Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3, ОСОБА_4 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Попружна Ставищенського району Київськоїобласті, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2015 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП, щодо ОСОБА_4 закрито.

Як встановив суд, 20 квітня 2015 року о 6 годині 50 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем Mersedes д/н НОМЕР_2 на вул. Світлій, 3 в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 14.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) під час його обгону автомобілем Mersedes д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 перешкоджав обгону шляхом підвищення швидкості, чим спричинив створення аварійної обстановки.

Одночасно з цим, дійшовши до висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, а також, встановивши, що закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, суддя закрив провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, і закрити провадження в справі у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про незаконність та необґрунтованість прийнятого суддею рішення в частині підстав для закриття провадження, стверджуючи про порушення ОСОБА_4, який не дав йому можливість закінчити маневр обгону, вимог ПДР, що призвело до подальшого некерованого руху його автомобіля і зіткнення на смузі зустрічного руху з двома іншими транспортними засобами.

_________________________________________________________________________

Справа № 33/796/230/2016 Постанова винесена суддею Кириченко Н.О.

Категорія: ч.4 ст.122 КУпАП

Так, вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.124 КУпАП суд допитав свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, встановив, що ОСОБА_4 своїми діями спричинив створення аварійної обстановки, і 15.06.2015 року виніс постанову, якою наклав на нього стягнення, а копії матеріалів справи направив до ВДАІ з обслуговування Дарницького району ГУ МВС України у м. Києві для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 І постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.07.2015 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Також стверджує, що повістку про розгляд справи на 23.12.2015 року всупереч вимогам ст.2772 КУпАП він отримав 24.12.2016 року, однак суд розглянув справу без його участі, позбавивши можливості дати пояснення, обмежився відібранням пояснень у ОСОБА_9 та захисника, не допитав свідків, не дав оцінку наявним у справі доказам, в тому числі викладеним у постанові судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2015 року, внаслідок чого всебічно, повно і об'єктивно не з'ясував обставини справи і прийняв невмотивоване рішення.

Крім того, апеляційна скарга містить вимогу про поновлення строку апеляційного оскарження, пропуск якого ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що про наявність постанови дізнався вже після її винесення, а копію отримав 30.12.2015 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, пояснення ОСОБА_4 і захисника ОСОБА_5, які поклалися на розсуд суду при розв'язанні клопотання про поновлення строку та заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про обставини пригоди, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга здана ОСОБА_3 на поштове відділення 11.01.2016 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто його без участі і за відсутності даних про сповіщення про місце і час розгляду. З наявних у справі матеріалів вбачається, що за довіреністю ОСОБА_3 копія постанови отримана 30.12.2015 року (а.с.65-66). За таких обставин, а також, враховуючи наявність низки святкових і вихідних днів, які слідували за днем отримання копії постанови, строк оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Так, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_9, суд встановив, що ОСОБА_4 за викладених раніше обставин вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП, одночасно зазначивши у постанові і про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, і про закінчення передбачених законом строків накладення стягнення. З яких підстав суд закрив провадження в справі, з резолютивної частини постанови не вбачається.

Даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_10 про місце і час розгляду справи немає, свідки в засідання не викликалися, наявним у справі доказам суд оцінки не дав, взагалі, а також не опитав ОСОБА_4

Що стосується пояснень захисника, то вони ні за яких обставин не можуть покладатись в обґрунтування висновків суду.

Відповідно вимог ст.271 КУпАП захисник у розгляді справи про адміністративне правопорушення має право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Однак права давати пояснення замість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисник не має. Отже, вказані пояснення не є доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Таким чином суд неповно та однобічно дослідив обставини справи і виніс постанову, зміст якої не відповідає вимогам закону, а також допустив суперечливість у своїх висновках.

Між тим, пояснення ОСОБА_4 і ОСОБА_3 належало оцінити в сукупності з поясненнями свідків та іншими доказами в справі і лише після цього приймати рішення по суті.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Так, заперечуючи свою винність у вчиненні правопорушення, ОСОБА_4 суду апеляційної інстанції пояснив, що 20.04.2015 року, керуючи автомобілем "Mersedes", рухався по вул. Світлій. Зупинившись перед світлофором, коли загорівся зелений сигнал, розпочав рух і коли набрав швидкість 50-60 км/год., відчув удар у задню частину автомобіля. Автомобіль "Mersedes", яким керував ОСОБА_3, він бачив до цього, оскільки обігнав приблизно за 5 хвилин до пригоди, однак коли той пішов на обгін, не бачив. Зіткнення сталося на відстані близько 300 метрів за світлофором, він рухався з дозволеною швидкістю, йому ніхто не сигналив і автомобіль під керуванням ОСОБА_3 він побачив вже після зіткнення з автомобілем "Škoda" на смузі зустрічного руху.

ОСОБА_3 апеляційному суду пояснив, що 20.04.2015 року, керуючи автомобілем "Mersedes", рухався з житлового масиву Бортничі, де підібрав пасажирів ОСОБА_6 і ОСОБА_7, в напрямку м. Києва. На вул. Леніна його обігнав мікроавтобус "Mersedes" і рухався попереду із швидкістю 45-50 км/год. приблизно 1,5 кілометри. Цей мікроавтобус зупинився перед світлофором, а він під'їжджав на невеликій швидкості, і коли увімкнувся зелений сигнал, включив другу передачу, покажчик повороту і став обганяти. Зустрічна смуга була повністю вільна. Однак водій мікроавтобуса додав швидкості і не давав можливості здійснити обгін, паралельний рух транспортних засобів тривав десь 250 метрів. В цей час у зустрічному напрямку здалеку він побачив автомобілі і почав подавати звукові сигнали, але водій не реагував. Він став зменшувати швидкість і гальмувати, щоб повернутися в свою смугу, і коли вже завершував маневр, водій мікроавтобуса натиснув на гальма, і його автомобіль торкнувся переднім бампером задньої частини мікроавтобуса. Від зіткнення його автомобіль розвернуло і викинуло на смугу зустрічного руху, де він зупинився, а через мить у задню частину його автомобіля в'їхав автомобіль "Škoda-Octavia".

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 20.04.2015 року ОСОБА_3 підібрав її та ОСОБА_7 на зупинці, і вони рухалися в сторону м. Києва. Попереду по вул. Світлій рухався мікроавтобус "Mersedes". Коли доїхали до світлофора, горів зелений сигнал, і ОСОБА_3, не зупиняючись, вирішив його обігнати. Приблизно 150-200 метрів транспортні засоби рухалися паралельно, ОСОБА_3 сигналив, що інший водій бачив і не давав дорогу. Оскільки назустріч рухалися автомобілі, ОСОБА_3 загальмував, у цей момент його автомобіль відкинуло, розвернуло і сталося зіткнення на смузі зустрічного руху.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що, керуючи автомобілем "Škoda", рухався по вул. Світлій від Харківської площі в напрямку вул. Леніна. Перед ним на відстані 15-20 метрів рухався автомобіль "ВАЗ", який почав пригальмовувати, а потім різко повернув праворуч, і він побачив перед собою мікроавтобус "Mersedes", яким керував ОСОБА_3, що їхав назустріч. ОСОБА_3 загальмував, мікроавтобус вдарило об задню частину іншого мікроавтобуса "Mersedes", розвернуло і відкинуло на нього. Звукових сигналів він не чув.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_8, що містяться в матеріалах справи, 20.04.2015 року, коли він рухався по вул. Світлій, керуючи автомобілем "ВАЗ", йому назустріч виїхав автомобіль Mersedes д/н НОМЕР_1. Він встиг з'їхати в сторону, а водій вказаного автомобіля вдарив автобус "Mersedes" д/н НОМЕР_2, від чого у нього відірвався бампер, який пошкодив задні ліві двері його автомобіля. Після цього "Mersedes" д/н НОМЕР_1 розвернуло і він вдарив задньою частиною автомобіль &#352;koda-Octavia д/н НОМЕР_3 (а.с.8).

Крім того, постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2015 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.4-5).

Як встановив суд, 20 квітня 2015 року близько 6 години 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Mersedes д/н НОМЕР_1 на вул. Світлій, 3 в м. Києві, рухаючись за автомобілем Mersedes д/н НОМЕР_2, розпочав його обгін, при цьому не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані. Оскільки автомобілі ВАЗ-21102 д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_8, "Škoda-Octavia" д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_9, які рухалися по смузі зустрічного руху, перешкоджали обгону, повертаючись на займану смугу, ОСОБА_3 не дотримав безпечного інтервалу, не впорався з керуванням і здійснив зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля Mersedes д/н НОМЕР_2. Він удару керований ОСОБА_3 автомобіль відкинуло на смугу зустрічного руху, де він здійснив зіткнення з автомобілем &#352;koda-Octavia д/н НОМЕР_3, а автомобіль ВАЗ-21102 д/н НОМЕР_4 зіткнувся з відірваним внаслідок зіткнення заднім бампером автомобіля Mersedes д/н НОМЕР_1. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.2.3 "б", 13.1, 14.2 "в" ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Зі змісту постанови випливає, що ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні правопорушення, але зазначив про те, що в даній ДТП є і вина ОСОБА_4

З копії схеми місця ДТП вбачається, що проїзна частина вул. Світлої поділена на дві смуги - по одній для руху в кожному напрямку. Зіткнення між автомобілями, керованими ОСОБА_4 і ОСОБА_3, сталося в смузі в ходу їх руху, після чого автомобіль під керуванням ОСОБА_3 виїхав на смугу, призначену для руху в зустрічному напрямку, де його розвернуло, і відбулося зіткнення з автомобілем "Škoda-Octavia" під керуванням ОСОБА_9, а також бампером керованого ОСОБА_3 автомобіля пошкодило автомобіль ВАЗ-21102 д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_8 (а.с.12-13). На вказаній схемі позначено напрямки руху транспортних засобів, місця зіткнення, розташування після пригоди, а також зазначено, які механічні ушкодження отримали транспортні засоби внаслідок пригоди.

