П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 р. Справа №607/1727/16-п

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області Державної служби України з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, директора приватного підприємства «Опалення Ніагара»,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

за участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2Б, -

встановила:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора приватного підприємства «Опалення Ніагара» (ПП «Опалення Ніагара») допустив: неведення на підприємстві особової картки форми П-2 на голову та працівників, що є порушенням п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників»; неведення Книги обліку руху трудових книжок працівників, чим порушив підпункт «б» абзацу першого пункту 7.1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників»; неповідомлення у письмовому вигляді працівників про дату початку відпустки не пізніше ніж за два тижні до її початку, зокрема: інженер ОСОБА_3 згідно наказу № В-05/02 від 05 лютого 2016 року з 09 лютого по 03 березня 2016 року перебуває у відпустці, однак адміністрація підприємства письмово не повідомила його за два тижні про початок відпустки, чим порушено вимоги ч. 5 ст. 79 Кодексу законів про працю України (КЗпП України); нарахування заробітної плати на підприємстві без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), оскільки, згідно розрахункових відомостей посадові оклади кваліфікованих працівників, а саме: заступнику директора ОСОБА_4 та газозварнику ОСОБА_5 встановлені на рівні 1'400 грн., що є порушенням ст. 96 КЗпП України та ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці»; невиплату середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахункових коштів з для звільнення працівника до дня фактичного розрахунку з ним, зокрема ОСОБА_6 звільнена 01 жовтня 2015 року, остаточний розрахунок із нею проведено лише 7 жовтня 2015 року, за час затримки проведення остаточного розрахунку, ОСОБА_6 не нараховано середній заробіток, що є порушенням ч. 1 ст. 117 КЗпП України; непогодження у письмовому вигляді із працівниками умов праці, чим порушено ч. 2 ст. 97 КЗпП України та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці»; ненарахування, а отже і невиплату ОСОБА_6 при звільненні грошової компенсації за всі невикористані нею дні щорічної відпустки при наявності для цього підстав, чим порушено ст. 83 КЗпП України; проведення попередніх (при прийнятті на роботу) та періодичних медичних оглядів працівників не за рахунок коштів власника, що є порушенням ст. 169 КЗпП України; не вчасне проведення атестації робочих, чим порушено вимоги ст. 7 Закону України «Про охорону праці», статті 7 Закону України «Про відпустки» та п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442: так, на робочому місці газозварника, на якому технологічний процес, обладнання, використовувана сировина, матеріали можуть бути потенційним джерелом шкідливих та небезпечних факторів, атестація на час перевірки не проведена.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень визнав повністю та щиросердечно розкаявся. Пояснив, що на даний момент усі вказані недоліки усунув, надавши підтверджуючі документи.

Крім власного визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю доведена матеріалами справи, а саме: даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення № 19-13-036/019 від 11 лютого 2016 року; витягом з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 19-13-036/023; фотокопією довідки про підприємство та стан виплати заробітної плати у ПП «Опалення Ніагара»; фотокопією про проведення остаточного розрахунку при звільненні працівників у ПП «Опалення Ніагара»; фотокопією довідки про стан додержання графіка відпусток працівниками ПП «Опалення Ніагара» у 2016 році; фотокопією штатного розпису по ПП «Опалення Ніагара» на 2015 рік; фотокопіями розрахунково-платіжних відомостей № НЗП-000010, НЗП-000001 за жовтень 2015 та січень 2016 років, відповідно.

За даних обставин в діях ОСОБА_1 вбачаю ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, тобто, порушення терміну проведення атестації робочих мість за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, однак враховуючи особу порушника: те, що правопорушення він вчинив вперше, зважаючи на усунення ним усіх порушень, приходжу до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та вважаю за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності провадженням закрити.

Керуючись ст.ст. 41, 221, 283, 284, 294 КУпАП,-

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови.

Суддя Н.П. Воробель