АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5625/15-п Номер провадження 33/786/58/16Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
Категорія: ст.185 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Харлан Н.М., із секретарем Журою Н.Л., з участю ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 11 березня 2016 року ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтава від 11 березня 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Полтава, громадянин України, неодружений, непрацюючий, не судимий, проживаючий в АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, із закриттям провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови судді Хомлюк Р.А. визнаний винуватим у тому, що 23.09.2015 о 21 год. 10 хв. по вул. Зигіна в м. Полтава вчинив злісну непокору законним вимогам працівників міліції, а саме, хапав їх за одяг та намагався вдарити. Свої протиправні дії також вчиняв в приміщенні Київського РВ ПМУ УМВС Українив Полтавській області.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в протоколі та оскаржуваній постанові не вказано якому саме та чиєму законному розпорядженню, він нібито не підкорився. Протокол був складений необґрунтовано та неуповноваженою особою (черговим Київського РВ) який не був присутній на місці події.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги щодо непідсудності даної справи суду через проходження ним служби в органах внутрішніх справ на час вчинення правопорушення, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням, відповідно до статті 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 15 КУпАП (в ред. станом на 23.09.2015) військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, органів внутрішніх справ, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.

За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Тобто вказаною статтею законодавець визначив коло осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, та розмежував адміністративні правопорушення за які вказані категорії несуть дисциплінарну чи адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2, згідно з витягу з наказу Головного управління МВС України в м. Києві від 22.04.2014 р. № 300 о/с був призначений міліціонером відділення № 2 взводу № 3 роти № 1 полку конвойної служби міліції Головного управління та йому було присвоєне спеціальне звання рядовий міліції ( а.с. 23).

08.12.2015 ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції згідно витягу з наказу Головного управління національної поліції від 08.12.2015 № 101 о/с ( а.с. 24).

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що 23.09.2015 працівник міліції ОСОБА_2, у позаробочий час, перебуваючи в нетверезому стані, був затриманий працівниками міліції та стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Сам ОСОБА_2 підтвердив, що перебував у нетверезому стані, заперечував факт невиконання законних вимог працівників міліції, пояснив, що при його затриманні неодноразово говорив, що він співробітник органів внутрішніх справ, на цьому ж наголошував і в судовому засіданні місцевого суду.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що саме він 23 вересня 2015 року складав протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 Оскільки останній не надав документального підтвердження того, що він є працівником міліції, а лише вказав про це, свідок вказав у протоколі, що ОСОБА_2 є особою непрацюючою.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення 23.09.2015 за ст. 185 КУпАП, ОСОБА_2 був особою рядового складу органів внутрішніх справ, та на нього поширювалася дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV.

Злісна непокора законній вимозі працівника міліції ( ст. 185 КУпАП) не відноситься, до адміністративних правопорушень, за вчинення яких передбачена адміністративна відповідальність працівника міліції на загальних підставах, а тому законних підстав для розгляду судом протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП, не було.

Наведені обставини, залишилися поза увагою судді місцевого суду безпідставно.

Таким чином, суддя не дотримавшись вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного дослідженню обставин справи, ухвалив рішення, яке не ґрунтується на вимогах законодавства.

Враховуючи наведене, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, а адміністративна справа - поверненню органу, який склав протокол, як така, що не підлягає розгляду у суді.

Керуючись ст. ст. 15, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 11 березня 2016 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а адміністративну справу повернути органу, який склав протокол, як таку, що не підлягає розгляду у суді на підставі ст. 15 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Н.М. Харлан