Справа № 488/52/16-п 28.04.2016 28.04.2016 28.04.2016
Номер провадження: 33/784/64/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Олещук Т.Л.,

за участю:

секретаря Алексишинця М.П.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянув адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2016 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно оскаржуваної постанови суду, 21.12.2015р. близько 15 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_5Ю.) з напівпричепом «STEVENS» реєстраційний номер НОМЕР_2 під час руху заднім ходом на перехресті вул. Самойловича та вул. Новобудівної в м. Миколаєві, не звернувшись за допомогою сторонніх осіб, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною ДТП є порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. п. 1.5, 2.3 «б» ПДР України.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, оскільки судом 1-ої інстанції допущено неповне дослідження обставин справи, що призвело до прийняття неправосудного рішення по вказаній справі. Просить закрити провадження у справі. Зазначає, що суд 1-ої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про проведення судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи. Проте, висновки експертиз дали б обєктивну оцінку його діям та діям іншого водія - учасника ДТП, надали б можливість суду визначити ступень вини кожного з них. Вказує, що під час судового засідання він наголошував, що схема ДТП і всі процесуальні документи складені невірно, оскільки в них відсутні відомості про порушення безпечної дистанції водієм ОСОБА_3. З приводу чого він звертався зі скаргою до Управління превентивної діяльності ГУНП України на дії інспектора патрульної служби батальйону №1 м. Миколаєва рядового поліції ОСОБА_6. Однак, вказані обставини судом було проігноровано. Зазначає, що взагалі докази, що надавалися ним, судом не були досліджені та оцінені, що порушує його права. Стверджує, що судом було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, та зобовязують при розгляді справи про адміністративні правопорушення зясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_3 та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апелянт заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. З приводу дорожньо транспортної пригоди пояснював, що 21.12.2015р. близько 15 год. він, керуючи транспортним засобом марки «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_5Ю.) з напівпричепом «STEVENS» реєстраційний номер НОМЕР_2, довжина якого становить близько 17м., а ширина 2,5м, рухався по вул. Новобудівній у напрямку вул. ОСОБА_7. Маючи намір змінити напрямок свого руху в зворотному напрямку, він вирішив виконати маневр розвороту. Для чого з вул. Новобудівній на перехресті з вул.. Самойлович повернув наліво. Перетнувши перехрестя, зупинився. З метою розвернути транспортний засіб, увімкнув аварійну сигналізацію та , подаючи звуковий сигнал, почав рух заднім ходом. Проїхавши 1-1,5м, почув поштовх, після чого відїхав вперед на таку ж відстань. Вийшовши з кабіни автомобілю, побачив позаду свого автомобілю транспортний засіб «Volkswagen Touareg», який був пошкоджений. До моменту зіткнення зазначений автомобіль не бачив, оскільки він знаходився нижче рівня видимості дзеркала заднього виду (у «мертвій» зоні), у звязку з чим з обєктивних причин під час руху назад, він не міг його бачити. Вказує, що ДТП сталася з вини потерпілого, оскільки останній порушив Правила дорожнього руху, не дотримався відповідної дистанції між їх транспортними засобами.

В суді апеляційної інстанції у вільних поясненнях ОСОБА_1 заявив, що не згоден з рішенням суду, оскільки вважає, що дорожньо транспортна пригода сталася з вини обох учасників ДПТ, як його, так і ОСОБА_3, який не дотримався відповідної дистанції між їх транспортними засобами.

Проте, не зважаючи на апеляційні вимоги апелянта про закриття провадження відносно нього, його вина у вчинені ДТП підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 125319 від 21.12.2015р. вбачається, що 21.12.2015р. близько 15 год. ОСОБА_1 у м. Миколаєві на перехресті вул. Самойловича та вул. Новобудівної, керуючи транспортним засобом марки «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_5Ю.) з напівпричепом «STEVENS» реєстраційний номер НОМЕР_2, під час руху заднім ходом, не забезпечив безпеки маневру, не звернувшись за допомогою сторонніх осіб, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України При цьому в протоколі ОСОБА_1 по суті ДТП власноруч зазначав, що «для виконання руху заднім ходом, увімкнув аварійні вогні, поглянув у дзеркало заднього виду, ззаду автомобіля видно не було, почав рух, почувши скрежет, зупинився.» (а.с. 1).Будь яких зауважень, заперечень з приводу складання відносно нього протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення за вказаних обставин не зазначав.

Вказані у протоколі обставини події обєктивно підтверджуються даними схеми місця ДТП (а.с.2), яка була складена в присутності водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які засвідчили її правильність своїми підписами, без зауважень та доповнень.

Будь яких процесуальних порушень складання зазначених процесуальних документів при оформленні даного ДТП не вбачається. А тому доводи апелянта про неправильність їх складання та невідповідність їх даних фактичним обставинам справи є безпідставними та голослівними.

Крім того, обставини ДТП, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8.

Так, потерпілий ОСОБА_3 суду поясняв, що 21.12.2015р. близько 15 год., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_3, рухався зі швидкістю 40 км/год по вул. Самойловича від пр. Жовтневий в напрямку станції Прибузька. Наблизившись до перехрестя з вул. Новобудівна, побачив, як з названої вулиці з увімкненим покажчиком повороту ліворуч виїхав вантажний автомобіль «VOLVO» з причепом, який продовжив рух в попутному з ним напрямку, рухаючись попереду нього в одній смузі. Перетнувши перехрестя, автомобіль «VOLVO» зупинився. Не маючи можливості здійснити маневр обгону, оскільки по зустрічній смузі їхав автомобіль, він теж зупинився. Після чого автомобіль «VOLVO» раптово, не увімкнувши ліхтар заднього ходу, почав рух заднім ходом та допустив наїзд на його транспортний засіб, протягнувши його на незначну відстань, що заподіяло механічні пошкодження автомобілю.

Аналогічні показання потерпілий надав у письмовому вигляді безпосередньо після ДТП.

З показань свідка ОСОБА_8, які були надані в суді 1-ої інстанції, вбачається, що він, рухаючись на своєму автомобілі по вул. Самойловича в напрямку пр. Жовтневий бачив, як на зустріч йому їхав автомобіль «VOLVO», який, зупинившись, почав рух заднім ходом. Наближаючись до вказаного автомобіля, він побачив, що, рухаючись назад, водій «VOLVO», здійснює наїзд на автомобіль «Volkswagen Touareg», що знаходився позаду.

Виходячи з сукупності досліджених доказів, суддя 1-ої інстанції правильно дійшов висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у ДТП, що сталася, тобто у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України.

Доводи апелянта ОСОБА_1 щодо недотримання водієм транспортного засобу «Volkswagen Touareg» безпечної дистанції є безпідставними, оскільки необхідність дотримання безпечної дистанції руху згідно п. 13.1 ПДР вимагається від водія під час руху транспортних засобів, а в судовому засіданні було встановлено, що автомобілі зупинились. Тому вказана норма ПДР не стосується цього випадку. Водій транспортного засобу «VOLVO» ОСОБА_1, який здійснював рух заднім ходом, повинен був дотримуватись вимог п. 10.10 ПДР України, яким заборонено рух транспортних засобів на перехрестях заднім ходом. При цьому водій повинен був керуватись п. 10.9 ПДР України, а саме: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою сторонніх осіб, враховуючи габарити його транспортного засобу. В той же час суд 1-ої інстанції правильно вказав, що потерпілий, як учасник дорожнього руху, що передбачено п. 1.4 ПДР, міг розраховувати на те. що, крім нього, й інші учасники виконують ці Правила дорожнього руху, які вони повинні знати.

Що стосується клопотання апелянта при призначення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи для надання оцінки його діям та діям іншого водія - учасника ДТП, а також для визначення ступеню вини кожного з них, то клопотання задоволенню не підлягає, оскільки надання юридичної оцінки діям учасників ДТП є прерогативою суду. Крім того, за встановлених обставин справи спеціальні знання експерта для прийняття судового рішення не потребуються.

Як вбачається, суд 1-ої інстанції повно та всебічно дослідив всі обставини справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини у вчиненні даного ДТП водія ОСОБА_1. Виходячи з викладеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови суду та закриття провадження у справі, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПО С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2016 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_9 .