ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області Мозговенко В.В. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та прокурора Костюченка М.В., розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Костюченка М.В. на постанову судді Володарського районного суду Донецької області від 14 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є секретарем Зеленоярської сільської ради Володарського району, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у звязку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанові ОСОБА_1, якій рішенням першої сесії сьомого скликання Зеленоярської сільської ради від 29.10.2015 року визнано її повноваження, як депутата Зеленоярської сільської ради та обрано на посаду секретаря цієї ради, присвоєно 9 ранг 5 категорії посадової особи місцевого самоврядування, і відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», вона є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення. Після обрання на посаду секретаря сільської ради, вона 29.10.2015 року ознайомилась із попередженнями про обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходженням служби, встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст. 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобовязані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Проте, ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучі депутатом сільської ради, згідно пп. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за порушення, повязані з корупцією, 29.10.2015 року приблизно о 12-00 год., перебуваючи в приміщенні Зеленоярської сільської ради за адресою: Донецька область, Володарський район, с. Зелений Яр, вул. Молодіжна, буд. № 11, публічно не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, в якому працює сесію сільської ради, а саме про прийняття участі в голосуванні за обрання її на посаду секретаря Зеленоярської сільської ради та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів проголосувала «за» шляхом підняття руки на сесії Зеленоярської сільської ради під час вирішення питання щодо обрання секретаря цієї ради, а саме за себе, чим вчинила правопорушення, повязані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КпАП України.

В апеляції прокурор Костюченко М.В. просить постанову судді скасувати, постановити нову постанову, якою накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті КУпАП. Зазначає, що висновки суду є необґрунтованими, а постанова судді незаконною, оскільки корупційне правопорушення не може бути малозначним, а ОСОБА_1 вчинила не одне правопорушення а два, санкції за вчинення яких є одними з найбільших серед інших правопорушень, передбачених КУпАП. Крім того, суд обмежившись усним зауваженням, виніс постанову без оголошення цього зауваження.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, ОСОБА_1, яка заперечувала проти її задоволення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанову судді слід скасувати з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» конфлікт інтересів-суперечність між особистими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Згідно підпункту б пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад.

Відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах «а» та «б» частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 дійсно є депутатом Зеленоярської сільської ради, яку було обрано на посаду секретаря цієї ради. Вона не повідомила сесію ради про наявність реального конфлікту інтересів, а тому суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім цього, при призначені ОСОБА_1 на посаду секретаря сільської ради, вона разом з усіма проголосувала за це призначення, чим вчинила дії в умовах конфлікту інтересів.

Ці факти підтверджуються і письмовими поясненнями депутатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зазначили, що ніяких письмових повідомлень про наявність конфлікту інтересів та самоусунення від голосування не надходило, даними протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, протоколом першої сесії сільської ради сьомого скликання від 29.10.2015 року. Сама ОСОБА_1 не заперечує цього факту.

Таким чином, суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та 2 ст.172-7 КУпАП, але безпідставно звільнив її від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, оскільки склад вказаних правопорушень є формальним, а тому не може бути малозначним й до того ж вона вчинила два аналогічних правопорушення.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, ступінь вини, вважаю за необхідне накласти на неї стягнення в межах санкції статті 172-7 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Костюченка М.В. задовольнити.

Постанову судді Володарського районного суду Донецької області від 14 квітня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у звязку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 гривень, ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 гривень.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно призначити накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 гривень.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: