Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/5607/16-п
пр. № 3/759/2614/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Супрінківці Камянець-Подільського р-ну Хмельницької обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, який здобув середньо-спеціальну освіту, працює водієм у ТОВ «Транс Групп», одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.03.2016 о 17 год. 00 хв., керуючи автомобілем «I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2, та рухаючись по вул. А. Булаховського у м. Києві, перед зміною напрямку руху, а саме перестроюванні з (середнього) лівого ряду в правий, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota RAV-4», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, 12.3, 2,3 (б) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 328147 від 31.03.2016, який складений стосовно ОСОБА_1; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.03.2016, до якої в учасників пригоди не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 31.03.2016, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Згідно із п. 10.1 Правил дорожнього руху України водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із п. 12.3 вказаних Правил у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Згідно із п. 2.3 (б) даних Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, те, що він працює, одружений, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують його відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: