АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/233/16-п, Провадження №33/790/278/16 Головуючий 1 інстанції Горпинич О.В.
Категорія: ст. 124, 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м.Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Остапчик С.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, та особи, яка була учасником дорожньо-транспортної пригоди, з секретарем Рогожинським П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Харківської області у м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2016 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сімферополі, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В :

15 лютого 2016 року постановою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями ч.1 ст.130, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

23 лютого 2016 року ОСОБА_2 оскаржив зазначену постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова. У свої апеляційній скарзі він просив постанову скасувати, а провадження у справі на підставі п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративного стягнення.

На обгрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності і застосував до нього занадто суворе стягнення, не взявши при цьому до уваги, що автомобіль є джерелом доходу ОСОБА_2, а потерпілий не мав до нього жодних претензій.

Апелянт просив також поновити пропущений строк на подачу апеляційної скарги, мотивуючи тим, що він отримав копію постанови районного суду лише 22 лютого 2016 року.

Вислухавши доводи ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, оскільки процесуальний строк було пропущено не з вини особи, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог п.п.2.5,2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно зі ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів,тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у справах, які підвідомчі суду (судді), може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2015 року старшим інспектором з ОД відділу УПД ГУНП в Харківській області майором поліції Цибулькою М.М. складено два протоколи про адміністративні правопорушення №АП1867250 і №АП1867251, відповідно до яких 21 листопада 2015 року о 06 годині 50 хвилин в районі перехрестя проспекту Тракторобудівників з вул.Немишлянською в м.Харкові ОСОБА_2, керуючи у стані алкогольного сп'яніння автомобілем «Деу Ланос» НОМЕР_1, невірно обрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з автомобілем «Івеко» НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 та транспортним засобом «Таврія» НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, а водія ОСОБА_2 доставлено до Харківської міська клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги з діагнозом: забиття тіла, алкогольне сп'яніння.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 867251 від 28 грудня 2015 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №867250 від 28 грудня 2015 року; довідкою КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.проф.Мещанінова» №26/1276 від 30 грудня 2015 року, згідно з якою ОСОБА_2 знаходився у відділенні політравми з 21 листопада 2015 року до 23 листопада 2015 року, алкотест 2,27%, висновком за результатами перевірки матеріалу дорожньо-транспортної пригоди ЄО №833 від 21 листопада 2015 року, складеним 16 грудня 2015 року майором поліції Цибулько М.М.; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 листопада 2015 року та схемою, доданою до нього; письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_4, відповідно до яких водій «Деу Ланос» НОМЕР_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим, після дорожньо-транспортної пригоди не зміг вийти з транспортного засобу.

Проаналізувавши відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього документах, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_2 п.п.2.9,12.1 Правил дорожнього руху України і доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на правопорушника справедливе стягнення, що відповідає вимогам ст.ст.33-36 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги такі висновки не спростовують. Матеріали справи свідчать про те, що 3 лютого 2016 року ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про день, час та місце судового розгляду. В день судового засідання 15 лютого 2016 року ОСОБА_2 подав до канцелярії Фрунзенського районного суду м.Харкова заяву з клопотання про перенесення судового розгляду, а в судове засідання, призначене на 9 годину, не з'явився.

Суд першої інстанції дав правильну правову оцінку зазначеним обставинам і, зробив обгрунтований висновок про зловживання ОСОБА_2 своїми правами, і, враховуючи строки, передбачені ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимога ОСОБА_2 про закриття провадження у справі є необгрунтованою, оскільки п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає закриття провадження у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Суддею Фрунзенського районного суду м.Харкова було розглянуто справу і накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_2 в межах передбаченого законом строку.

За таких обставин підстав для скасування постанови судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2016 року і закриття провадження у справі не вбачається.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк для апеляційного оскарження ОСОБА_1 постанови судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Остапчик С.В.