Справа № 347/387/16
Провадження № 33/779/67/2016
Категорія ч.1 ст.172-6 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Цалин Б.М. Б. М.
Суддя-доповідач Дячук В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Дячук В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Косівського районного суду від 24 березня 2016 року, за участю ОСОБА_2, прокурора Данилишина В.В.

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель АДРЕСА_1, з вищою освітою, одружений, тимчасово не працюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП ) та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п'ятдесят ) грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він, відповідно до наказу №34-к від 26.12.2014 року Управління економічного розвитку, торгівлі і туризму Косівської РДА, був призначений на посаду начальника відділу соціально - економічного розвитку управління економічного розвитку, торгівлі і туризму Косівської РДА в порядку переведення з посади голови Косівської РДА із посадовим окладом згідно штатного розпису та збереженням 7 рангу державного службовця, 6 категорії.

Таким чином, ОСОБА_2 у відповідності до підпункту "в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України " Про запобігання корупції ", є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як державний службовець.

Наказом №16-к від 29.09.2015 року Управління економічного розвитку, торгівлі і туризму Косівської РДА ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу соціально - економічного розвитку управління економічного розвитку, торгівлі і туризму Косівської РДА.

Згідно з ч.2 ст.45 Закону України " Про запобігання корупції " особи, визначені у пункті 1, підпункті « а » п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, які припиняють діяльність пов'язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання дій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 припинив діяльність, пов'язану із виконанням функції держави 29.09.2015 року, проте відповідно до ст.12 Закону України " Про засади запобігання та протидії корупції " ( положення щодо фінансового контролю діють відповідно до Закону №1700-VІІ від 14.10.2014 року ) та ст.45 Закону України " Про запобігання корупції " Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, неохоплений раніше поданими деклараціями ( з 01.01.2015 року по 29.09.2015 року ) при припиненні діяльності, пов'язаної з виконанням функції держави, до Косівської РДА подав несвоєчасно, а саме 07.12.2015 року, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Дане правопорушення вчинене 07.12.2015 року та виявлене 15.02.2016 року в приміщенні Косівської РДА.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що умислу на вчинення правопорушення у нього не було, а декларацію подав після отримання листа з РДА. Вважає, що строків подання декларації не порушував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора про законність та обґрунтованість постанови, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Даних вимог закону суддею при ухваленні постанови щодо ОСОБА_2 у повній мірі не було дотримано.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Суддя місцевого суду, визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, послався на те, що ОСОБА_2, будучи ознайомленим із вимогами фінансового контролю відповідно до Закону України " Про запобігання корупції ", після припинення повноважень начальника відділу соціально-економічного розвитку, торгівлі й туризму районної державної адміністрації зобов'язаний був подати, однак умисно не подав до Косівської РДА декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2015 року по 29.09.2015 року, а подав її несвоєчасно - 07.12.2015 року.

Однак такий висновок судді не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.45 Закону України " Про запобігання корупції " особи, визначені у пункті 1, підпункті " а " п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання дій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подати в установленому ч.1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Пунктом 2 розділу ХIII Прикінцеві положення передбачено, що до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, передбаченому Законом України " Про засади запобігання та протидії корупції".

Такий порядок передбачений ст.12 Закону України " Про засади запобігання та протидії корупції ", положення якої щодо фінансового контролю діють відповідно до Закону №1700-VII від 14.10.2014 року.

Згідно ч.1 ст.12 вказаного Закону, суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи ( служби ) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Суб'єкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи ( служби ) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня. Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи ( служби ) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, встановленим цим Законом.

Таким чином, законодавством встановлений загальний строк подання декларацій - до 1 квітня за минулий рік. У випадку, зазначеному у першому реченні другого абзацу вказаної статті, строк подання декларації - до 31 грудня за звітний рік, і у випадку, зазначеному у третьому реченні другого абзацу, за останнім місцем роботи за минулий рік - протягом року.

Інших строків, як то зобов'язання подати декларацію за раніше неохоплений період саме у день звільнення ( припинення діяльності ) закон не містить.

Також законодавством не встановлений конкретний строк для подання декларації особами, що звільняються, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.

З матеріалів справи вбачається, що наказом №16-к від 29.09.2015 року ( а.с.14 ) управління економічного розвитку, торгівлі і туризму Косівської РДА ОСОБА_2 був звільнений з посади, а Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період 2015 року подав в кадрову службу 07.12.2015 року ( а.с.36-40 ).

Із врахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.8 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права, суд вважає недопустимим тлумачення закону, яке б несправедливо обмежувало права та свободи людини та безпідставно розширювало повноваження органів державної влади.

Таким чином, ОСОБА_2, подавши 7 грудня 2015 року Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, після припинення діяльності, не порушив жодні вимоги діючого законодавства.

Твердження ОСОБА_2 в засіданні апеляційного суду про те, що він не міг раніше подати декларацію через відсутність даних про доходи із податкової інспекції, та надані прокурором довідки на спростування таких тверджень, суд не приймає до уваги, оскільки подані документи не можуть бути правовою підставою для вирішення питання про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, за наявності вищевикладених обставин, на підставі яких суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова підлягає до скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Косівського районного суду від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172- 6 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.М. Дячук