АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік,-

встановив:

постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року ОСОБА_1 визнано вином у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених у постанові місцевого суду, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 23 травня 2015 року о 01 годині 20 хвилина, рухаючись по вул. Електрометалургів у м. Нікополь, керував транспортним засобом «Опель» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння та на вимогу працівника ДАІ пройти відповідний огляд на стан спяніння у присутності трьох свідків відмовився, чим припустився порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з висновками суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, із порушенням строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити, визнавши його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 також виклав клопотання про поновлення пропущеного строку, яке вмотивоване тим, що його про час та місце перегляду справи ніхто належним чином не повідомив, а про наявність постанови він дізнався від органів Державтоінспекції, до яких звернувся з приводу втрати свого посвідчення водія.

Вимоги викладенні у апеляційній скарзі ОСОБА_1 мотивував тим, що протокол складений безпідставно, оскільки він є власником транспортного засобу «Опель» д/н НОМЕР_1, проте в ночі 23 травня 2015 року він ним не керував. За кермом його транспортного засобу був його знайомий ОСОБА_2, який був тверезий і мав при собі посвідчення водія. Зазначенні обставини були пояснені працівникам ДАІ, але вони їх проігнорували.

На переконання апелянта, працівники ДАІ, керуючись планами кількості складених матеріалів, склали відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначенні обставини апелянт доводить тим, що свідчення свідків та очевидців суперечливі, а наявні по справі докази викликають сумніви щодо своєї обєктивності.

Зокрема, ознаки спяніння були встановленні з порушенням порядку передбаченого ст. 266 КУпАП. У своїх поясненнях свідки вказали, що на місці зупинки транспортного засобу «Опель» ОСОБА_1 відмовився надати документи, які посвідчуючи його особу, а вже у рапорті працівників ДАІ зазначено, що особу ОСОБА_1 було встановлено у Нікопольському районному відділі міліції.

Таким чином, на переконання апелянта, усі наявні у матеріалах справи неточності не були усунуті у суді першої інстанції, а їх сукупність свідчить про відсутність вини особи у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 зявився свою апеляційну скаргу та викладене у ній клопотання про поновлення строків підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_1 вказав на наведенні у апеляційній скарзі недоліки доказів, заявивши клопотання про виклик до суду свідків та очевидців правопорушення, а також працівника ДАІ, який склав протокол.

Неодноразово викликані належним чином у судове засідання апеляційного суду: інспектор Цифра О.Д., поняті: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, - не зявилися причини своєї неявки пояснили відсутністю вільного часу, бажання та коштів.

Апеляційний суд, зясувавши думку апелянта, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дійшов висновку, що подану апеляційну скаргу і викладене у ній клопотання про поновлення пропущеного строку слід задовольнити, скасувавши постанову суду із закриттям провадження у справі через відсутність складу адміністративного проступку, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справа має буди розглянута у присутності особи відносно, якої складено протокол. Суд має право розглянути справу у відсутність особи лише у виключних випадках з дотриманням обовязкової умови, про належне сповіщення особи про час та місце розгляду справи.

Враховуючи наведене та відсутність у матеріалах справи даних про отримання особою сповіщень про розгляд справи, апеляційний суд дійшов висновки, що оскільки особу не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, а про результати розгляду їй стало відомо згодом, тому є достатні підстави вважати, що особа з поважних причин вчасно не змогла подати свою апеляційну скаргу. Таким чином, пропущений строк підлягає поновленню, а клопотання задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан спяніння проводиться працівником міліції із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

У ч. 5 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан спяніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

У протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) відсутні будь-які данні стосовно того, яким саме чином були встановленні ознаки спяніння ОСОБА_1, як і відсутні дані того, що інспектором ДАІ пропонувалося встановити наявність ознак спяніння за допомогою застосування спеціальних технічних засобів.

Поряд з цим, ОСОБА_1 стверджує, що транспортним засобом не керував. Будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_1 був за кермом у матеріалах справи не має. Крім цього, жоден із свідків у своїх поясненнях не підтвердив факт того, що за кермом був саме ОСОБА_1.

Крім цього, з аналізу наявних пояснень понятих (а.с. 2-3) та рапорту працівника ДАІ (а.с. 5) не можливо зясувати, яким саме чином і де була встановлена особа водія. Поняті стверджують, що ОСОБА_1 на місці зупинки особисто назвався, проте не надавав свого посвідчення, а працівник міліції стверджує, що водія було доставлено до Нікопольського РВ, де і було зясовано його особу, проте жодних протоколів адміністративного затримання, як того вимагає ст. 260-262 КУпАП оформлено не було.

Оцінюючи наявні по справі докази, а також мотиви неявки як інспекторів ДАІ, так і понятих і свідків суд апеляційної інстанції встановив, що ознаки спяніння ОСОБА_1 були встановлені із грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП, наявні письмові пояснення свідків та очевидців суперечать поясненням працівника ДАІ, викладених у рапорті, що позбавляє можливості дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, відносно якої складено протокол.

Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, що справу місцевий суд розглянув із порушення вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі ретельно не були перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, внаслідок чого місцевий суд дійшов хибного висновку, визнавши провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову місцевого суду скасувати із закриттям провадження у справі через відсутність складу адміністративного проступку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови місцевого суду - задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на один рік скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області