Справа № 149/501/16-п
Провадження № 33/772/77/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач: Гончарук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Гончарук М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця міста Хмільник Вінницької області, місце проживання - АДРЕСА_1 одруженого, освіта середня-спеціальна, працюючого заступником Хмільницького міського голови

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275,6 гривень.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що 30.12.2015 року о 22:55 годині в місті Хмільнику по вулиціСоборності водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Ford C-Мах, державний номерний знак НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження в встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та адвоката Коваля Т.І., які підтримав вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами(сукупність даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення самої особи, яка притягується до відповідальності, пояснення свідків,висновки експерта, речові докази тощо), що визначено в Узагальненні ВСУ «Про якість складання та оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення».

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Суддею вірно встановлено обставини правопорушення, винність ОСОБА_2 у його вчиненні та вірно кваліфіковано дії правопорушника за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Твердження апелянта про те, що в стані алкогольного сп'яніння він не знаходився спростовується поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 905514 від 30.12.2015 року, додані до нього документи - письмові пояснення ОСОБА_5 від 30.12.2015 року, письмові пояснення ОСОБА_4 від 06.02.2016 року, рапорт старшого інспектора сектору Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 від 31.12.2015 року, відеозапис з 2-х відеофайлів, які частково відтворюють події, які відбувалися 30.12.2015 року.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_2 на спотворення судом першої інстанції показів свідка ОСОБА_6 суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються рапортом старшого інспектора сектору Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6, з якого вбачається, що зазначеним працівником поліції 30.12.2015 року о 22.55 год. в м. Хмільнику по вул. Соборності був замічений автомобіль, який рухався з вул. Декабристів на вул. Соборності з очевидними ознаками, що свідчили про технічну несправність т/з, а саме права протитуманна фара то включалась то виключалась. Після цього за допомогою світлового жезла ним був зупинений даний автомобіль і коли підійшовши до нього то було встановлено, що був зупинений а/м Форд «Ц-Макс», д.н. НОМЕР_2 та підійшовши до водія, який відкрив водійську дверку, з салона автомобіля було чути запах алкоголю. Як тільки водій пред'явив відповідні вищезазначені документи він одразу вийшов з автомобіля та під час вже спілкування з ним ОСОБА_6 відчув легкий запах алкоголю з його ротової порожнини. Після відмови в проходженні огляду на місці ОСОБА_2 також було запропоновано пройти медичний огляд в закладі МОЗ, а саме Хмільницькій ЦРЛ нащо водій також відмовився. Дані пропозиції пройти огляд проводились в присутності свідків. Після цього ОСОБА_6 було складено відносно водія ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП та в присутності свідків йому були роз'яснені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що свідок ОСОБА_5 є зацікавленою особою не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки ні правопорушником ні його захисником в судовому засіданні доведені не були.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння свідка ОСОБА_4 та те, що останній не міг повністю усвідомлювати значення події, до якої був залучений в якості свідка суд вважає необґрунтованими, оскільки покази свідка ОСОБА_4 повністю співпадають з показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 905514 від 30.12.2015 року.

Крім того, твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 905514 від 30.12.2015 року не може бути допустимим доказом вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначений протокол складений відповідно до ст. 256 КУпАП та положень Наказу Міністерства внутрішніх справ України №77 від 26.02.2009 року «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Враховуючи зазначене, вважаю, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в повній мірі виконано вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП та винесено законне та обґрунтоване рішення, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, а постанова Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає залишенню без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 268,278,271,280,293, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області М.М. Гончарук

З оригіналом згідно суддя: