П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 р. Справа №607/2584/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від представника Уповноваженого начальника Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, працює на посаді секретаря Великоберезовицької селищної ради,

за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Громадянка ОСОБА_2, виконуючи обовязки голови Великоберезовицької селищної ради, надала відповідь на інформаційний запит заступника голови Тернопільської обласної громадської організації «Правда» ОСОБА_3 №64 від 27 січня 2015 року не по суті запитуваної інформації, таким чином неправомірно відмовила в її надані, що призвело до порушення ст.ст. 1, 3, 5, 14, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», чим порушила вимоги ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

До суду ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з'явилася, не повідомивши причин неявки. За вказаних обставин відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у її відсутності.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 01 березня 2016 року, з якого убачається, що ОСОБА_2, виконуючи обовязки голови Великоберезовицької селищної ради, надала відповідь на інформаційний запит заступника голови Тернопільської обласної громадської організації «Правда» ОСОБА_3 від 09 лютого 2015 року №93 не по суті запитуваної інформації, таким чином неправомірно відмовила в її надані, що призвело до порушення ст.ст. 1, 3, 5, 14, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;

- зверненням заступника голови Тернопільської обласної громадської організації «Правда» ОСОБА_3 №64 від 27 січня 2015 року до голови Великоберезовицької селищної ради, з якого слідує, що звернення стосувалося надання інформації про те, чи виготовляв ОСОБА_3 «Тернопільводоканал» проектно-кошторисну документацію на водогін (мікрорайон Індустріальний селища ОСОБА_4) від свердловини, що знаходиться за адресою: вул. Зелена, 91а в селищі В.Березовиця.

- відповіддю Великоберезовицької селищної ради №93 від 09 лютого 2015 року, за підписом виконувача обовязків голови Великоберезовицької селищної ради ОСОБА_2, на звернення заступника голови Тернопільської обласної громадської організації «Правда» ОСОБА_3 №64 від 27 січня 2015 року, з якої убачається, що заступнику голови громадської організації було надано відповідь про те, що проектно-кошторисна документація на водогін (мікрорайон Індустріальний селища ОСОБА_4) від свердловини, що знаходиться за адресою: вул. Зелена, 91а в селищі В.Березовиця, селищною радою не виготовлялася. Усі документи виготовлялися за кошти забудовників. Таким чином відповідь була надана не по суті звернення, оскільки не містить відомостей щодо питань, зазначених у зверненні;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2, наявними у протоколі про адміністративне правопорушення від 01 березня 2016 року, згідно з якими відповідь на звернення було надано не по суті запиту, оскільки від Тернопільської обласної громадської організації «Правда» надходить велика кількість запитів щодо вказаного водогону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом, та юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Як слідує з п. 6 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні інформації, зокрема розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Як установлено при розгляді справи на підставі досліджених наявних у справі доказів, зазначених вимог Закону ОСОБА_2 не виконала, оскільки відповідь запит про надання інформації вона надала не по суті запиту.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: неправомірна відмова в наданні інформації.

Разом з тим, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю, оскільки:

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як убачається з матеріалів зазначене правопорушення вчинене 09 лютого 2015 року, тому станом на 19 квітня 2016 року строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, передбачені ч. 2 ст.38 КУпАП закінчилися, що є підставою для закриття провадження в даній справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 38, 212-3, п. 7 ст. 247, ст. ст. 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя