П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно зі змістом постанови суду, ОСОБА_1 вчинив правопорушення за наступних обставин.

А саме, 07 вересня 2015 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1, по вул. Декабристів, 3-Г, в м. Києві, керуючи автомобілем "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_1, не вжив заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Опель Омега", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1, першочергово, просить поновити строк на оскарження постанови місцевого суду, що пропущений з поважних причин, скасувати постанову, прийняти нову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, то як зазначає ОСОБА_1, він не був присутнім в судовому засіданні при винесенні оскаржуваної постанови, текст постанови від 12 листопада 2015 року отримав поштовою кореспонденцію 19 листопада 2015 року, і в десятиденний строк - 27 листопада 2015 року подав апеляційну скаргу.

На підтвердження апеляційних вимог, ОСОБА_1 вказує, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при розгляді справи допущена неповнота, а висновки суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, на думку ОСОБА_1, судом не було взято до уваги показання свідків, не встановлено швидкості, з якою рухався автомобіль "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_1, та не було враховано, що саме водій ОСОБА_2, порушуючи п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав йому - ОСОБА_1 дорогу на перехресті вулиць Декабристів та Ревуцького в м. Києві, оскільки він рухався до даного перехрестя по головній дорозі, а отже по вині водія ОСОБА_2 була створена аварійна ситуація на дорозі.

Відтак, як зазначає ОСОБА_1, при наявності постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням відповідного адміністративного стягнення, за викладених вище обставин, вважає, що з його - ОСОБА_1 боку не було порушень Правил дорожнього руху України, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині є хибними, без дослідження та надання оцінки усім наявним доказам в справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, який просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, що пропущений з поважних причин, та повністю підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити, а провадження у справі про притягнення його-ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2, який заперечував як проти поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, так і щодо висунутих апеляційних вимог ОСОБА_1, пояснення спеціаліста (судового експерта) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3, пояснення свідка ОСОБА_4, вивчивши матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, витребувані з Дарницького районного суду м. Києва матеріали справи відносно ОСОБА_2 за № 753/18696/15-п, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином не дотримані, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що суд хоча і повідомляв ОСОБА_1 судовою повісткою від 15 жовтня 2015 року про розгляд справи о 14.35 годині 27 жовтня 2015 року (а.с. 8), а повторно сповіщав 27 жовтня 2015 року про призначення судового розгляду о 15:00 годині 10 листопада 2015 року в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, але даних про отримання судових повісток (повідомлень) ОСОБА_1 в справі не має, як і взагалі відсутні відомості про направлення копії постанови ОСОБА_1 на виконання вимог ст. 285 КУпАП, що регламентують обов'язковість протягом трьох днів вручення або направлення постанови особі, щодо якої її винесено.

За наведеним та тих обставин, що ОСОБА_1 ознайомився з оскаржуваним рішенням після отримання його поштовою кореспонденцією 19 листопада 2015 року, та 27 листопада 2015 року подав першу апеляційну скаргу, можна погодитися з доводами його клопотання про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження судового рішення та про поновлення цього строку на апеляційне оскарження постанови від 12 листопада 2015 року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1, винність якого у порушенні Правил дорожнього руху України підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами по справі.

Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 07 вересня 2015 року, серії АП1 № 955480, ОСОБА_1 07 вересня 2015 року о 23:00 годині по вул. Декабристів, 3-Г, біля ринку "Харківський" на транспортному засобі "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_1, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду та пошкодив свій автомобіль (а.с. 1).

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором патрульної служби 2 роти 3 батальйону рядовим міліції ОСОБА_5

Інспектор Онищенко І.В., будучи повідомленою через Департамент превентивної діяльності Національної поліції України та Управління патрульної поліції у м. Києві про виклик в судові засідання апеляційної інстанції, не з'явилась.

Про причини її неявки суд повідомлено не було.

Учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції не заперечували правильності відображення в схемі механічних пошкоджень транспортних засобів та їх локалізацію.

На порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України у даній дорожній обстановці вказують зібрані, досліджені та оцінені у сукупності докази по справі.

Зокрема, учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 у своїх поясненнях, у тому числі під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій зазначив про те, що він 07 вересня 2015 року о 22 год. 50 хв., керуючи автомобілем "Опель Омега", д.н.з. НОМЕР_2, виїжджаючи із другорядної дороги на голову, на невеликій швидкості - близько 5 км/год., пропустив автомобіль, що рухався по головній дорозі, і, оцінивши відстань в 100 м. до наступного автомобіля, виїхав на головну дорогу. На головній дорозі, в зустрічному для ньому напрямку, він побачив автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який їхав на великій швидкості, неадекватно, а тому і виникла аварійна ситуація, щоб уникнути яку він-ОСОБА_2 і зупинився, а ОСОБА_1 продовжив рух на великій швидкості, виїхавши на узбіччя. Його автомобіль механічних пошкоджень не отримав.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року щодо притягнення його-ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення ним п. 16.11 Правил дорожнього руху України - не оскаржував, мотивуючи пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважає, що виключно його вини в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП та отримання механічних пошкоджень автомобілем "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 - не має.

Дії працівників ДАІ безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_1 - не оскаржували, підписали складені щодо них протоколи про адміністративне правопорушення та схеми до них.

Свідок ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він є працівником магазину на ринку "Вирлиця", який розташований як раз на перехресті вул. Декабристів - вул. Ревуцького в м. Києві. 07 вересня 2015 року, у вечірній час, за звичайних погодних умов, сухого асфальтного покриття та добре освітленої вулиці, він був свідком дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв автомобіля "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Опель Омега", д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

Він спостерігав, як автомобіль "Опель Омега" білого кольору виїхав з другорядної дороги з вул. Ревуцького, зупинився, потім розпочав рух, знову зупинився, поїхав, і в цей час він-свідок побачив за метрів 30-40 автомобіль "Тойота Ауріс", який, задля уникнення зіткнення з автомобілем "Опель Омега", виїхав на обочину.

Вказував свідок ОСОБА_4 і на те, що він не є фахівцем щодо оцінки дій водіїв, а тому може в чомусь помилятися.

Як пояснював ОСОБА_1 07 вересня 2015 року (а.с. 5) та в суді апеляційної інстанції, він 07 вересня 2015 року, о 23:00 годині, по вул. Декабристів, 3-Г, в м. Києві біля ринку "Харківський" керував транспортним засобом "Тойота Ауріс", д.н.з. НОМЕР_1, з невеликою швидкістю.

Під'їжджаючи до перехрестя вулиць, завчасно побачивши інший автомобіль, поїхав з невеликим прискоренням. Оцінивши, що водій автомобіля "Опель Омега" не збирається перетинати перехрестя, поїхав швидше, і в цей час автомобіль "Опель Омега" теж збільшив швидкість та виїхав на перехрестя. Задля уникнення зіткнення, неспричинення механічних пошкоджень транспортним засобам та можливого отримання тілесних ушкоджень осіб, він-ОСОБА_1 вивернув кермо автомобіля вліво, виїхав на узбіччя та вдарився в дерево.

При цьому, ОСОБА_1 також вказував, що автомобіль водія ОСОБА_2 він побачив за метрів 200, і рухався він в цей час зі швидкістю 60 км/год. За метрів 60 він зрозумів, що становить небезпеку для водія ОСОБА_2, а тому і знизив швидкість. Об'їхати автомобіль під керуванням ОСОБА_2 у нього не було змоги, а тому він - ОСОБА_1 і маневрував як міг, намагаючись уникнути небезпеки для його руху.

Однак, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини в порушенні п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які регламентують, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, його винуватість, у тому числі, підтверджується поясненнями спеціаліста (судового експерта) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3, який в суді апеляційної інстанції вказав на наступне.

А саме, спеціаліст (судовий експерт) ОСОБА_3, вислухавши учасників провадження та їх відповіді на поставлені запитання, зазначив, що пояснення водія ОСОБА_1, з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, є неспроможними, не відповідають фактичним обставинам, оскільки, з урахуванням конкретних обставин ДТП та пояснень водіїв, зокрема, водія - ОСОБА_1 про те, що автомобіль "Опель Омега" він побачив за 200 метрів, а не за 150 м. як написано в поясненнях, і за часом у нього було секунд 18, щоб учинити дії до зменшення швидкості транспортного засобу аж до його зупинки, що, загалом, є достатньо для прийняття виваженого та обдуманого рішення щодо його дій в даній дорожній обстановці. Звертає увагу, що навіть при швидкості в 60 км/год. у водія ОСОБА_1, який вказує на більш меншу швидкість керованого ним автомобіля, коли він побачив автомобіль під керуванням ОСОБА_2, - була технічна спроможність зупинити автомобіль за будь-яких обставин та уникнути ДТП шляхом екстреного гальмування, а не шляхом маневрування, як пояснив про свої дії ОСОБА_1, а тому в його діях, як вірно зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачаються порушення ним саме п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

При цьому, як зазначає спеціаліст (судовий експерт) ОСОБА_3, в даному конкретному випадку для ОСОБА_1 була "небезпека для руху" у виді транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, а не "перешкода", що виникла, поняття яких є нетотожними в розумінні Правил дорожнього руху України. А, отже, пояснення водія ОСОБА_1 в цій частині - є безпідставними.

Таким чином, суд першої інстанції, надавши всім доказам по справі належну оцінку, в їх сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Стягнення, що накладене на ОСОБА_1, відповідає вимогам ст. 33 КУпАП - характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, а також конкретним обставинам справи.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька