування КПП прикордонного контролю «Лужанка».

По закінченні визначеного графіком режиму несення служби, приблизно о 8 год. 15 хв. 28.01.2016, разом зі своїм колегою, прапорщиком ОСОБА_3, вони зайшли для здачі зміни у кабінет службового приміщення старшого прикордонних нарядів у пункті пропуску, лейтенанта ОСОБА_4

Щойно ОСОБА_2 доповів вказаному офіцеру про закінчення та передачу несення служби змінному наряду, у службовий кабінет старшого прикордонних нарядів, де вони знаходилися, зайшли офіцери внутрішньої безпеки Мукачівського прикордонного загону. Повідомивши про мету свого візиту (проведення раптової перевірки щодо організації і несення служби), перевіряючі почали оглядати речі і документи, що знаходилися в кабінеті старшого зміни, а також особисті речі присутніх.

Під час вказаної перевірки, на робочому столі старшого прикордонних нарядів лейтенанта ОСОБА_4 співробітниками ВВБ дійсно виявлено пакет з грошовими коштами, а також у прапорщика ОСОБА_3 було вилучено його власні грошові кошти у сумі 200 грн., які він зберігав у кармані, як він пояснив присутнім, для придбання пального на автомобіль.

За вказаним фактом відповідно до наказу т.в.о. начальника Мукачівського прикордонного загону підполковника ОСОБА_5 від 28.01.2016 № 82 було призначено проведення службового розслідування.

У процесі та за результатами даного службового розслідування будь-яких безпосередніх порушень дій чи бездіяльності ОСОБА_2 виявлено не було і не могло бути виявленим, оскільки о 8 год. 20 хв. його робоча зміна закінчилася, однак на підставі невмотивованого формально застосованого аналізу виконавцями даної перевірки, нормативно правової бази, що регламентує діяльність служби, а також бездоказових необґрунтованих висновків службового розслідування констатовано ніби службовець порушив вимоги ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», інших, вказаних вище нормативних актів.

Суд першої інстанції у резолютивній частині постанови хоч і не визнав ОСОБА_2 винуватим, однак закрив провадження у справі на підставі ст.22 КУпАП; при розгляді справи допустив неточності та окремі порушення норм матеріального і процесуального адміністративного права а саме: 1) зазначаючи анкетні дані ОСОБА_2 у вступній частині постанови, суд зазначив, що ОСОБА_2 нібито судимий, хоча це не відповідає дійсності; 2) в мотивувальній частині постанови зазначено, що нібито в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не заперечував, що також не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 не заперечував виключно ту обставину, що у його присутності внутрішньою безпекою виявлено грошові кошти на столі робочого кабінету старшого прикордонних нарядів у пункті пропуску, лейтенанта ОСОБА_4; 3) судом не зясовано і не конкретизовано, у чому саме полягала суть поставлених у вину ОСОБА_2 порушень, чи мали такі місце, якими належними, допустимими і законно здобутими беззаперечними доказами це підтверджується, які саме дії чи бездіяльність містять склад адміністративного правопорушення, передбачене ст.172-18 КУпАП; 4) «усне попередження» не входить до переліку адміністративних стягнень, визначених ст.24 КУпАП.

Заслухавши захисника на підтримання апеляційної скарги в повному обсязі, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 33,245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз даної норми, дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за ст.172-18 КУпАП, диспозиція якої зазначена як порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Складений щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення від 23.02.2016 № 6, який місцевий суд в оскарженій постанові навіть не визнав доказом винуватості ОСОБА_2, не містить даних, які конкретно правила несення служби було порушено, і при викладені суті правопорушення про це не вказано.

Як зазначено у протоколі ОСОБА_2, виконуючи обовязки прикордонного наряду «Перевірка документів», порушив вимоги зазначених вище закону та підзаконних актів, оскільки перебував в службовому кабінеті старшого прикордонних нарядів, на робочому столі у якого знаходився пакунок з грошовими коштами.

Статтею 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (далі Закон), про невиконання вимог якої йдеться у складеному щодо ОСОБА_2 зазначеному вище протоколі, визначено правове становище особового складу Державної прикордонної служби України, зокрема ч.5 цієї статті передбачено, що з метою попередження корупції військовослужбовцям та працівникам Державної прикордонної служби України під час здійснення прикордонного контролю забороняється: приймати будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше не встановлено законодавством України; мати при собі грошові кошти понад розмір, встановлений центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Жодних доказів того, що ОСОБА_2 під час несення прикордонної служби за вказаних у протоколі обставин приймав будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавав предмети (речі) будь-кому, зокрема виявлені офіцерами ВВБ Мукачівського прикордонного загону кошти на робочому столі старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску «Лужанка», матеріали справи не містять.

Пункти 4,5 глави 1 та п.17 глави 5 розділу II Інструкції № 1261, на яку йдеться посилання у протоколі щодо ОСОБА_2, визначено статус і передбачено обовязки старшого прикордонного наряду, яким ОСОБА_2 не є згідно витягу із наказу по особовому складу від 08.12.2015 № 234-ос (а.с.6); пунктом 11 глави 2 розділу ІІ Інструкції № 1261 встановлено аналогічну, встановлену ст.23 Закону заборону прикордонним нарядам, крім іншого, приймати будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше не встановлено законодавством України.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут),на який посилається суд першої інстанції, як на нормативний акт, вимоги якого не виконано ОСОБА_2, не містить статей 11,12 та16.

Однойменними пунктами Статуту передбачені наступні обовязки військовослужбовця: про все, що з ним сталося і стосується виконання ним службових обовязків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобовязаний доповідати своєму безпосередньому начальникові; кожний військовослужбовець зобовязаний виконувати службові обовязки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обовязки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Доказів про порушення даних обовязків прапорщиком ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Висновок Мукачівського прикордонного загону «За фактом можливого порушення організації та здійснення прикордонного контролю з боку персоналу відділу прикордонної служби «Лужанка» ІІІ категорії (тип Б)» від 09.02.2016 містить узагальнені пояснення персоналу ВПС «Лужанка» ІІІ категорії.

Зокрема, старший прикордонних нарядів в пункті пропуску «Лужанка» ОСОБА_4 повідомила, що біля 8 год. 10 хв. 28.01.2016 зайшла в службове приміщення старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску і побачила на столі пакунок. Після цього в приміщення зайшли прапорщики ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та побачили, що в пакунку знаходяться кошти. Вона мала намір доповісти про цю обставину начальнику відділу ПС «Лужанка» майору ОСОБА_6, але не змогла цього зробити, оскільки в приміщення зайшли працівники ВВБ, здійснили відеозйомку коштів, про походження яких їй невідомо.

В цілому аналогічні пояснення надали прапорщики ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с. 11-13). ОСОБА_3 також повідомив, що метою входження до службового кабінету старшого прикордонного наряду була необхідність здачі міграційних карток.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд визнає, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 23.02.2016 № 6 дії ОСОБА_2, що полягають у входженні в службовий кабінет старшого нарядів ПС «Лужанка», на столі у якого знаходився пакунок, що містив грошові кошти, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого, зокрема ст.172-18 КУпАП.

Таким чином в діях ОСОБА_2 відсутні такі елементи складу адміністративного правопорушення за ст.172-18 КУпАП як обєктивна та субєктивна сторона.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, постанова судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.03.2016 щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1,2,7,9,294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.03.2016 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з оголошенням усного зауваження ОСОБА_2 на підставі ст.22 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя