АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/212/16 Головуючий у першій інстанції:Папарига В.А.
Категорія: ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є фізичною-особою підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.02.2016 року о 10.20 годин водій ОСОБА_3 в м. Кривий Ріг по проспекту Мира керував автомобілем «Мазда-3» д/н транз. НОМЕР_1 заходячись в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України. Водій був освідчений в «Криворізькому психоневрологічному диспансері» ДОР, висновок 483.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову районного суду в частині накладеного адміністративного стягнення призначивши йому покарання у вигляді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що судом було застосовано занадто суворий вид адміністративного стягнення.

При цьому вказує, що суд не врахував те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності. Також апелянт вказує, що він не вживає алкогольні напої коли за кермом, за день до того був на дні народження та трохи випив алкоголю, на наступний день почував себе добре без ознак сп'яніння та сів за кермо, коли був зупинений працівниками поліції погодився пройти медичний огляд.

Крім того вказує, що суд не дотримався вимог ст. 33 КУпАП при накладені стягнення. Звертає увагу на те, що він є годувальником своєї сім'ї. Має дружину, яка не працює через те, що доглядає за малолітньою донькою. Також вказує, що він фізичною-особою підприємцем та право керування транспортним засобом потрібно йому для здійснення його діяльності.

В судове засідання у суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився про те був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи та в зв'язку з вимогами ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести розгляд справи без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом не оспорюється.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що адміністративне стягнення на ОСОБА_3 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, відповідно до рішення суду ОСОБА_3 позбавлено права керування транспортними засобами не на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3, не навів будь-яких переконливих доводів, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для зміни накладеного на правопорушника адміністративного стягнення.

Пом'якшуючі обставини хоч і мають місце, але на думку суду апеляційної інстанції не можуть впливати на зміну адміністративного стягнення, оскільки ОСОБА_3 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду від 13.02.2016 року.(а.с.4)

Враховуючи характер вчиненого апелянтом адміністративного правопорушення, котре стосується безпеки дорожнього руху та полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, приходжу до висновку про відсутність підстав для зміни судового рішення та пом'якшення покарання.

На переконання суду апеляційної інстанції, застосований до ОСОБА_3 вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун