Провадження № 33/783/17/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю представника Львівської митниці ДФС України Сліпенка С.В., правопорушника ОСОБА_3, адвоката Войціховського А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2015 року про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України, -

в с т а н о в и в :

згідно з постановою, такою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17169,75 гривень. Товар вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил, а саме: туфлі чоловічі нубукові синього кольору різних розмірів в кількості 8 пар; туфлі жіночі з лакованою вставкою різних розмірів ТМ «Helios Komfort» в кількості 5 пар; черевики жіночі шкіряні з металевими пряжками чорного кольору різних розмірів в кількості 3 пари; черевики жіночі шкіряні з замшевими вставками чорного кольору різних розмірів в кількості 3 пари; туфлі чоловічі шкіряні чорного кольору різних розмірів ТМ «Conhpol» в кількості 5 пар; туфлі чоловічі шкіряні з вставками з тканини коричневого кольору різних розмірів ТМ «Conhpol» в кількості 5 пар, загальною кількістю 29 пар та загальною вартістю 17169,75 гривень - конфісковано.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 243,60 гривень судового збору, - на користь Львівської митниці 132,14 витрат на зберігання товару на складі митниці.

ОСОБА_3 визнано винним за те, що він 19.09.2015 року о 03 годин 15 хвилин, повертався з приватної поїздки з Польщі в Україну через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, автомобілем марки «Peugeot 806» реєстраційний номер НОМЕР_3.

З метою переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів, ОСОБА_3 приховав товар, що переміщувався під сидінням водія та пасажирів в салоні автомобіля, в конструктивних порожнинах автомобіля, які призначені для зберігання вогнегасника, аптечки та інструментів, загальною кількістю 29 пар взуття, а саме: туфлі чоловічі нубукові синього кольору різних розмірів в кількості 8 пар; туфлі жіночі з лакованою вставкою різних розмірів ТМ «Helios Komfort» в кількості 5 пар; черевики жіночі шкіряні з металевими пряжками чорного кольору різних розмірів в кількості 3 пари; черевики жіночі шкіряні з замшевими вставками чорного кольору різних розмірів в кількості 3 пари; туфлі чоловічі шкіряні чорного кольору різних розмірів ТМ «Conhpol» в кількості 5 пар; туфлі чоловічі шкіряні з вставками з тканини коричневого кольору різних розмірів ТМ «Conhpol» в кількості 5 пар.

Не погоджуючись із постановою судді місцевого суду, правопорушник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та винести нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі вартості товару 6691, 80 грн., що по курсу НБУ станом на 19.09.2015 року становить 1140 польських злотих, яке він дійсно приховав, а саме: (а.с. 56),а решта товару, а саме взуття у кількості 17 пар повернути.

Як вбачається із апеляційної скарги, апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята із порушенням закону, судом не встановлено всіх обставин справи, а тому така постанова, на його переконання, є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а розгляд справи є неповним та однобічним.

Заслухавши ОСОБА_3 та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, представника митниці, який вважає таку безпідставною, а оскаржуване рішення законним й обґрунтованим, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю досліджених та перевірених судом доказів, а саме: протоколом про порушення митних правил від 19 вересня 2015 р. №2108/20909/15 (а.с. 1-3), фототаблицею огляду транспортного засобу - автомобіля марки «Peugeot 806» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 10-17), актом про проведення огляду транспортного засобу (а.с. 9), актом огляду предметів, з якого вбачається, що вилучено чоловіче та жіноче взуття із наданням опису.

Згідно із положенням ст.494 МК України, протокол про порушення митних правил складається уповноваженою особою органу доходів і зборів, підписується нею, та якщо при складанні була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, - цією особою.

