Справа № 750/2681/16-п Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/795/83/2016
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2016 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

за участю

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 квітня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, 13.03.2016 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_1 у м. Чернігові по вул. Гонча, керував транспортним засобом «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення та призначити більш м'який вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилається на те, що автомобіль ним використовується в робочих цілях, а заробіток надає йому можливість сплачувати аліменти на дитину.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції особа притягнута до адміністративної відповідальності -ОСОБА_1 вказав, що погоджується з тим, що 13.03.2016 року дійсно мало місце вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке він вчинив в стані стресу, оскільки йому зателефонувала колишня дружина та повідомила що в їхньої дитини піднялась висока температура, а швидка допомога не відреагувала, тому він усвідомлюючи свій стан, сів за кермо автомобіля.

Висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2016 року складеним відносно ОСОБА_1, та його показаннями.

Дії ОСОБА_1 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

За змістом ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, місцевий суд не врахував особу порушника, який працює, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав провину та розкаявся у вчиненому правопорушенні, має на утриманні дитину та сплачує аліменти.

Твердження апелянта про те, що позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його заробітку, що унеможливить виплату аліментів дитині, та може погіршити її матеріальне становище, є доцільним, оскільки саме автомобіль, що використовується ним під час виконання своєї роботи, забезпечує йому стабільний дохід, що підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: характеристикою з місця роботи, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13 березня 2016 року.

За таких обставин, при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП, що в свою чергу тягне за собою зміну постанови місцевого суду в частині накладення адміністративного стягнення.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у мінімальній межі санкції, яка передбачена частиною статті за дане правопорушення, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 квітня 2016 року, задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 13 квітня 2016 року відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

В решті постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2016 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак