АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/257/16 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.173-2 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Межибовського І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно

ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 17 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Суд першої інстанції встановив, що 05.11.2015 року о 01 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2, громадянин ОСОБА_2 влаштував сварку з дружиною, в ході якої виражався нецензурною лайкою, ображав її, погрожував фізичною розправою, чим скоїв насилля в сім'ї.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 25 березня 2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 17 грудня 2015 року та закрити провадження по справі. Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що грубо порушує його права та норми чинного законодавства. В обґрунтування апелянт посилається на порушення судом вимог ст.268 КУпАП з огляду на розгляд справи без його участі та не повідомлення про дату, час та місце судового засідання, що позбавило його можливості надати пояснення суду, подати докази, заявити клопотання. Апелянт вказує на невірне складення протоколу про адміністративне правопорушення, неповне з'ясування обставин справи та порушення строків розгляду справи.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилається на те, що справа розглянута за його відсутності, без виклику у судове засідання, про існування постанови Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року він дізнався лише 16 березня 2016 року після виклику до Державної пенітенціарної служби з приводу виконання накладеного на нього адміністративного стягнення, копію оскаржуваної постанови отримав у суді 21 березня 2016 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2 - адвоката Межибовського І.О. в обґрунтування доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не виконав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частина 3 цієї статті передбачає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160,

172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями

185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи,

яка притягається до адміністративної відповідальності, є

обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх

справ або судді районного, районного у місті, міського чи

міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ

(Національною поліцією) піддано приводу.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2 розглянута судом за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В постанові суд зазначив про неявку в судове засідання ОСОБА_2, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Натомість, ОСОБА_2 вказує на те, що викликів до суду не отримував. З матеріалів справи жодних відомостей про належне сповіщення ОСОБА_2 про розгляд у судовому засіданні 17 грудня 2015 року матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього не вбачається.

За таких обставин ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є грубим порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справи нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції від 17 грудня 2015 року підлягає безумовному скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП,.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 17 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко