Справа № 183/1818/16
№ 3/183/682/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 квітня 2016 року м. Новомосковськ

суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора ПП «Мобітек» (код за ), проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, -

встановив:

22.03.2016 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М.Головка, 30, було проведено виїзну перевірку ПП «Мобітек» за період з 01.01.2013 року по 25.02.2016 року. За результатами даної перевірки було складено акт № 128/222/32998153 від 12.03.2016 року, яким зафіксовано факт того, що директором ОСОБА_1 здійснено неналежний контроль за встановленим законом порядком ведення податкового обліку, що призвело до порушення п.п. 44.1 і 44.2 ст. 44, пп. 135.2, 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України занижено податок на прибуток в сумі 1 177,00 грн. у тому числі за 2013 рік 1 177,00 грн., та п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, занижено ПДВ на загальну суму 1 240,00 грн., в тому числі за квітень 2013 року 1 240,00 грн. Дії директора ПП «Мобітек» ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 як порушення керівником підприємства встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

В суді ОСОБА_1 пояснила, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорює, зазначила, що дійсно під час перевірки підприємства були виявлені вищевказані порушення. Однак, винною себе не визнає, оскільки порушення фактично зумовлено тим, що підприємство, з яким її підприємство уклало договір поставки, належним чином не звітувало перед податковими органами (в електронному вигляді).

Отже суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Мобітек» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.20136 року по 25.02.2016 року № 128/222/32998153 від 12.03.2016 року.

Крім того, судом встановлено, що ні акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 128/222/32998153 від 12.03.2016 року, ні податкові повідомлення-рішення № № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 від 18.03.2016 року ОСОБА_1 оскарженні не були, а навпаки, нею були сплачені суми грошових зобовязань.

Всі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КУпАП, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв'язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд розцінює, як засіб захисту від адміністративної відповідальності з метою уникнення покарання.

Отже, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1І,. у скоєному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, встановлена і доведена у повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме, порушення керівником підприємства встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин суд вважає, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 163-1, 279, 280 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 102,00 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання постановою законної сили.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя В.В. Березюк