АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/791/103/16
Номер провадження №33/791/103/2015 Головуючий в І інстанції Смирнов Г.С.
Категорія ч.1 ст.482 МК України Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

18 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області Волошко С.Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника-адвоката Головченко Р.В. в інтересах ОСОБА_3 з участю захисника-адвоката Головченко Р.В. та представника митниці Бабильова І.І. на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 16 березня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Донецької

області, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 482 МК України, на підставі якої накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 64372 гривень, з конфіскацією вилучених товарів, а саме автомобіля «HYUNDAI ACCENT» 1998 року випуску, зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, ключ від транспортного засобу «HYUNDAI ACCENT» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

Херсонською митницею відносно ОСОБА_3 було складено протокол про порушення ним митних правил, тобто у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 482 МК України.

Згідно протоколу, ОСОБА_3 обвинувачувався в тому, що 01 листопада 2015 року він заїхав у зону митного контролю КПВВ «Чонгар» Херсонської митниці ДФС із вільної економічної зони «Крим» на транспортному засобі, власному легковому автомобілі, «HYUNDAI ACCENT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, НОМЕР_2 .

В ході митного контролю, було встановлено, що згідно наявної інформації в САІС та АСМО «Інспектор-2006» вивезення даного транспортного засобу з митної території України через діючі пункти пропуску або контрольні пункти в'їзду/виїзду не відбувалося.

За словами ОСОБА_3, проживаючи на тимчасово окупованій території і не маючи можливості в'їхати на контрольовану територію України, а потім дістатися Криму, він зробив це відповідно до наданої пасажирської декларації від 25 серпня 2015 р., яка заповнена на Таганрозькій митниці та згідно наданих квитків на паром, через паромну переправу в порту «Керч» в м. Керч ВЕЗ «Крим».

З огляду на це, дії ОСОБА_3 митними органами кваліфіковано як порушення митних правил, що передбачено ч.1 ст. 482 МК України.

Вважаючи складений протокол достатньою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, митні органи направили матеріали справи відносно нього до суду.

Розглянувши матеріали зазначеної справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 64372 гривень з конфіскацією вилучених товарів, а саме, автомобіля «HYUNDAI ACCENT» 1998 року випуску, зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, ключ від транспортного засобу «HYUNDAI ACCENT» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Головченко Р.В. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України.

В своїх запереченнях представник митниці вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просить його залишити без зміни, а апеляцію - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думки представника ОСОБА_3 - Головченка Р.В., який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, представника Херсонської митниці ДФС ОСОБА_5, який вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою і просив залишити її без зміни, а апеляцію - без задоволення, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляції, вважаю, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно п. 57 ч.1 ст. 4 МК України: товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Пункт 58 вказаної статті Митного кодексу дає визначення транспортним засобам - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі.

Відповідно до п. 60 ч.1 ст. 4 МК України: транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

З огляду на вказані вимоги норм матеріального права необхідно дійти висновку, що автомобіль законом віднесено до товарів.

Однак, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України можливо лише з прямим умислом. Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_3, з території Російської Федерації потрапив на територію тимчасово окупованої іншою державою-агресором частини України (АР Крим) через керченську переправу, де раніше перебував митний контроль держави Україна ( Кримська митниця), яка розпорядженням Кабінету міністрів України № 535-р від 04 червня 2014 року була реорганізована, а забезпечення виконання митного законодавства покладено на Херсонську митницю Міністерства доходів і зборів, у зв'язку з чим на межі розмежування материкової частини України та її тимчасово окупованою територію були створені КПВВ «Чонгар», «Каланчак» і«Чаплинка».

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_3 та матеріалів справи, вказаний автомобіль належить його дружині та знаходиться у його особистому користуванні і не використовувався в комерційних цілях, зокрема, для перевезення товарів або оплатного перевезення пасажирів. На вказаному автомобілі він в'їхав через Керченську переправу на територію АР Крим, звідки направився на КПВВ «Чонгар», розташований на межі розмежування материкової частина України з тимчасово окупованою територією для проходження митного контролю, не будучи обізнаним про відповідальність за такі дії.

Відповідно до ст.ст.486,489 МК України при розгляді справи про правопорушення митних правил, підлягають з'ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення (тобто час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є обставини для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також необхідно з'ясовувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

На підставі аналізу чинного законодавства, а також певних рішень Європейського суду з прав людини, слід прийти до висновку, що протокол про порушення митних правил є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

У п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що у тексті підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення.

Крім того, за змістом ст. ст. 458 МК України, 9 КУпАП протиправне діяння, вчинене певною особою, визнається порушенням митних правил лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, що є невід'ємною ознакою суб'єктивної сторони будь - якого адміністративного правопорушення.

Виходячи з конструкції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.482 МК України суб'єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю в особи вини у формі прямого умислу.

При цьому, за змістом ст. 10 КУпАП наявність умислу є необхідною у всіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно. Вина у формі прямого умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків та бажанні їх або свідомого допускання настання цих наслідків.

З огляду на викладене та враховуючи пояснення ОСОБА_3 надані ним при складанні протоколу про порушення митних правил, вважаю, що матеріали справи не містять переконливих даних про те, що мав місце факт умисного порушення ОСОБА_3 митних правил, а відповідно не вбачаю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 482 МК України.

Приходячи до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3, враховую і те, що, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 482 МК України, відповідальність за цією статтею несе особа, яка здійснила певні дії через митний кордон України (який відповідно до ст. 10 МК України збігається з державним кордоном України).

Як зазначено у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 16.06.2014 року за №424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», на яке міститься посилання у протоколі відносно ОСОБА_3, у зв'язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістські налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, прийнято рішення тимчасово закрити пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком. Наказом Міністерства інфраструктури України від 16.06.2014 року №255 «Про закриття морських портів» (зареєстровано в Мінюсті України 24.06.2014 року за №690/25467) морський порт Керч закрито до відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупований території АР Крим.

При цьому, як вказано у протоколі, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 року за №535 «Про реорганізацію деяких територіальних органів Міністерства доходів і зборів» було прийнято рішення реорганізувати Кримську та Севастопольську митниці Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до Херсонської митниці Міністерства доходів і зборів із зобов'язанням Херсонської митниці забезпечити виконання функцій, що покладалися на зазначені митниці.

Виходячи з цього, є підстави вважати, що ОСОБА_3, пред'явивши транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення в'їзду на територію України з вільної економічної зони «Крим» у КПВВ «Чонгар», діяв у відповідності з положеннями наведених нормативних актів.

Таким чином, на підставі викладеного, слід зробити висновок, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.482 МК України, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що інкриміноване йому діяння не містить усіх ознак складу такого правопорушення.

Визнання особи за таких обставин винною є певною мірою порушенням її конституційних прав на пересування територією України, у тому числі, тимчасово окупованою країною агресором - росією.

Керуючись ст. ст. 482, 486, 488, 489, 490, 494, 495 МК України, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Головченка Р.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона відносно ОСОБА_3 від 16 березня 2016 року - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона відносно ОСОБА_3 від 16 березня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 482 МК України та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 64372 грн. 00 копійок з конфіскацією предметів правопорушення - скасувати.

Автомобіль «HYUNDAI ACCENT» 1998 року випуску, зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2, ключ від транспортного засобу «HYUNDAI ACCENT» реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повернути ОСОБА_3.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області С.Г.Волошко