АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/2931/16-п Головуючий суддя І інстанції Якуша Н. В.
Провадження № 33/790/254/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року суддя апеляційного суду Харківської області Зубков Л.Я. за участю представника Харківської митниці ДФС Моїсеєнко В.В., притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 розглянув в судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця м. Харкова, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та піддано адміністративному стягненню - штрафу у розмірі 5456 грн. 16 коп. з конфіскацією скляної ємності для харчових продуктів з безбарвного скла ємкістю 1,4 л. (на дерев'яних піддонах) у кількості 1470 шт.

Суддею визнано встановленим, що згідно з протоколом про порушення митних правил № 023/80700/16 від 14.01.2016 року ОСОБА_2 при переміщенні товарів через митний кордон України подав органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, що, як зазначено у вказаному протоколі, полягало в наступному.

14 січня 2016 року о 01 год. 49 хв. в зону митного контролю МАПП «Гоптівка» у напрямку з Росії до України в'їхав вантажний автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 Під час виконання митних формальностей 14.01.2016 року о 14 год. 40 хв. було встановлено, що 13.01.2016 року під час вивезення товару «скляна ємність», в митному режимі «експорт», за митною декларацією від 13.01.2016 року № 807/00000/2016/000574 ОСОБА_2 до митного контролю посадовим особам митного посту «Гоптівка» Харківської митниці ДФС подавались СМR від 02.01.2016 року № НОМЕР_2, рахунок - фактура від 02.01.2016 року №1 та пакувальний лист від 02.01.2016 року № 1, згідно з якими одержувачем товару виступав ІП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) і даний товар було вивезено з митної території України 13.01.2016 року на автомобілі НОМЕР_1 через МАПП «Гоптівка», а після повернення вищезазначеного автомобіля з території Російської Федерації 14.01.2016 року ОСОБА_2 до митного контролю були подані СМR від 02.01.2016 року № НОМЕР_2 та пакувальний лист від 02.01.2016 року № 1, згідно з якими одержувачем товару «скляна ємність», що був вивезений з митної території України на автомобілі НОМЕР_1, виступав ІП ОСОБА_2 (АДРЕСА_2).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову судді щодо ОСОБА_2 скасувати на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що митне оформлення товару в митний режим «експорт» було успішно завершене за митною декларацією № 807100000/2016/000574 від 13.01.2016 року, про що свідчать відповідні відмітки митниці на всьому пакеті документів, в тому числі на СМR № НОМЕР_2 від 02.01.2016 року, а такого окремого митного режиму, як «зворотнє вивезення товару» за митною декларацією, згідно з якою товар вже був оформлений в режим експорту, Митним Кодексом України не передбачено. До того ж в протоколі про порушення митних правил не конкретизовано, які саме відомості, викладені в документах, що були подані ОСОБА_2 як підстава для переміщення товарів через митний кордон України є неправдивими.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, заперечення представника Харківської митниці ДФС Моїсеєнко В.В. проти задоволення апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права, або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту ст.ст. 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, а в постанові по справі навести опис встановлених ним обставин за результатами розгляду справи.

Додержання цих вимог процесуального права суддею не забезпечене, оскільки обставини правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_2 визнано винним сформульовані в судовій постанові виходячи не з особистих висновків судді за результатами розгляду справи, а з посиланням на зміст протоколу про порушення митних правил.

Зазначене свідчить про те, що суддею особисто не встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, що є безумовною підставою до скасування постанови судді з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, приймаючи до уваги що постанова судді хоча й підлягає скасуванню, але з причини, на яку апелянт не посилається, то його апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -