Справа № 361/1171/16-п Головуючий у І інстанції Кічинська О. Ф.
Провадження № 33/780/218/16 Доповідач у 2 інстанції Гайдай
Категорія 252 14.04.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Гайдай Р.М., з участю прокурора Лавренюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора на постанову Броварського міськрайонного суду від 11 березня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, працюючого головою реорганізаційної комісії Семиполківської сільської ради, який до 25.10.2015 року обіймав посаду сільського голови Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Провадження в справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу, ОСОБА_1 на підставі рішень Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області № 01 від 07.04.2006, № 01-01-У1 від 19.11.2010 з 07.04.2006 по 25.10.2015 перебував на посаді сільського голови Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області. При цьому 23.03.2015, 23.04.2015, 25.05.2015, 24.06.2015, 24.07.2015, 25.08.2015, 22.09.2015, 22.10.2015 Семиполківський сільський голова, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 7 рангу 4 категорії, що підтверджується рішенням сесії Семиполківської сільської ради № 1382 від 27.05.2010, приймав управлінські рішення з приводу нарахування премії працівникам апарату виконавчого комітету Семиполківської сільської ради, в тому числі начальнику ВОС ОСОБА_2, яка є йому дружиною та, відповідно, членом сім»ї. В результаті розгляду питань про преміювання сільським головою ОСОБА_1 видавалися розпорядження «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради», відповідно до яких ОСОБА_2 нараховувалася та виплачувалася премія в розмірі 100% від посадового окладу, зокрема розпорядження № 32 від 25.05.2015, розпорядження № 46 від 24.06.2015, № 51 від 24.07.2015, № 52 від 25.08.2015, № 57 від 22.09.2015, № 68 від 22.10.2015.

Крім того, перебуваючи з 25.10.2015 на посаді голови реорганізаційної комісії - в.о. сільського голови Семиполківської сільської ради - ОСОБА_1 приймав рішення про преміювання працівників апарату виконавчого комітету Семиполківської сільської ради, зокрема розпорядження № 76 від 27.11.2015 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради», відповідно до якого його дружині ОСОБА_2 нараховано й виплачено премію в розмірі 100 % від посадового окладу; розпорядження № 77 від 27.11.2015 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради до Дня місцевого самоврядування», згідно з яким начальнику ВОС сільської ради ОСОБА_2 нараховано та виплачено премію в розмірі 2 430 грн.; розпорядження № 87 від 21.12.2015 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради», на виконання якого ОСОБА_2 нараховано і виплачено премію в розмірі 150% від посадового окладу; розпорядження № 88 від 21.12.2015 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради», відповідно до якого ОСОБА_2 нараховано та виплачено премію в розмірі 595 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, що полягають у неповідомленні ним Семиполківської сільської ради про наявність реального конфлікту інтересів та прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, за які передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року провадження в справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відсутність на законодавчому рівні порядку повідомлення особою, яка не має безпосереднього керівника та не перебуває на посаді в колегіальному органі, про наявність у неї реального конфлікту інтересів унеможливлює притягнення Семиполківського сільського голови Київської області ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності в його бездіяльності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор просить дослідити протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП від 26 лютого 2016 року № 6 та додані до нього докази. Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2016 року скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 та на підставі ст. 36 КУпАП накласти стягнення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. Свої вимоги мотивує тим, що виходячи із ч. 6 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова не будучи складовою частиною колегіального органу ради, є відповідальним перед нею, а відтак в даному випадку доцільно застосовувати положення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності повідомлення уповноваженою особою безпосереднього керівника, або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, в даному випадку Семиполківський сільський голова ОСОБА_1 мав повідомити про конфлікт інтересів Семиполківську сільську раду під час вирішення питання про преміювання начальника ВОС - ОСОБА_2, яка є його дружиною.

Заслухавши прокурора, котра підтримала апеляційну скаргу та просить її задоволити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокуророві з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Даний порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Прокурор, як суб'єкт оскарження був виключений із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 року (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), які набрали чинності 26.10.2014 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України № 1697- VII від 14.10.2014 року) повністю узгоджується з положенням Закону України «Про прокуратуру» (в редакції цього ж Закону України № 1697- VII від 14.10.2014 року).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України «Про прокуратуру» № 1697- VII від 14.10.2014 року) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно із судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Як вбачається з постанови Броварського міськрайонного суду від 11 березня 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а провадження в справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Оскільки до ОСОБА_1 постановою суду не застосовувались заходи примусового характеру, пов'язаного з обмеженням його особистої свободи, то в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Беручи до уваги, що апеляційна скарга прокурора, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також, з огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог згідно ч. 5 ст. 7 КУпАП, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду і її слід повернуту особі, яка її подала.

Керуючись, ст. ст.7 п. 5, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на постанову Броварського міськрайонного суду від 11 березня 2016 року, щодо ОСОБА_1 - повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Гайдай