ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5319/16-п
провадження № 3/753/1840/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2016 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Сизова Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Костянтинівка Донецької обл., тимчасово непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1,

за ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 357882 від 05.03.2016 року слідує, що 05 березня 2016 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ЗАЗ VIDA Седан-В» д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискового маячка та звукового сигналу, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Toyota Prius» на Бориспільському шосе (зупинка «Чубинське») в напрямку м. Києва, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 не надходило. За таких обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2, наданих ним 05.03.2016 року з порушенням він не погоджується та зазначає, що він зупинився відразу після того, як побачив у дзеркало заднього виду поліцію.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При складанні протоколу про адмінправопорушення, особі, що притягується до адміністративної відповідальності роз'яснюються права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, що в даному випадку зроблено не було.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, ОСОБА_2 не було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення, відомості про те, що останній відмовився від її отримання в матеріалах справи також відсутні.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 порушено п. 2.4 ПДР України, відповідальність за що передбаченаст. 122-2 КУпАП.

Та суддя звертає увагу на ту обставину, щостаттею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено повний перелік підстав, які надають право поліцейському зупинити транспортний засіб, однак інспектором поліції в порушення даних вимог Закону не поінформовано водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, зупинка транспортного засобу ОСОБА_2 є неправомірною та такою, що здійснена в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Відповідно до пунктів 2, 4 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін і свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, суддя не визнає протокол про адміністративне правопорушення, який наданий як єдиний доказ доведеності вини правопорушника, належним та допустимим доказом вини ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, так як він складений з численними порушеннями.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що провадження у справі необхідно закрити.

Крім того, враховуючи те, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 122-2, 247 ч. 1 п. 1, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія - повернути власникові.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга або протест прокурора подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: