АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, який зареєстрований АДРЕСА_1; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня,-

встановив:

постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року ОСОБА_1 визнано вином у вчиненні дрібного хуліганства, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня.

При обставинах зазначених у постанові місцевого суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 03 березня 2016 року приблизно о 09 годині 10 хвилина, знаходячись у кабінеті №107 Управління праці та соціального захисту населення, розташованого за адресою: вул. С.Перовської 16-А у м. Кривий Ріг, влаштував сварку з ОСОБА_2, в ході якої кричав, виривав із рук документи, намагався вдарити останню тим саме демонстрував неповагу до суспільства і грубо порушував громадський порядок та спокій громадян.

Не погоджуючись з висновками суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у порядку передбаченому ст. 294 КУпАП, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити, визнавши його невинуватим.

На переконання апелянта ним жодних хуліганських дій не вчинялося, він лише вимагав забезпечити виконання його законних прав, як вимушено переселеної особи, внаслідок проведення антитерористичної операції на територіях Донецької та Луганської областях. Дії працівників поліції пояснює тим, що вони не з'ясували усіх обставин при затриманні, а доставивши його до районного відділку довго не могли прийти до висновків, яким саме чином необхідно оформити його затримання.

Також зазначив, що пояснення працівників установи соціального захисту населення не відповідають фактичним обставин, пояснюючи тим, що він скаржився на ситуацію, яка склалася із його документами. Факт того, що він голосно та емоційно говорив не заперечує, але і працівники установи також розмовляли з ним голосно та емоційно. Вважає, що працівники установи не врахували його вік та ситуацію, в якій він знаходиться.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 повідомлений належним чином не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладання слухання справи від нього не надходило. Враховуючі зазначенні обставини та вимоги ст. 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про можливість проведення перегляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із звільненням порушника від відповідальності через малозначність ним вчиненого, з наступних підстав.

З аналізу диспозиції ст. 173 КУпАП слідує, що дрібним хуліганством вважаються будь-які образливі дії направленні на порушення суспільного порядку та спокій громадян і мають на меті задоволення власних особистих потреб особи, що їх вчиняє, у самоствердженні шляхом ігнорування гідності інших людей.

Як слідує із пояснень ОСОБА_1, що він є вимушеним переселенцем з Луганської області, та у відповідності до чинного законодавства про соціальний захист населення звернувся до відділу соціального захисту населення Саксаганського району м. Кривого Рогу, де вже тривалий час не може отримати відповідні документи необхідні для нарахування та виплати йому державної грошової допомоги, як вимушено переселеній особі.

Факт звернення до управління соціального захисту ОСОБА_1 повністю підтверджуються поясненнями свідка - працівника управління соціального захисту населення ОСОБА_2, яка також підтвердила факт тривалої службової переписки із ОСОБА_1 з приводу отримання останнім адресної допомоги, як вимушено переселеної особи.

З наведених обставин та зі свідчень притягнутою до відповідальності особи (а.с. 5), а також свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 2-4) вбачається, що конфлікт розпочався з причини не надання ОСОБА_1 вже тривалий час адресної допомоги, на яку останній мав право розраховувати. Не можливість вирішення даної проблеми, що склалася, значною мірою слугувало підставою емоційного обуренню ОСОБА_1, який, не стримуючи своїх негативних емоцій, почав голосно скаржитися, чим саме і порушив громадський порядок та спокій громадян.

Таким чином, під час перегляду справи, апеляційний суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_5 формально вбачаються склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, проте, приймаючи до уваги вік особи, неналежне виконання державними органами соціальних зобов'язань, його матеріальний стан, вимушений переїзд з місця постійного проживання, відсутність джерел матеріального забезпечення, апеляційний суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність ним вчиненого і, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити, звільнивши особу від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови місцевого суду - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня - змінити, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП через малозначність ним вчиненого та, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області