Справа № 450/2482/15-п Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 33/783/284/16 Доповідач: Тенюх В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 243, 60 грн. в дохід держави судового збору.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 23.09.2015 року о 21 год 50 хв по вул. Тичини, 5 у с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області керував незареєстрованим транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність постанови, що прийнята за результатом необєктивного розгляду справи, без зясування усіх обставин, просить її скасувати.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що транспортним засобом він не керував, а перебував на саморобному електроскутері у с.Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області за адресою: вул.Тичини, 2а/4, та не збирався нікуди їхати. На запитання працівників поліції, чи вживав він спиртні напої, відповів, що у цей день випив пиво, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення та відібрано його посвідчення водія.

Зазначає, що жодних свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 23.09.2015 року не було, будь-яка експертиза не проводилась і невідомо, про який висновок експерта зазначається в оскаржуваній постанові, його ж особисті пояснення не були прийняті до уваги.

Окрім цього, ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки про судовий розгляд він не був проінформований, так як у протоколі була зазначена адреса: с.Зимна Вода, вул.Тичини, 2а/4, за якою він не проживає, а про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності він дізнався лише у березні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, розгляд такої відбувався за відсутності ОСОБА_2, при цьому відсутні будь-які дані належного його повідомлення про час та місце розгляду справи.

З огляду на це, на переконання апеляційного суду, строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_2 з поважних причин, відтак такий підлягає поновленню.

В апеляційному суді ОСОБА_2 пояснював, що близько 22 год 23.09.2015 році в смт.Зимна Вода на саморобному транспортному засобі не рухався, оскільки такий був несправний, в протоколі про адмінправопорушення його підпис, однак пояснення про згоду з цим протоколом написані не його рукою.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та притягуючи його до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції вказаних вище вимог законодавства не дотримався, та не надав належної оцінки усім наявним у матеріалах справи доказам.

Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Згідно з розясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, під поняттям «транспортний засіб», яке, зокрема, визначене у примітці до ст. 286 КК, ч. 6. ст. 121 КУпАП та п. 1.10 ПДР і про про яке йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК, статтях 121, 122, 1221 , 1222 , 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим обємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим обємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).

Згідно з вимогами ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2015 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення АП2№176241, у якому зазначено, що він 29.09.2015 року о 21 год 50 хв по вул.Тичини 5, у смт.Зимна Вода Львівської області керував незареєстрованим транспортним засобом саморобним електричним двоколісним в стані алкогольного спяніння.

Разом з тим, при складанні зазначеного протоколу інспектором роти № 2 батальйону № 4 УПС МВС у м.Львові ОСОБА_4 не встановлено та не зазначено інші відомості, які необхідні для вирішення справи, а саме без залучення спеціаліста не було проведено перевірку технічних характеристик транспортного засобу ОСОБА_2, зокрема яка потужність його електродвигуна.

Незважаючи на це, суддя місцевого суду при підготовці справи до розгляду, в порушення вимог ст. 278 КУпАП, не перевірив чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, не зясував обставини, які мають значення для повного, всебічного, обєктивного розгляду справи, що призвело до передчасного його висновку про наявність в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Верховним Судом України у Постанові Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Ураховуючи вищезазначене, оскільки допущені недоліки не можуть бути усунені під час судового провадження, а зібрані докази у справі не відповідають вимозі їх достатності, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про повернення протоколу АП2№176241 відносно ОСОБА_2 до Управління Патрульної служби МВС у місті Львові для усунення недоліків.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали протоколу про адміністративне правопорушення АП2№176241 відносно ОСОБА_2 повернути до Управління Патрульної служби МВС у місті Львові для належного оформлення через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1