Справа № 441/239/15-п Головуючий у 1 інстанції - Яворська Н.І.
Провадження № 33/783/3/16 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

потерпілого - ОСОБА_3

представника потерпілого - адвоката Чубика Б.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 10 липня 2015 року,

в с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 12 липня 2013 року інспектором ДПС ВДАІ Пустомитівського РВ ГУ МВС України у Львівській області Боровим А.І., зазначено, що 12 липня 2013 року о 13 год. 40 хв. на під'їзді до м. Львова на автошляху Київ-Чоп 0 км + 500 м ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 (під керуванням ОСОБА_3.), чим порушив вимоги п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху. Обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 10 липня 2015 року провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову судді потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судове рішення вважає незаконним, необґрунтованим і покликається на такі доводи: вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі доказами. Складена ОСОБА_1 план-схема не може бути доказом у справі, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи і ніким не підписана. Надані суду першої інстанції фотографії, які виготовив ОСОБА_1, не спростовують його вину у вчиненому адміністративному правопорушенні й не можуть бути доказом у справі. Пояснення ОСОБА_1 суперечливі, непослідовні й не відповідають дійсним обставинам справи, спростовуються матеріалами справи, а також поясненнями працівника ДАІ ОСОБА_5 Незрозумілим є твердження ОСОБА_1 про те, що план-схема, складена на місці ДТП працівниками ДАІ, є правдивою тільки частково, оскільки він її підписав і під час підписання не мав жодних зауважень до неї. Не відповідають дійсності пояснення ОСОБА_1 про те, що він (ОСОБА_3.) різко загальмував, а ОСОБА_1 вдарив уже майже стоячий автомобіль. Оскільки він (ОСОБА_3.) не гальмував взагалі, то гальмівний шлях його автомобіля відсутній і не позначений на карті-схемі. Натомість гальмівний шлях автомобіля ОСОБА_1 позначений на карті-схемі; тим самим підтверджується той факт, що ОСОБА_1 на великій швидкості з порушенням правил дорожнього руху виїхав автомобілем "Fiat Doblo" від сервіс - паркінгу по дорозі Київ-Чоп 0 км + 500 м і, щоб не вдарити в задню частину його автомобіля, почав різко гальмувати. Згідно з довідкою Служби автомобільних доріг у Львівській області на виїзді з сервіс - паркінгу "Дальнобой" встановлені дорожні знаки: 2.1 - "Дати дорогу" та 4.2 - "Рух праворуч" та дорожня розмітка 1.1 - "Розділення транспортних потоків" /суцільна/. Під час виїзду на дорогу з сервіс - паркінгу ОСОБА_1 порушив вимоги цих знаків. Таким чином суд прийняв рішення без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

У суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 та його представник - адвокат Чубик Б.Г. апеляційну скаргу підтримали, просять постанову судді скасувати й ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, й провадження у справі закрити в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 12 липня 2013 року він з дружиною ОСОБА_6 та дитиною їхали до м. Львова. Він рухався по дорозі, яка мала по дві смуги руху в обох напрямках. Він на своєму автомобілі НОМЕР_3 їхав у напрямку м. Львова по крайній лівій смузі, оскільки по правій смузі їхали фури. Проїжджаючи близько 13 год. 40 хв. по дорозі Київ - Чоп 0 км + 500 м біля сервіс - паркінгу "Дальнобой" на швидкості близько 70 км/год., він побачив, як звідти на великій швидкості, перетинаючи дві смуги руху, виїжджає автомобіль "Fiat Doblo" (під керуванням ОСОБА_1). Так як швидкість автомобіля "Fiat Doblo" була дуже великою, то, втікаючи від зустрічних транспортних засобів, ОСОБА_1 не зміг повністю загальмувати і вдарив передньою частиною свого автомобіля в задню частину його автомобіля. Він (ОСОБА_3.) їхав по своїй лівій смузі, не перелаштовувався з однієї смуги на іншу, так як по паралельній правій смузі і в зустрічному напрямку рухалися автомобілі, гальмування не застосовував і почув удар ззаду. Після вчиненого ДТП автомобілі залишилися стояти на місці зіткнення до приїзду інспекторів ДПС ДАІ. Такого не було, щоб автомобіль "Fiat Doblo" їхав перед ним і щоб він обганяв цей автомобіль. Зіткнення транспортних засобів відбулося приблизно на відстані 40 м від місця виїзду автомобіля "Fiat Doblo" з території сервіс - паркінгу. Його автомобіль "Nissan" обладнаний антиблокувальною системою. Він відчув удар ззаду. Перед моментом удару він не гальмував. Від моменту удару до повної зупинки автомобіля він не гальмував. Перед моментом первинного контакту він рухався автомобілем паралельно до осьової лінії дороги, напрямку руху не змінював, повторював конфігурацію дороги. Так виходить, що ОСОБА_1 його наздогнав. Він бачив, як ОСОБА_1 виїжджав з сервіс - паркінгу. Коли стався удар, машина декілька секунд рухалась і зупинилась.

У письмових поясненнях від 04 листопада 2015 року ОСОБА_3 зазначив, що він їхав зі швидкістю біля 70 км/год. З моменту виявлення автомобіля "Fiat Doblo", намагаючись уникнути ДТП, він (ОСОБА_3.) пришвидшив рух свого автомобіля і швидкість могла збільшитися на 10-20 км/год. (т.2 а.с.104).

При апеляційному перегляді ОСОБА_1 та його захисник - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили, й ОСОБА_1 пояснив, що 12 липня 2013 року він виїжджав автомобілем "Fiat Doblo" з території станції сервісного обслуговування "ТіДіСіДальнобой". При виїзді з сервіс - паркінгу був тільки знак "Дати дорогу", дорожнього знаку "Рух праворуч" тоді не було. Здійснюючи маневр виїзду на дорогу, він оцінив дорожню обстановку, дорога була вільною в обидва боки, машини були далеко. Автомобіль "Nissan" від нього був далеко, метрів 300. Він виїхав на крайню ліву смугу руху в напрямку м. Львова. Він їхав зі швидкістю 50-60 км/год., оскільки в кузові автомобіля містився вантаж вагою 370 кг; хотів перелаштуватись на праву смугу і в дзеркалі побачив автомобіль "Nissan", який їхав по крайній правій смузі на великій швидкості. Він хотів, щоб автомобіль "Nissan" проїхав, і тоді перелаштуватись на праву смугу, але несподівано десь за 3 м перед ним автомобіль "Nissan" почав повертати на його смугу руху, повернув і почав різко гальмувати. Щоб уникнути зіткнення, він також почав гальмувати, але зачепив правою передньою частиною свого автомобіля задню ліву частину автомобіля "Nissan". В його автомобілі тріснув бампер, зігнулось крило, розбилась фара. Таких пошкоджень чи деталей, щоб машини зчепились і щоб саме тому автомобіль ОСОБА_3 зупинився, не було. На дорозі залишились сліди гальмування його автомобіля. Виїжджаючи з сервіс - паркінгу, він перетнув дві смуги руху, виїхав на ліву смугу дороги в напрямку м. Львова, повернув наліво і до місця зіткнення з автомобілем "Nissan" проїхав по прямій 80 м.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката Чубика Б.Г. на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які заперечили апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП є правильним та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема:

даними в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій показаннями ОСОБА_1;

схемою місця ДТП від 12 липня 2013 року (т.2 а.с.4);

висновком № 4524 судової транспортно - трасологічної експертизи від 03 березня 2016 року (проведеної за клопотанням учасників провадження за постановою Апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2015 року), згідно з яким, враховуючи розміщення пошкоджень, які були на автомобілях "Fiat Doblo" та "Nissan", а також напрямок зміщення деформованих частин і деформуючих зусиль, можна зробити висновок про те, що в даному випадку мало місце попутне зіткнення транспортних засобів, при якому їхні поздовжні осі розміщувалися майже паралельно. У момент зіткнення повздовжні осі автомобілів "Fiat Doblo" та "Nissan" знаходилися під кутом біля 180°. У момент зіткнення автомобілів повздовжня вісь автомобіля "Nissan" знаходилась майже паралельно поздовжній осі дороги, а поздовжня вісь автомобіля "Fiat Doblo" в цей момент - під кутом біля 2° вліво відносно поздовжньої осі дороги та свого напрямку руху. Місце зіткнення автомобілів "Fiat Doblo" та "Nissan" знаходиться на правій стороні дороги, виходячи з напрямку руху в сторону м. Львова, в межах сліду гальмування правих коліс автомобіля "Fiat Doblo" (т.2 а.с.116-118);

висновком № 4525 судової автотехнічної експертизи від 21 березня 2016 року (проведеної за клопотанням учасників провадження за постановою Апеляційного суду Львівської області від 04 листопада 2015 року), згідно з яким у момент ДТП автомобіль "Nissan" або стояв, або рухався з малою швидкістю (яка була близькою до 0 км/год). Якщо перед ДТП автомобіль "Fiat" спершу гальмувався на протязі 3 м (як це можна зрозуміти зі схеми місця ДТП (т.1, арк.4), а вже потім зіткнувся з попутнім автомобілем "Nissan", то в такому випадку безпосередньо перед початком екстреного гальмування швидкість руху вказаного автомобіля "Fiat" могла складати величину біля 27…29 км/год. Для того, щоб автомобіль "Nissan" був зупинений (і відповідно, зайняв положення, зафіксоване як позиція "2" на схемі місця ДТП), необхідно, щоб водій цього транспортного засобу почав приводити у дію гальма свого транспортного засобу (натискаючи на педаль гальм) на віддалі не меншій, ніж біля 31,4...33,6 м від вказаного місця (якщо у цей момент швидкість руху автомобіля "Nissan" складала 70 км/год), або на віддалі, не меншій, ніж біля 49,7...53,3м (якщо у цей момент швидкість руху автомобіля "Nissan" складала 90 км/год). Саме ж це гальмування мало бути екстреним (оскільки саме гальмування із максимальною ефективністю могло забезпечити зупинку автомобіля "Nissan" у межах найкоротшої, з можливих, відстані). Автомобіль "Nissan", згідно з поясненнями його водія ОСОБА_3, обладнаний антиблокувальною системою гальм. А це означає, що навіть при екстреному гальмуванні вказаний транспортний засіб не залишатиме видимих (добре помітних) слідів гальмувань ("юзу") його коліс. Будуть залишатися лише малопомітні сліди гальмування, що ускладнює особливості їх фіксації при огляді місця пригоди.

Враховуючи результати досліджень, експертиза має підстави зробити висновки про те, що пояснення водія ОСОБА_3 стосовно того, що він вів свій автомобіль "Nissan" зі швидкістю 70 чи 90 км/год; до зіткнення не гальмувався, а керований ним автомобіль в результаті зіткнення одразу зупинився у місці, яке зафіксоване при огляді місця ДТП, технічно неспроможні.

У межах вказаних вище віддалей, необхідних для приведення у дію гальм автомобіля "Nissan", вказаний транспортний засіб міг рухатись у тому ж напрямку (і по тій же смузі), у якому він у кінцевому положенні був зафіксований при огляді місця ДТП.

При встановлених судом вихідних даних (а саме: тих, які можуть бути технічно спроможними) причинами настання даної ДТП, з технічної точки зору, є наступні обставини: 1) та, що водій ОСОБА_1, виїжджаючи своїм автомобілем "Fiat" з прилеглої території, не дав дорогу автомобілеві "Nissan" під керуванням водія ОСОБА_3; 2) та, що водій ОСОБА_3, рухаючись своїм автомобілем "Nissan" попереду автомобіля "Fiat" застосував гальмування, змушуючи водія ОСОБА_1 застосовувати екстрене гальмування для уникнення попутного зіткнення (т.2 а.с.125-135).

Покликання представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Чубика Б.Г. на те, що згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 21 березня 2016 року причиною настання ДТП, з технічної точки зору, є та, що водій ОСОБА_1, виїжджаючи своїм автомобілем "Fiat" з прилеглої території, не дав дорогу автомобілеві "Nissan", не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з висновком експертизи у випадку, якщо по напрямку виїзду автомобіля "Fiat" з території сервіс - паркінгу на дорогу Київ-Чоп були встановлені знак пріоритету 2.1 "Дати дорогу" та наказовий знак 4.2 "Рух праворуч", а осьова лінія вказаної дороги була позначена лінією розмітки 1.1 - вузькою суцільною лінією, яка поділяла транспортні потоки протилежних напрямків, то в такій дорожній ситуації водій автомобіля "Fiat" повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів "дати дорогу", "небезпека для руху"; "прилегла територія"); 2.3 (підпунктів "б" та "д"); 10.1; 10.2 Правил дорожнього руху, відповідно до яких при виїзді з прилеглої території на дорогу Київ-Чоп водій ОСОБА_1 повинен був переконатись у безпеці цього маневру і дати дорогу транспортним засобам, які рухались по цій дорозі (не змушуючи їх водіїв ні маневрувати, ні застосовувати гальмування).