Оцінивши докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що саме версія ОСОБА_4 про обставини та механізм пригоди відповідає дійсності, і покладає в обґрунтування своїх висновків його пояснення, пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, які об'єктивно узгоджуються між собою та з іншими доказами в справі, зокрема, даними, що містяться в постанові Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2015 року, схемі ДТП тощо.

Про правдивість пояснень ОСОБА_4 свідчить те, що протягом провадження в справі він давав послідовні пояснення. В той час як ОСОБА_3 від пояснень на місці пригоди відмовився, і в подальшому дещо їх змінював, зазначаючи про те, що коли намагався повернутися в свою смугу, ОСОБА_4 ще й пригальмував, після чого відбулося зіткнення. Водночас, у поясненнях працівникам ВДАІ 21.04.2015 року та суду під час розгляду справи щодо нього він пояснював, що автомобіль через нерівність на дорозі занесло, що свідчить про те, що він втратив керування.

Дані про порушення ОСОБА_4 вимог п.п.2.3 "б", 14.3 ПДР, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6, спростовуються наведеними раніше доказами, а тому апеляційний суд відкидає їх.

Необхідно зауважити і про те, що пояснення ОСОБА_3 і ОСОБА_6 про те, що на початок обгону смуга зустрічного руху була вільна і нібито про паралельний рух мікроавтобусів на відстані 250 і, відповідно, 150-200 метрів, за поясненнями свідка, не узгоджуються з свідченнями ОСОБА_8, згідно з якими мікроавтобус "Mersedes" виїхав йому назустріч.

При цьому недоречними є посилання ОСОБА_3 на судові рішення - постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2015 року щодо нього, якою також копії матеріалів справи направлено до ВДАІ з обслуговування Дарницького району ГУ МВС України в м. Києві для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.07.2015 року, якою ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, а провадження закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.4-5, 24-25).

Так, постановою у справі щодо ОСОБА_3 судом було лише ініційовано складання протоколу щодо ОСОБА_4, що не свідчить про наявність чи відсутність в його діях складу правопорушення. Зміст пояснень свідків у цій постанові не розкритий. До того ж, пояснення свідків, викладені в судовому рішенні в іншій справі, не є доказом у розумінні ст.251 КУпАП. А тому твердження в апеляційній скарзі про те, що суд не взяв їх до уваги, не ґрунтуються на вимогах закону. Що ж стосується постанови щодо ОСОБА_4, то постановою Апеляційного суду м. Києва від 04.09.2015 року вона була скасована, а матеріали справи повернуто до ВДАІ з обслуговування Дарницького району м. Києва для проведення додаткової перевірки (а.с.38-40).

Крім того, відповідальність за ч.4 ст.122 КУпАП настає у разі вчинення порушень вимог ПДР, у тому числі правил обгону, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме, примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху, або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Даних про такі дії ОСОБА_4 справа не містить. І з пояснень ОСОБА_3 випливає, що зустрічні автомобілі він бачив здалека, що свідчить про те, що він мав можливість відмовитися від наміру виконати обгін і своєчасно повернутися в свою смугу, однак цього не вчинив, вперто продовжуючи маневр і створюючи загрозу безпеці дорожнього руху, що в подальшому і стало причиною ДТП.

Таким чином у діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Оскільки доводи ОСОБА_3 про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення не знайшли свого підтвердження, підстави для задоволення його апеляційної скарги відсутні.

Разом з тим, згідно з ч.7 ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено апеляційним судом за наслідками розгляду справи, в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення. Зі змісту постанови судді місцевого суду також випливають вказані обставини.

А тому, закриваючи провадження в справі, суд мав керуватися положеннями п.1 ст.247 КУпАП, а не п.7 ст.247 КУпАП, коли провадження закривається за наявності вини особи у вчиненні правопорушення, але у зв'язку із закінченням передбачених законом строків накладення стягнення.

За таких обставин постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.12.2015 року неможна визнати законною та обґрунтованою і у зв'язку з порушенням суддею норм процесуального права вона підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції рішення про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_4 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_4 закрито, скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП, щодо ОСОБА_4 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн