Номер провадження: 33/785/242/16
Головуючий у першій інстанції Іщенко
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 14.11.2014 року,-

встановив:

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, тимчасово не працюючий, одружений, дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 2 (два) роки.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16.10.2014 року, о 03 годині 50 хвилин, по вул. М.Грушевського в м. Одеса, керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ-2106» р/н НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, шатка хода), у присутності двох свідків від медичного огляду відмовився.

Водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у зв'язку з чим, співробітниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 608298 від 16.10.2014 року.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначив, що застосоване судом покарання є надмірно суворим, постанова суду прийнята без перевірки факту алкогольного сп'яніння апелянта та перевірки правильності складеного відносно нього адміністративного протоколу. При цьому вказав, що він використовує автомобіль для пересування своїх літніх батьків, вказаний автомобіль є єдиним джерелом його доходів, у зв'язку із чим вилучення посвідчення водія поставило його у дуже скрутне становище.

Крім того апелянт зазначив, що при розгляді судом справи участі не приймав, повідомлення про розгляд не отримував та судом першої інстанції розглянуто справу відносно нього без його участі. Також апелянт вказує, що копію постанови він отримав лише 14.03.2016 року, що на його думку вказує на поважність причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову Малиновського районного суду м. Одеса від 14.11.2014 року - скасувати, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, під час розгляду питання щодо поновлення строку на оскарження постанови суду ОСОБА_2 підтримав доводи свого клопотання, підтвердив факт розгляду судом справи за його відсутності і просив поновити йому строк на оскарження постанови суду.

При цьому ОСОБА_2 вказав, що копію оскаржуваної постанови він отримав по пошті приблизно в кінці листопада 2014 року, однак при цьому вважав, що отримав копію ухвали в неналежний спосіб, оскільки ніде не залишив відмітки із своїм підписом про отримання зазначеного рішення суду. Через нетривалий час він виїхав до Російської Федерації, де працював за наймом та по поверненні додому, звернувся до Малиновського районного суду м. Одеса та 14.03.2016 року отримав копію оскаржуваної ним постанови.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні, в зв'язку з чим вона не підлягає подальшому розгляду та підлягає поверненню ОСОБА_1 з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Згідно з вимогами ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як встановлено у ході проведення апеляційного розгляду, копія оскаржуваної ОСОБА_2 постанови була направлена районним судом на адресу ОСОБА_2 ( а.с.14) та як підтверджено ним особисто, отримана ним по пошті у кінці листопада 2014 року.

Між тим, апеляційна скарга на вказану постанову ОСОБА_1 була подана лише 24 березня 2016 року, тобто після закінчення встановленого законом строку на оскарження.

При цьому, у судовому засіданні апеляційного суду апелянтом не було надано будь яких доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку на оскарження постанови суду.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова суду винесена у відповідності з вимогами чинного законодавства, ОСОБА_1 своєчасно був ознайомлений з цією постановою, однак у передбачений законом строк її не оскаржив, в зв'язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на оскарження постанови суду, та вважає за необхідне повернути апелянту апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області,-

постановив

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 14 листопада 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ст.130 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Апеляційну скаргу, разом з доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_1

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.