ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8572/16-п
провадження № 3/753/2728/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративне провадження, яке надійшло від Управління Патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкаючого в АДРЕСА_1, офіційно не працюючого,

за ст.185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія КИ №006856, ОСОБА_2 4.05.2016 року приблизно в 17-30 годин, керуючи автомобілем „Шевроле Лачеті д.н.з.НОМЕР_1 по вул. Тростянецькій в м. Києві, порушивши п.9.5 ПДР України, та зупинившись, не реагував на законні вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, пред'явити документи, що посвідчують особу водія згідно п.2.4 „а" ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в скоєному не визнав, пояснивши, що він керував автомобілем „Шевроле Лачеті д.н.з.НОМЕР_1 по вул. Тростянецькій в напрямку вул. Славгородської в м. Києві в середній смузі руху. Проїжджаючи перехрестя вул. Харківське шосе і вул. Тростянецька на зелений сигнал світлофору, він побачив як водій патрульної поліцейської машини ОСОБА_3, рухаючись в крайній лівій смузі руху, проїхав поруч з ним вказане перехрестя прямо в сторону вул. Славгородська, тоді як з цієї смуги руху він мав би здійснити маневр тільки ліворуч. Побачивши таке порушення ПДР України з боку поліцейського, який рухався ліворуч від нього, він показав жестом руки, щоб той опустив скло дверей автомобіля і зробив йому зауваження з приводу зазначеного порушення. Однак поліцейський зреагував неоднозначно: почав наздоганяти його та вимагати зупинитись, що він і зробив після повороту з вул. Тростянецької на вул. Вересневу. Без будь-яких підстав поліцейський ОСОБА_3 почав вимагати у нього водійські документи та документи на автомобіль, однак він відмовився за відсутністю правових підстав і в свою чергу попросив його пред'явити посвідчення офіцера поліції, на що він не зреагував. В подальшому на нього був складений адміністративний протокол за ст.185 КУпАП за нібито не виконання вимог поліцейського надати його документи, поскільки ним було порушено правила подачі сигналу автомобілем у населеному пункті. При цьому він категорично стверджує, що в період руху дію клаксону не застосовував, а говорив з поліцейським через відкрите вікно автомобіля, яке він відкрив за проханням жесту руки.

Згідно ст.185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

Диспозиція вказаної вище статті охоплює в собі дві необхідні умови, а саме: розпорядження або вимога поліцейського при виконанні ним службових обов'язків повинна обов'язково бути законною і регламентуватись чинним законодавством, а правопорушник, усвідомлюючи зміст такої вимоги або розпорядження, відкрито без будь-яких підстав відмовляється від його виконання.

У відповідності до ч.2, ст.19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1, ст.3 Закону України „Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як пояснили в судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 4.05.2016 року приблизно в 17-30 годин вони рухались на патрульному поліцейському автомобілі, яким керував ОСОБА_3 При перетинанні перехрестя вулиць Харківське шосе та Тростянецька в м. Києві в сторону вул. Славгородської їх автомобіль знаходився між крайньою лівою та середньою смугами руху і в цей час вони почули неодноразове застосування гучного сигналу клаксону якогось автомобіля. Зорієнтувавшись, що це сигналить водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем „Шевроле Лачеті д.н.з.НОМЕР_1, вони почали його переслідувати і через гучномовець запропонували йому зупинитись, але він не реагував. Тому запросивши допомогу інших патрульних, вони зупинили вказаного порушника тільки на вул. Вересневій в м. Києві. Поскільки ОСОБА_2 були порушені вимоги п.9.5 ПДР України, а саме: безпідставна подача звукового сигналу автомобіля у населеному пункті, тому поліцейський ОСОБА_3 запропонував надати ОСОБА_2 посвідчення водія. Однак на його неодноразові вимоги водій автомобіля „Шевроле Лачеті д.н.з.НОМЕР_1 так і не надав вказаного документу, чим порушив положення ст.185 КУпАП.

За змістом п.1-2, ч.1, ст.18 Закону України „Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

А пункти 1-6, ч.1, ст.32 того ж Закону України „Про Національну поліцію" наголошують, що поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Як стверджував в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3, основною та єдиною причиною зупинки автомобілю ОСОБА_2 та вимоги у нього надати документи, що посвідчують його право керувати даним транспортним засобом, це порушення вказаним водієм п.9.5 ПДР України, що повністю відповідало вимогам п.2.4 „а" ПДР України та ст.32 Закону України „Про Національну поліцію".

Вказані обставини підтверджуються матеріалами адміністративного провадження, а саме:

- рапортом поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серія КИ №006856 (а.с.3).

Як передбачає ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази даного адміністративного провадження, суд вважає, що пояснення поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про порушення ОСОБА_2 під час керування ним автомобілю „Шевроле Лачеті д.н.з.НОМЕР_1 п.9.5 ПДР України не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а також не відображено такого порушення і на відеофайлах, сканованих із нагрудних відеокамер їхніх одностриїв, які були надані працівниками поліції і оглянуті судом підчас розгляду справи.

Таким чином, поскільки ст.32 Закону України „Про Національну поліцію" вичерпно регламентує умови для законних вимог працівниками поліції у водія пред'явлення останнім документів, що посвідчують його особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, серед яких є і умова: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, на чому наполягали працівники поліції, але при цьому порушення водієм п.9.5 ПДР України не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, тому підстав для вимог у поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо надання ОСОБА_2 посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в розумінні описаних норм права не було. Посилання працівників поліції на п.2.4 „а" ПДР України як законну підставу для вимоги документів у водія поліцейськими є необґрунтованими, поскільки Правила дорожнього руху України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що є меншим за своєю юридичною силою, ніж Закон України „Про Національну поліцію".

За описаних вище обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а тому його необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.247, п.1, 284, п.3 КУпАП, на підставі ч.2, ст.19 Конституції України, ст.3; 18; 32 Закону України „Про Національну поліцію", ст.185; 251-252 КУпАП, п.9.5 ПДР України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за ст.185 КпАП України за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Провадження по адміністративній справі №753/8572/16 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :