АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/302/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Вирста М.М.
Провадження № 33/789/42/16 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 cт. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2016 року відносно останнього,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Козівського районного суду Тернопільської обл. від 11 квітня 2016 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, такого, що не працює, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: вчинення насильства відносно дружини _ ОСОБА_2,та сина. а також морального і психологічного тиску, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 годин.

Згідно з постановою 28 березня 2016 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 по місцю свого проживання вчинив насильство відносно дружини - ОСОБА_2 та сина - ОСОБА_3, а саме: чинив на них моральний та психологічний тиск.

Своє рішення суд першої інстанції обгрунтував тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ТЕ №008844 від 01 квітня 2016 року, в якому констатований факт морального та психологічного тиску; протоколом прийняття заяви про вчинення насильства в сімї стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29 березня 2016 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_2, які підтвердили факт вчиненого щодо них насильства, а також ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які цей факт спростували.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною і такою, що порушила його право на захист, оскільки дана справа про адмінправопорушення розглядалась в цей же день одразу після розгляду цивільної справи про розірвання шлюбу між ним та його дружиною ОСОБА_2, про що він повідомлений не був і відповідно не зміг повідомити про це свого адвоката, з яким мав угоду про надання правової допомоги у даній справі.

Крім цього зазначає, що судом не було взято до уваги та не надано правової оцінки тим обставинам, які стали причиною конфлікту між ним та його дружиною.

Зокрема, вказує на те, що будинок, в якому вони проживають, куплений за його кошти, які він заробив, перебуваючи за кордоном. Під час його перебування на заробітках дружина підшукала житло, а договір купівлі-продажу оформила на свою матір і тепер не впускає його в будинок, погрожує, що позбавить права на житло.

З приводу її провокативної поведінки він неодноразово звертався в правоохоронні органи, але жодних заходів до дружини застосовано не було.

Місцевий суд не викликав усіх заявлених ним свідків для дачі пояснень з приводу обставин даного конфлікту, які б спростували встановлені судом обставини та підтвердили його невинуватість.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просять задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції із закриттям відносно ОСОБА_1 справи в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 256 КУпАП визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. У протоколі, зокрема, повинні бути зазначені суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення від 2 травня 2015 року не вказано суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в протоколі зазначено про вчинення відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 морального та психологічного тиску ОСОБА_1 Проте, які саме дії психологічного характеру мали місце з боку останнього відносно своєї дружини та сина, а також їх наслідки, в протоколі не зазначено.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом (посадовою особою) встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Отже з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винуватості особи у його вчиненні, надавши належну оцінку наявним доказам в їх сукупності.

Разом з тим, ці вимоги закону суддею суду першої інстанції не дотримані, внаслідок чого залишились нез'ясованими та невірно оціненими обставини, які мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Так, суддя в постанові формально вказав про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, оскільки, пославшись на письмові пояснення свідків конфлікту, не викликав їх, а також свідка ОСОБА_6, за клопотанням апелянта в судове засідання для встановлення істини, відтак, не дав їм належної оцінки, хоча вони містять розбіжності щодо висловлювання ОСОБА_1 погроз на адресу дружини та сина, а також на протокол про адміністративне правопорушення, який складено без дотримання вимог, передбачених ст. 256 КУпАП.

В той же час, за поясненнями ОСОБА_1 в суді першої інстанції, будь-яких дій, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, 28 березня 2016 року він не вчиняв. Стверджував, що між ним та дружиною виникла розмова на підвищених тонах через побутові проблеми та щодо його місця проживання.

Відсутні переконливі дані про вчинення ОСОБА_1 28 березня 2016 р. будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода потерпілій стороні і в його письмових поясненнях та поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Зокрема, з пояснень дружини ОСОБА_1- ОСОБА_2 вбачається, що сварка між нею та чоловіком виникла з приводу придбаного нею будинку, суть якої зводилась до вимоги останнього переписати будинок на нього.

Про те, що конфлікти з цього приводу виникають у них останнім часом часто, зазначив в апеляційній скарзі і сам скаржник, але вони, на думку апеляційної інстанції, не супроводжуються фізичним чи психологічним насильством у сенсі ч.1 ст.173-2 КУпАП та Закону України Про попередження насильства в сім'ї від 15 листопада 2001 р. №2789-III із подальшими змінами, згідно якого насильством в сім'ї визнаються будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Фізичне насильство в сім'ї згідно цього Закону - це умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності; психологічне насильство в сім'ї - це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Із наведеного вбачається, що обставини даної справи з наведеними у ній доказами не підпадають під визначені вказаним Законом критерії, оскільки мають іншу природу виникнення систематичних конфліктів у даній сімї, а тому не містять обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і не можуть кваліфікуватися за цією статтею.

Крім того, місцевим судом апелянт не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, оскільки, як вбачається з матеріалів, будь -- якої розписки чи повідомлення про те, що ОСОБА_1 повідомлений про дату та час розгляду даної справи, в матеріалах не міститься.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, даний розподіл був проведений 11 квітня 2016 року, тобто в той же день, коли і була винесена постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, що з обєктивної точки зору унеможливлює своєчасне та належне повідомлення учасників про розгляд справи, а також їх вчасне прибуття до суду, що і спричинило розгляд судом справи у відсутності захисника останнього, чим порушено його право на захист і також є безумовною підставою скасування незаконного рішення суду.

Таким чином, всупереч вимог ст. ст. 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не вжито заходів щодо повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, а тому постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2016 року підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської обл. від 11 квітня 2016 р., якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7