26.04.16 Справа №482/466/16-п
П О С Т А Н О В А
Іменем України
26 квітня 2016 року м. Нова Одеса
Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Гажа О.П., з участю ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли від інспектора Новоодеського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області мол. лейтенанта ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Згідно з протоколом серії АП1 №174082 від 25.03.2016 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, 25 березня 2016 року, близько 23 години 20 хвилин, по вул. Леніна, в районі будинку №18, в с. Підлісне, Новоодеського району, Миколаївської області, керував автомобілем «Фолксваген гольф», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_3, з явними ознаками алкогольного спяніння та, в порушення вимог п.2.5 ПДР України, відмовився в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на факт вживання алкоголю, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 в суді не визнав своєї вини у скоєнні вказаного правопорушення.
В заперечення висунутих йому обвинувачень, ОСОБА_1 суду пояснив, що він дійсно, 25.03.2016 року близько 23.00 год. вживав безалкогольне пиво, але за кермо автомобіля не сідав, і, що під час зупинки працівниками поліції його автомобіля, ним керував його 16 річний син.
Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції взагалі не пропонували йому на місці зупинки, за допомогою алкотестеру, пройти освідування на стан спяніння.
Заявив, що коли він не погодився з висунутим йому обвинуваченням щодо управління транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, то працівники ДАІ склали на нього протокол про відмову від проходження медогляду на стан спяніння.
Також ОСОБА_1 заявив, що на місці складання протоколу, були відсутні свідки скоєння ним інкримінуємого йому правопорушення, які зазначені поліцейськими в протоколі про адмінправопорушення, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Посилаючись на викладене, заявляючи, що не керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, що не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, що автомобілем кермував не він, а його неповнолітній син, ОСОБА_1, просив суд справу у відношенні нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, інспектора Новоодеського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області молодшого лейтенанта ОСОБА_2, дослідивши всі інші обставини справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена, в звязку з чим, справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Так, з досліджених в судовому засіданні обставин однозначно не вбачається і не доведено належними доказами, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння і саме під час такого керування транспортним засобом, він був виявлений і зупинений працівниками поліції, після чого відмовився від проходження медогляду на стан спяніння.
ОСОБА_1 не визнав своєї вини під час складання протоколу, заперечує свою вину у скоєнні цього правопорушення в суді при розгляді справи.
Статтею 130 ч.1 КупАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_1, передбачає обовязкову наявність умислу і обєктивної сторони складу цього правопорушення, доказів наявності якого суду не надано.
ОСОБА_1, не заперечуючи факту вживання ним пива, разом з тим заперечує факт керування ним автомобілем у стані спяніння, заявляючи, що під час зупинки його автомобіля працівниками поліції , він не здійснював керування транспортним засобом, крім того, працівники поліції йому не пропонували на місці зупинки пройти освідування на стан спяніння.
Ці пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з наданими в матеріалах справи рапортами працівників поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6, старшого сержанта поліції ОСОБА_7, які цього дня відпрацьовували Новоодеський район патрулюванням, з яких вбачається, що працівниками поліції не пропонувалося правопорушнику на місці зупинки пройти освідування на стан спяніння.
З пояснень свідка ОСОБА_4 в суді вбачається те, що він бачив, як поліцейські складали адмінпротокол у відношенні ОСОБА_1 за перебування того в стані алкогольного спяніння, але свідком того, чи був ОСОБА_1 пяний, він не був, зазначив, що від ОСОБА_1 не відчував запаху алкоголю, і що підійшов до працівників поліції лише для того, щоб забрати автомобіль ОСОБА_1, аби його не доставляли на штрафмайданчик.
З пояснень свідка ОСОБА_5 в суді вбачається те, що він бачив, як ОСОБА_1 садили до автомобіля ДПС, але свідком того, що останній був пяний і при цьому керував автомобілем, він не був. Пояснив, що працівники поліції попросили його підписати пустий бланк пояснення, що він і зробив.
Обидва свідки суду пояснили, що вони не були свідками того, як ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння і не були свідками того, щоб працівник поліції пропонував йому пройти у встановленому законом порядку огляд на стан спяніння.
Суд зазначає, що працівником поліції, який складав протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст.130 ч.1 КУпАП, не було зібрано належних доказів які б підтверджували той факт, що останній керував автомобілем у стані алкогольного спяніння та відмовився від проходження медогляду у визначеному законом порядку.
Наявність одного лише протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначено порушення ПДР України, при заперечені своєї вини водієм, за відсутності інших належних та допустимих доказів,при спростуванні обставин, викладених у протоколі, пояснень свідків, опитаних в суді, суд не може взяти до уваги і покласти в основу свого рішення і підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєні ним порушення п.2.5 ПДР України та правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Суд зазначає, що один лише протокол, без належних і допустимих доказів керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного спяніння та його відмови від проходження освідування на стан спяніння у встановленому законом порядку, не може бути достатніми доказом його вини у скоєні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 суд трактує на користь обвинуваченого.
Доведення вини особи у скоєнні правопорушення та доведення всіх інших обставин події цього правопорушення, що мали місце, покладено на працівників органів поліції, на яких в даному випадку лежить обовязок по виявленню правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що такої вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведено і в судовому засіданні не встановлено доказів такої вини в порушені ним ПДР України.
Крім того, суд зазначає, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП та п. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 17.12.2008 року за №1103, згідно якого огляд на стан спяніння в медичних закладах проводиться у разі відмови правопорушника від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди з його результатами.
В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, та відсутні докази того, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки.
Навпаки, досліджені в суді докази спростовують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що був складений у відношенні ОСОБА_1 і стверджують той факт, що йому взагалі не пропонувалось працівниками поліції проходити медичний огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів, що є прямим порушенням вимог ст. 266 КупАП.
Так, відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП передбачається, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Враховуючи, що було порушено порядок проведення медогляду, а факти, досліджені в суді та факти викладені в протоколі, достовірно не підтверджують вини ОСОБА_1, а саме у керуванні ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та у відмові від проходження медичного огляду на стан спяніння в передбаченому законом порядку, тобто у порушенні ним п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, в звязку з чим, суд всі ці сумніви щодо вини ОСОБА_1 тлумачить на його користь і приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що передбачений ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Тому, за таких обставин, при відсутності доказів вини правопорушника, не вбачаючи в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, справу у відношенні нього слід закрити на підставі ст.247п.1 КУпаП.
Керуючись ст.ст.221, 247 п.1, 248-249, 252, 276, 280, 283-284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги на цю постанову, якщо таку скаргу або протест не було подано.
Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.
Суддя: