Справа № 163/187/16-п Провадження №33/773/115/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Пазюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Пазюка О.С.,

з участю

представника митниці - Пікалюка М.С.,

представника особи, яка притягується до відповідальності- ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, жительки АДРЕСА_1, непрацюючої, за ч.1 ст.483 МК України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови Любомльського районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України і на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 401 (тридцять тисяч чотириста однієї) гривні 62 копійки з конфіскацією каміння бурштину загальною вагою (нетто) 2176,59 грам, вартістю 30 401 (тридцять тисяч чотириста однієї) гривні 62 копійки, вогнегасника б/у, вартістю 50 (п'ятдесят) гривень та автомобіля «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, вартістю 21173 (двадцять однієї тисячі сто сімдесят три) гривні, вилучених згідно протоколу про ПМП Волинської митниці ДФС №1685/20500/2015.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Волинської митниці ДФС 14795( чотирнадцять тисяч сімсот дев'яносто п'ять) гривень витрат по справі за зберігання транспортного засобу та 1575 (одну тисячу п'ятсот сімдесят п'ять) гривень за проведення товарознавчого дослідження автомобіля та 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона, слідуючи 15.10.2015 року через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС з України в Республіку Польща, в якості водія автомобіля «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1, намагалася перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, каміння бурштину, загальною вагою (нетто) 2176,59 грам,

вартістю 30401 гривня 62 копійки, яке знаходилось у вогнегаснику, який був розміщений у багажному відділенні автомобіля, у пластмасовому ящику серед інвентарю, тобто з використанням способу, що утруднює їх виявлення, та позаду задніх сидінь багажного відділення, в лівій панелі боковини автомобіля під обшивкою в двох темних жіночих панчохах, тобто у спеціально виготовлених сховищах (тайниках), чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 21.01.2016 року тому, що строк на апеляційне оскарження пропустила з поважної причини, оскільки не отримала з суду повного тексту постанови від 21.01.2016 року. А також просить скасувати постанову, закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вказує, що переміщувала каміння бурштину через митний кордон України без порушення діючого законодавства, вважає, що її дії не були спрямовані на незаконне переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Заслухавши представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який просив поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, представника митниці, який вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин, просить суд не поновлювати його та заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 була присутня в суді першої інстанції 21 січня 2016 року під час розгляду справи та проголошення постанови суду, тому знала суть прийнятого рішення.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що копія постанови їй не надсилалась, спростовується матеріалами адміністративної справи, з якої вбачається, що на її домашню адресу 22.01.2016р. була надіслана копія постанови Любомльського районного суду Волинської області від 21.01.2016 року (а.с.64). З моменту проголошення постанови пройшло два місяці.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 пропустила строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції без поважних причин, а тому відмовляє у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_3 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року.

Повернути ОСОБА_3 її апеляційну скаргу на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С.Пазюк