АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 квітня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та закрито провадження у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за вчинення зазначеного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2, 16.09.2015 року близько 17-15 год. в смт. Берегомет по вул. Центральній, Вижницького району Чернівецької області, керуючи транспортним засобом марки «BMW-X5», д/н CE 0909АХ, не дотримався швидкісного режиму руху в населеному пункті та вимог суцільної лінії горизонтальної розмітки 1.1 ПДР, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ауді-100», д.н. НОМЕР_1, транспортні засоби частково пошкоджені, чим порушив п.п.1.1, 12.3, 12.4 ПДР України.

В судовому засіданні суду 1-ї інстанції ОСОБА_2 надав письмові пояснення в яких свою вину у порушенні ПДР України не визнав. Потерпілий ОСОБА_3 заперечував порушення ним ПДР України.

Правопорушник ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі, постанову суду І інстанції вважає необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків судді фактичним обставинам справи, грубого порушення положень Конституції України та норм матеріального адміністративного права.

Посилається на те, що невиконання вимог пп.10.1 та 10.2 ПДР України

Провадження №33/794/50/16 р. Головуючий у І інстанції: Кибич І.А.

Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Станковська Г.А.

водієм автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 перебуває у причинному звязку із ДТП та її наслідками, а тому саме у його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений ст. інспектором Сторожинецького СБДР капітаном поліції ОСОБА_4 від 15.03.2016 року, з пропуском терміну на його складання, а тому є незаконним та недопустимим доказом вини ОСОБА_2

Просить постанову районного суду змінити та закрити провадження щодо нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши доводи та пояснення адвоката ОСОБА_5 та правопорушника ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції, які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову районного суду і закрити провадження щодо ОСОБА_2, думку потерпілого ОСОБА_3, який просив постанову суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що в задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні по справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого прийняти мотивоване, законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно незаконності та необґрунтованості постанови місцевого суду є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від CEI №097520 від 15.03.2016 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень та доповнень, в якій зафіксовано напрямок руху автомобілів до моменту зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, а також механічні пошкодження, отримані автомобілями внаслідок ДТП.

Крім того, факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв'язку з настанням ДТП, підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та висновком експерта, наданими як в письмовому вигляді під час оформлення матеріалів за фактом ДТП, так і в судовому засіданні суду першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено відсутність підстав ставити під сумнів пояснення вищезазначених свідків та потерпілого щодо обставин ДТП, оскільки їх пояснення є послідовними та в повному обсязі узгодженими між собою, а також з даними, які слідують з інших наявних в матеріалах справи доказів.

Так, в апеляційній інстанції потерпілий ОСОБА_3 надав постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.03.2016 року, якою відносно нього було закрито справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Ця постанова є похідним доказом і підтверджує винність іншого учасника ДТП ОСОБА_2 в порушені п.п.1.1, 12.3, 12.4 ПДР України.

З дотриманням вимог ст. 252 КУпАП докази, що містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції були перевірені на їх допустимість, належність та достатність, в контексті ст. 251 КУпАП.

В свою чергу, даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього 15.03.2016 року. Посилання апелянта на те, що вказаний протокол був складений з порушенням строку на його складання, нічим не підкріплений і в судовому засіданні апеляційної інстанції ні апелянт, ні його захисник не змогли вказати норму закону, зокрема КУпАП, якою регламентується час і строк виготовлення таких протоколів.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, не спростовують висновки районного суду та встановлені судом фактичні обставини справи, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці суто у власних інтересах.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 і дотримавшись при цьому вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП, районний суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_2.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 38, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та закрито провадження у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за вчинення зазначеного правопорушення без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1