Такий протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Як вбачається із даного документу,останній складений інспектором відділу митного оформлення №3 МП «Мостиська» Львівської митниці ОСОБА_6 та підписаний правопорушником ОСОБА_3 У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не заперечив, що саме ним підписано протокол особисто, зауважень до протоколу не мав. Також ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції пояснив, що пояснення представнику митниці писав самостійно, і не заперечував, що мав намір при перетині кордону, у пункті пропуску Шегині 19.09.2015р. перевезти для власних потреб 29 пар взуття, які приховав під сидінням автомобіля у салоні та в конструктивних порожнинах багажного відділення автомобіля, які призначались для зберігання вогнегасника, аптечки та інструментів. Приховав товар для того, щоб було менше візуально. Весь товар належав йому.

Суд критично оцінює зміну показів правопорушника ОСОБА_3 в тій частині, що не весь вилучений згідно протоколу товар ним був прихований, а лише частина, і розцінює його покази як один із способів захисту.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка інспектор відділу митного оформлення №3 МП «Мостиська» ОСОБА_6 пояснила, що нею 19.09.2015 р. оглядався транспортний засіб «Peugeot 806» р.н. НОМЕР_3, який рухався по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор» під керуванням ОСОБА_3, в салоні якого знаходилось ще два пасажири.

Після виведення транспортного засобу із загальної смуги руху, під час огляду, що відбувався у боксі для поглибленого огляду було виявлено чоловіче та жіноче взуття, всього 29 пар.

Товар був прихований від митного контролю, та знаходився в місцях, не призначених для його перевезення, а саме: під сидінням водія та пасажирів, в салоні автомобіля, конструктивних порожнинах автомобіля, які призначені для зберігання вогнегасника, аптечки та інструментів. ОСОБА_3 зазначав, що весь товар є його.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що в салоні також були інші кульки з продуктами харчування та особистими речами пасажирів, які не були предметом правопорушення. Особи, які були в салоні автомобіля ОСОБА_3 заявили, що ніякого відношення до вилученого товару - взуття, не мають, про що відібрано відповідні пояснення.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що раніше ОСОБА_3 не знала і неприязних відносин не має до нього. Чого не заперечив і сам ОСОБА_3 у суді.

Допитана свідок ОСОБА_7 пояснила, що всі процесуальні дії проводились інспектором ОСОБА_6

Суд Критично оцінює покази свідка ОСОБА_8 в тій частині, що він бачив, що у салоні були кульки із взуттям, яке у подальшому було вилучено, виставлено у боксі поглибленого огляду на стійку огляду, і не надає їм віри, оскільки вони спростовуються зібраними у справі матеріалами.

Допитаний раніше в суді апеляційної інстанції 02.02.2016 р. в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він фактично кожного тижня здійснює перетин кордону з метою купівлі продуктів «на продаж», так як і ОСОБА_8

19.09.2015р. він саме з ОСОБА_8 повертався із Республіки Польща на транспортному засобі ОСОБА_3 Він та ОСОБА_8 нічого не декларували, оскільки в кульках провозили продукти харчування. Свідок зазначив, що в салоні автомобіля були кульки, однак, що було в них - не знає, і їх кількості теж. При ньому жодних процесуальних документів представники митниці не складали, оскільки він та інший пасажир пішли курити, далеко від місця огляду, то не бачив як саме відбувались події.

Допитана у суді апеляційної інстанції, повторно, свідок ОСОБА_10 - дружина ОСОБА_3, пояснила, що про події які мали місце на митному пості 19.09.2015р. їй відомо зі слів чоловіка, які речі і де знаходились їй не відомо. На частину речей була «фактура», зі слів чоловіка їй відомо, що було приховано лише 5 пар взуття, вона особисто замовляла 11 пар взуття. ЇЇ чоловік практично кожного тижня їздить у Республіку Польща, частину взуття, можливо, перевозив для іншої особи на продаж.

З огляду на зазначене, наведені вище доводи апеляційної скарги, є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Ураховуючи вищенаведене, обираючи ОСОБА_3 вид і розмір адміністративного стягнення, суддя місцевого суду дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував при цьому обставини, характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, та визначив стягнення у відповідності до вимог закону.

Оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: