АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю особи, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Голодняка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,-

Встановила:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2 10.12.2015 року о 20 год. 05 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Якіра 2/6 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, під час руху не дотримався безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який від удару здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до пошкодження трьох транспортних засобів та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п. 2.5, 13.1 ПДР України.

_____________________________

Справа №33/796/268/2016 Категорія ст.124 КпАП України

Доповідач: Сілкова І.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

просить скасувати оскаржувану постанову в частині притягнення його доадміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити в цій частині провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту проведеного судового розгляду. При цьому зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він надавав детальні пояснення щодо подій того дня, однак у тексті постанови його пояснення повністю перекручені і не відповідають дійсності. Наголошує, що він не відмовлявся від медичного обстеження, а навпаки наполягав на проходженні процедури огляду на стан сп'яніння у строгій відповідності до вимог діючого законодавства. Вказує на порушення працівниками патрульної служби вимог ч.3 ст. 266 КУпАП, оскільки він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці ДТП з використанням спеціальних технічних засобів, однак вимога працівників поліції одразу провести огляд в закладі охорони здоров'я, тобто минаючи первинну стадію огляду з використанням спеціальних технічних засобів, яка прямо передбачена ч.2 ст. 266 КУпАП, є порушенням порядку проведення такого огляду, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього наголошує, що свідок ОСОБА_4, який також був учасником цієї дорожньо-транспортної пригоди, в судовому засіданні пояснив, що не відчував на місці ДТП від нього запаху алкоголю, однак суддя не взяв його пояснення до уваги та виклав їх в своєму рішенні у зовсім протилежному значенні.

Доповівши матеріали за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши за клопотанням апелянта свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, дослідивши відеозапис з місця пригоди, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, переглядаючи рішення судді першої інстанції в межах апеляційної скарги вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху є обґрунтованим, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 324556 від 10.12.2016 року (а.с. 2), в якому зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, але від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; поясненнями учасників ДТП (а.с. 5,6) та іншими даними, що містяться в матеріалах справи, а тому вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані за ст.130 ч.1 КУпАП.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 про те, що працівники патрульної служби, всупереч вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу висунули йому вимогу провести огляд у закладі охорони здоров'я, є безпідставними, оскільки допитані під час апеляційного розгляду справи у якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не змогли підтвердити ці обставини, зокрема свідок ОСОБА_6 взагалі зазначив, що він був присутній в той час коли інспектор поліції пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу та бачив, як останній від проходження такого огляду відмовився.

Крім того, із зафіксованого нагрудною камерою інспектора поліції Греся Д.І. відеозапису з місця пригоди (а.с. 32), наданого на запит Апеляційного суду міста Києва Управлінням патрульної поліції у м. Києві за вих. № 41/11-7262 від 08.04.2016 року, правопорушнику ОСОБА_2, у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди з використанням спеціального технічного засобу, однак останній як від цього проходження огляду з використанням спеціального засобу, так і від огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, відмовився.

Таким чином, під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, доводи ОСОБА_2 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП внаслідок порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп'яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, а тому вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху України і адміністративне стягнення у вигляді штрафу, накладено у відповідності з вимогами, передбаченими ст. 33, ч.2 ст. 36 КУпАП, тобто з урахуванням загальних правил накладення адміністративного стягнення та накладення стягнення при вчиненні однією особою кількох адміністративних правопорушень і підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі не вбачаю.

З урахуванням вищезазначеного, постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі в частинні визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова