П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/87/2016

Справа № 330/571/16-п

"18" квітня 2016 р. Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВДАІ Якимівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області у відношенні: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Якимівського районного суду надійшов адміністративний матеріал, відповідно якого 19.03.2016 року о 23-10 годин в с. Шелюги по вулиці Леніна Якимівського району керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з рота, забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу « Drager Aicotest» та огляду у закладі охорони здоров»я в присутності двох свідків відмовився.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення він не згоден, так як дійсно, 19.03.2016 року його зупинили в с.Шелюги співробітники ВДАІ, почали йому говорити, що він у стані алкогольного сп»яніння, він почав пояснювати, що вони помиляються, тоді вони запропонували йому визначити стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу, але при цьому не показали на цьому приладі є позначки, чи ні, не замінили в приладі пристрій, який йому потрібно було прикладати до рота. Також почали йому казати, що якщо він не згоден визначення стану алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу, його відвезуть до медичного закладу у м.Мелітополь, при цьому його автомобіль залишиться там, де його зупинили, або автомобіль поставлять на штраф майданчик, за що потім потрібно буде оплачувати гроші, іншого варіанту у нього не було, як погодитися написати в протоколі, що він вживав пиво. Однак він в стані спяніння не перебував, просто від довгого перебування за кермом та фізичної праці був стомлений, у нього підвищився тиск та обличчя почервоніло, також він почав хвилюватися. Водії, яких зазначили в протоколі, як свідків, також були зупинені зазначеними працівниками, та вони через хвилювання погодилися підписати все, що їм зазначили. Якщо працівники ВДАІ були впевнені, що він знаходить в стані алкогольного спяніння, чому одразу після того, як він погодився записати надиктовані ними йому пояснення в протоколі, та проставлення свого підпису, йому дозволили знову сісти за кермо свого автомобіля та їхати далі, йому це не зрозуміло.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1.4 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 400/666 від 09.09.2009 р., ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. П. 2.9. Інструкції передбачає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, уповноважена особа Державтоінспекції МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що будь-які докази, які б обєктивно підтверджували вину ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП в матеріалах адміністративної справи відсутні, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що адміністративного правопорушення 19.03.2016 року він не вчиняв. Інших матеріалів, крім протоколу про адміністративне правопорушення, які б підтверджували причетність ОСОБА_1 до вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України у матеріалах справи відсутні, свідки повних пояснень не надали. Таким чином, оскільки відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, вважаю, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, при розгляді адміністративного матеріалу в діях ОСОБА_1 не встановлено протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях гр.ОСОБА_1. не вбачається порушень вимог, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачено ст. 130 ч.1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч.1, 245, 247 п.1, 284 п.3 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по адміністративному матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України закрити в звязку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області.

Суддя: Т.В.Нестеренко