Водій ОСОБА_3 у даній дорожній ситуації (пов'язаній із виїздом автомобіля "Fiat" із прилеглої території на дорогу, по якій до місця виїзду наближався автомобіль "Nissan") повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів "небезпека для руху", "перешкода для руху"); 2.3 (підпунктів "б" та "д"); 12.3; 12.9 (підпункту "г"); 13.1 Правил дорожнього руху, відповідно до яких з моменту, коли на смугу руху автомобіля "Nissan" виїхав попереду, виконавши поворот ліворуч, автомобіль "Fiat", водієві ОСОБА_3 слід було або (за необхідності) одразу зменшити швидкість руху або перестроїтись на смугу руху праворуч і випередити автомобіль "Fiat", однак не слід було застосовувати дії, пов'язані зі створенням для водія ОСОБА_1 необхідності у застосуванні екстреного гальмування автомобіля "Fiat" для уникнення попутного зіткнення із автомобілем "Nissan" (т.2 а.с.134-135).

Одночасно у висновку експертизи зазначено, що для вирішення питання про те, чи дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з фактом даної ДТП, необхідно, з технічної точки зору, дати правову оцінку усім зібраним доказам по справі (наприклад, тій обставині, на яку віддаль від'їхав автомобіль "Fiat" від місця виїзду із сервіс -паркінгу, а також тій обставині, якими були дії водія ОСОБА_3, враховуючи встановлену даною експертизою спроможність чи неспроможність певних пояснень цього водія про обставини ДТП) (т.2 а.с.134-135).

При цьому причини настання ДТП (1/ та, що водій ОСОБА_1, виїжджаючи своїм автомобілем "Fiat" з прилеглої території, не дав дорогу автомобілеві "Nissan" під керуванням водія ОСОБА_3; 2/ та, що водій ОСОБА_3, рухаючись своїм автомобілем "Nissan" попереду автомобіля "Fiat" застосував гальмування, змушуючи водія ОСОБА_1 застосовувати екстрене гальмування для уникнення попутного зіткнення) визначені експертом із застереженням необхідності врахування тих вихідних даних, які можуть бути технічно спроможними.

Оцінюючи докази відповідно до ст. 252 КУпАП на підставі всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає встановленим той факт, що водій автомобіля "Fiat" ОСОБА_1 змушений був застосувати екстрене гальмування для уникнення попутного зіткнення з автомобілем "Nissan", водій якого, рухаючись попереду, застосував гальмування свого автомобіля у дорожній ситуації, яка цього не вимагала, однак зіткнення автомобілів уникнути не вдалось.

Наведене підтверджується даними судової автотехнічної експертизи від 21 березня 2016 року про те, що у момент ДТП автомобіль "Nissan" або стояв, або рухався з малою швидкістю (яка була близькою до 0 км/год), а пояснення водія ОСОБА_3 стосовно того, що він вів свій автомобіль "Nissan" зі швидкістю 70 чи 90 км/год; до зіткнення не гальмувався, а керований ним автомобіль в результаті зіткнення одразу зупинився у місці, яке зафіксоване при огляді місця ДТП, технічно неспроможні (т.2 а.с.134).

Висновок експертизи щодо технічної неспроможності пояснень водія ОСОБА_1 про те, що автомобіль "Nissan" розпочав гальмування, знаходячись попереду автомобіля "Fiat" на відстані 3…5м, стосується пояснень ОСОБА_1 щодо відстані, на якій автомобіль "Nissan" розпочав гальмування, знаходячись попереду автомобіля "Fiat", і не спростовують того факту, що водій автомобіля "Nissan" ОСОБА_3 дійсно застосовував гальмування.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено в вину порушення вимог п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху, а саме те, що він не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Nissan".

Однак порушення ОСОБА_1 зазначених вимог Правил дорожнього руху свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшло, а порушення будь-яких інших вимог цих Правил в вину ОСОБА_1 не ставиться.

Складена ОСОБА_1 план-схема та надані ним фотографії (допустимість яких як доказів оспорює потерпілий) судом не враховувались і не вплинули на постановлення судового рішення.

Пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_3 оцінені апеляційним судом у сукупності з іншими об'єктивними доказами у справі, в тому числі й з точки зору їх достовірності.

Відсутність гальмівного шляху автомобіля ОСОБА_3 пояснюється тим, що автомобіль "Nissan" обладнаний антиблокувальною системою гальм. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи від 21 березня 2016 року це означає, що навіть при екстреному гальмуванні вказаний транспортний засіб не залишатиме видимих (добре помітних) слідів гальмування ("юзу") його коліс. Будуть залишатись лише малопомітні сліди гальмування, що ускладнює їх фіксації при огляді місця пригоди (т.2 а.с.134).

Тому відсутність гальмівного шляху автомобіля ОСОБА_3 (на що покликається апелянт, оспорюючи пояснення ОСОБА_1) не є обставиною, яка спростовує висновки суду.

Допущена судом першої інстанції неповнота усунута апеляційним судом шляхом дослідження доказів та всебічного з'ясування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 10 липня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Калиняк