Справа № 206/1935/16-п
Провадження № 3/206/408/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2016 р. м.Дніпропетровськ

Суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська Грицаюк Н.М. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 160 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДН026370 від 25.03.2016 року, ОСОБА_1 25.03.2016 року об 11год. у м.Дніпропетровську по вул.Красногірська здійснювала реалізацію рибної продукції з рук, а саме: 5кг. плотви, 3кг. карасів, без відповідних документів, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.160 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про дату та час слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ст.8, 10 Загальної декларації прав людини, ст. 6, 19 Конституції України передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ст.245 КупАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

На підставі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Разом з тим, диспозиція ч.1 ст.160 КУпАП, передбачає, що адміністративна відповідальність за даною нормою настає за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під'їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме здійснювала торгівлю без відповідних документів.

Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції норми ч.1 ст.160 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов'язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Виходячи з цього, оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, дана особа не може бути піддана адміністративному стягненню за цією статтею.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2 та 247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.160 КУпАП закрити, у зв'язку з вiдсутнiстю в її діях складу адмiнiстративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М.Грицаюк