ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м.Маріуполь

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області Гєрцик Р.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31 березня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановив суд, ОСОБА_1 21 січня 2016 року о 01 годині 30 хвилин в місті Маріуполі по вул.Урицького - вул.9 Авіадивізії повторно протягом року керував автомобілем Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (сухість ротової порожнини, слабке реагування зіниць очей на світло, неадекватна поведінка). Від проведення огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров'я в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її переглянути. Зазначає, що судом не було допитано свідка, показання якого про обставини події можуть вплинути на правильність його висновків.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом та протягом року вже піддавалася адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення АП1 №973073 від 21 січня 2016 року, відповідно до якого при зазначених у постанові місці,часу та обставинах водія ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції та останній відмовився від проведення огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров'я в установленому законом порядку у присутності двох свідків, поясненнями в судовому засіданні суду першої інстанції працівника поліції ОСОБА_2, який склав зазначений протокол, та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що цілком відповідає даним, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення. Ці докази суддя об'єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам і об'єктивно узгоджуються між собою. Сам ОСОБА_1 не спростовував того, що у зазначених в постанові місці та час був зупинений працівниками поліції, а в протоколі навіть визнав свою провину.

Судом також було надано оцінки діям працівникам поліції та процедури складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення на предмет їх відповідності вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», та з врахуванням встановлених фактичних обставин справи та зазначених доказів обґрунтовано визнано їх цілком законними. А тому доводи ОСОБА_1 про фальсифікацію даних протоколу про адміністративне правопорушення в судовому засіданні правильно було визнано безпідставними.

Також суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати саме за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки підтвердженням повторності вчинення останнім протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є постанова судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 1 липня 2015 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 950 грн.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

До того ж, згідно з ч.2 ст.30 КУпАП, такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення спеціального права, яке надане даному громадянинові (у даному випадку право керування транспортним засобом), застосовується до осіб, які вчинили грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Оскільки, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння, суд правильно визначив, що не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, а також врахував повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на строк два роки, що відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що в суді першої інстанції не був допитаний свідок, то вони не є слушними, оскільки в протоколі судового засідання та в матеріалах справи відсутні дані про наявність клопотань з боку ОСОБА_1 про виклик будь-якого свідка, тим більш в самій апеляційній скарзі навіть не зазначено певне прізвище цього свідка та обставини, які той може підтвердити чи спростувати.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КупАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31 березня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Донецької області Р.В.Гєрцик