Справа № 466/680/16-п Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 33/783/227/16 Доповідач: Тенюх В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Тенюха В.П., з участю правопорушника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 лютого 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та оштрафовано його на 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 (триста сорок ) гривень в дохід держави.Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. на рахунок № 0007, МФО 825014, .

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнано винуватим в тому, що він 05.01.2016р. о 12 год 30 хв, керуючи автомобілем марки «LDV CONVOY» д.н.з. НОМЕР_2 в АДРЕСА_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу контролювати рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, який стояв, марки «Меrsedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1, завдавши автомобілям технічних пошкоджень, чим порушив п. 12.1 ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 лютого 2016 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На його переконання, судом першої інстанції не було всебічно, повно та об'єктивно досліджено усі обставини справи.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_2 покликається на те, що протокол АП1№165517 від 05.01.2016 року був складений з грубим порушенням вимог законодавства та посадових інструкцій, зокрема права та обов'язки, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, йому не були доведені, у протоколі відсутні відомості про свідків, місцем складання протоколу зазначено ОСОБА_4, в той час, як пригода трапилася в селищі Нові Стрілища.

Окрім цього, апелянт вказує на те, що схема місця ДТП складена з грубим порушенням вимог, встановлених «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», в тому числі відсутня належним чином заповнена таблиця дорожніх умов, що не надає жодної об'єктивної можливості суду встановити усі необхідні фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім цього, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що водій автомобіля «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1, з яким і відбулося зіткнення його автомобіля, ставши перед цим винуватцем ДТП за участю автомобіля ГАЗ 24 «Волга», не виконав покладених на нього ПДР обов'язків, чим спричинив створення ще однієї аварійної ситуації, і внаслідок чого відбулося ДТП з його участю.

На думку ОСОБА_2, у його діях відсутня суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а суду не було надано жодного доказу його вини, окрім як протокол АП1№165517 від 05.01.2016 року, який не відповідає вимогам чинного законодавства.

Заслухавши ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_3, який просить відхилити вказану скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На переконання апеляційного суду, вказаних вимог законодавства суд першої інстанції дотримався, та прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух.

Згідно з протоколом АП1№165517 (а.с.1) ОСОБА_2 05.01.2016 року о 12 год 30 хв на вул.Шевченка, 1 в смт.Н.Стрілки Жидачівського району Львівської області керував автомобілем марки «LDV CONVOY» д.н.з. НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу контролювати рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, який стояв, марки «Меrsedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1, завдавши автомобілям технічних пошкоджень, чим порушив п. 12.1 ПДР України.

За словами правопорушника ОСОБА_2, рухаючись по вул..Шевченка, 1 в смт.Н.Стрілища Жидачівського району Львівської області він помітив зупинений автомобіль марки «Меrsedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1. Побачивши, що за цим автомобілем стоїть автомобіль ГАЗ 2410, д.н.з.НОМЕР_3, він почав зупинятись, викручуючи при цьому руль в ліву сторону. Однак, його автомобіль понесло і він здійснив зіткнення з автомобілем «Меrsedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1. При цьому, будь-яких знаків аварійної зупинки перед зіткненням його автомобіля з іншим транспортним засобом на місці не було.

Як видно із постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2016 року ОСОБА_3 визнано винним за те, що такий 05.01.2016 року, керуючи автомобілем «Меrsedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 в смт.Н.Стрілища на вул.Шевченка, 1, виконуючи поворот ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ 2410, д.н.з. НОМЕР_3, чим порушив п.10.5 ПДР України.

Поряд з тим, ОСОБА_2 05.01.2016 року о 12 год 30 хв їхав автомобілем марки «LDV CONVOY», д.н.з. НОМЕР_2, зі сторони м.Бібрки по вул.Шевченка, 1 в смт.Н.Стрілища Жидачівського району Львівської області. Не врахувавши дорожню обстановку та не обравши безпечної швидкості руху, останній своєчасно не помітив два зупинених автомобілі, між якими сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме автомобіль марки ГАЗ 2410, д.н.з. НОМЕР_3, та автомобіль марки «Меrsedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого вчинив зіткнення з останнім, про що свідчить складена схема місця ДТП (а.с.2).

Потерпілий ОСОБА_3 пояснював, що до зіткнення з його автомобілем ОСОБА_2 на своєму автомобілі рухався занадто швидко, оскільки дорожнє покриття було слизьким і був закритий поворот.

Досліджені та перевірені як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції докази свідчать про наявність вини ОСОБА_2 у порушенні п.12.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів «LDV CONVOY» д.н.з. НОМЕР_2 та «Меrsedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1, відтак покликання апелянта на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є безпідставними і такими, які направлені на уникнення відповідальності.

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність вимогам чинного законодавства протоколу про адміністративне правопорушення, такий був підписаний ОСОБА_2 без усяких застережень, зокрема й в частині роз'яснень йому прав та обов'язків, а схема місця ДТП відповідає вимогам Розділу VIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Щодо тверджень апелянта про відсутність в матеріалах справи акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, то такий, згідно з п.3 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, долучається лише при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається).

Що стосується відсутності в протоколі свідків цієї ДТП, на що, як на підставу скасування постанови, посилається апелянт, то це не є доказом відсутності його вини, оскільки відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення прізвища та адреси свідків зазначаються в тому разі, якщо вони є. Окрім цього, в силу ч.1 ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. З огляду на це, у разі незазначення відомостей в протоколі про свідків за обставин, якщо будь-кому із учасників процесу відомо про їх наявність, такі за клопотанням останніх могли бути викликані в судове засідання для дачі показань.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду, є слушними доводи апеляційної скарги щодо помилкового зазначення місця складання протоколу, а саме замість смт. Нові Стрілища зазначено ОСОБА_4, однак така неточність розцінюється судом як описка, що може бути усунута судом першої інстанції, і така, яка не вплинула на обсяг встановлених обставин вчиненого ОСОБА_2 правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення ОСОБА_2, суддя місцевого суду дотримався вимог ст.33, 124 КУпАП, таке є справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

З урахуванням наведеного, оскаржувана постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17 лютого 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.П.Тенюх