АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/487/2016 Постанова винесена суддею Короткова О.С.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі

425 грн., також стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 02 лютого 2016 року о 19 год. 25 хв., керуючи автомобілем марки «Nissan Note», державний номерний знак НОМЕР_1, на круговому русі по проспекту Героїв Сталінграда в м. Києві, при перестроюванні з лівої смуги руху в середню не надала дорогу автомобілю марки «Peugeot Bipper», державний номерний знак

НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався в попутному напрямку по смузі, в яку вона мала намір перестроїтися, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду

м. Києва від 15 березня 2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та прийняти нову, якою провадження в справі щодо неї закрити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складений стосовно неї, не відповідає вимогам

ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому неправильно вказана дата її народження, що призвело до порушення вимог ст. 279 КУпАП.

Також апелянт посилається на те, що суддею не були дотримані вимоги ст.ст. 245,

280 КУпАП, невірно встановлені обставини справи у зв'язку з неправильною оцінкою доказів у справі, при цьому суддя не дав оцінки тому, що її автомобіль майже весь знаходився на середній смузі кругового руху і на момент зіткнення не рухався, а тому в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Peugeot Bipper», д.н.з. НОМЕР_2, не дотримав вимог п.п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, що і призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Саме такий механізм цієї пригоди підтверджується фотокартками з місця події та поясненнями свідка ДТП - ОСОБА_4, які, як стверджує апелянт, безпідставно не були взяті до уваги судом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснила, що не порушувала ПДР України, винуватим у зіткненні автомобілів є інший учасник ДТП - водій ОСОБА_3., а тому просила постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вислухавши пояснення другого учасника ДТП - ОСОБА_3, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, заслухавши свідка ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами, викладеними у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Цих вимог закону суддя районного суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_2, не дотримав.

Так, згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, обов'язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_2 і дійшовши висновку про доведеність її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя лише формально послався на пояснення учасників ДТП та матеріали справи про адміністративне правопорушення, проте не дав належної оцінки усім зібраним по справі доказам в їх сукупності.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_2 на місці ДТП дала пояснення про те, що 02 лютого 2016 року о 19 год. 25 хв. вона керувала автомобілем марки «Nissan Note» та, рухаючись зі швидкістю руху 55 км/год. по колу на площі Сант'яго де Чилі в м. Києві, зупинилась щоб надати дорогу транспортним засобам, які рухалися по головні дорозі, увімкнула при цьому правий поворот. В цей час отримала удар в праві передні двері свого автомобіля. При ударі праве дзеркало її автомобіля вигнулося у зворотному напрямку.

В своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначала, що її автомобіль безпосередньо перед зіткненням не рухався. Крім того, вказала, що дану подію бачили двоє свідків, а саме, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції був опитаний один із свідків ДТП - ОСОБА_4, який стверджував, що бачив як в стоячий автомобіль марки «Nissan Note» в'їхав автомобіль марки «Peugeot Bipper», а не навпаки як йому пояснювали працівники поліції.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 дала аналогічні пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, які нею були викладені в письмових поясненнях одразу ж після ДТП та надані в судовому засіданні суду першої інстанції.

За клопотанням ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок цієї пригоди - ОСОБА_5, яка пояснила, що 02 лютого 2016 року вона, разом із своїм чоловіком, - ОСОБА_4, на проспекті Героїв Сталінграда в м. Києві чекали на своїх знайомих. В цей час вона побачила, як на круговому русі, після того як автомобіль марки «Nissan Note» перестроївся з лівої смуги руху в середню смугу руху і зупинився, в зазначений автомобіль в'їхав автомобіль марки «Peugeot Bipper».

При цьому свідок наполягала на тому, що автомобіль марки «Nissan Note», перестроївшись в іншу смугу руху, зупинився і не рухався, зіткнення між автомобілями відбулося через короткий проміжок часу, до 1 хвилини після зупинки автомобіля марки «Nissan Note».

Другий учасник ДТП - водій ОСОБА_3 в письмових поясненнях безпосередньо після ДТП пояснила, що 02 лютого 2016 року о 19 год. 25 хв. вона керувала автомобілем марки «Peugeot Bipper» та, рухаючись по проспекту Героїв Сталінграду в сторону метро Мінська на кільцевій розв'язці зробила зупинку для того, щоб пропустити автомобілі, які рухалися по головній дорозі, зупинку виконала в своїй смузі руху. Через деякий проміжок часу відчула удар в ліву передню сторону свого автомобіля.

При цьому ОСОБА_3 вказувала на те, що водій автомобіля марки «Nissan Note» перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки розділу смуг руху, а також посилалася на механічні пошкодження свого автомобіля, які свідчать, що не вона здійснила зіткнення з автомобілем марки «Nissan Note», а зазначений автомобіль в'їхав в її автомобіль.

В суді першої інстанції ОСОБА_3 пояснювала, що 02 лютого 2016 року о

19 год. 25 хв. вона рухалася по проспекту Героїв Сталінграда в м. Києві в сторону метро Мінська на автомобілі марки «Peugeot Bipper» по середній смузі руху та побачила, що автомобіль марки «Nissan Note», під керуванням водія ОСОБА_2, почав перестроюватися з лівої смуги руху в середню смугу руху, не надавши дорогу її автомобілю, який рухався в попутному напрямку по смузі, в яку мала намір перестроїтися ОСОБА_2, внаслідок чого вона не встигла зреагувати на це та загальмувати, в'їхавши в автомобіль марки «Nissan Note».

Аналогічні пояснення, що були надані ОСОБА_3 в суді першої інстанції, надані нею і в суді апеляційної інстанції.

Між тим, наведеним поясненням ОСОБА_3 суддя районного суду в постанові належної оцінки не дав, не звернув увагу на ту обставину, що пояснення ОСОБА_3, надані безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, відрізняються від пояснень, наданих нею в суді першої інстанції та містять різний механізм виникнення даної ДТП.

В той же час, будь-які підстави ставити під сумнів правдивість пояснень свідка ОСОБА_5, що були надані в суді апеляційної інстанції, та повністю узгоджуються з поясненнями іншого свідка - ОСОБА_4, які були надані ним одразу після ДТП і в суді першої інстанції, відсутні, оскільки про наявність вказаних свідків, котрі не є зацікавленими у результатах розгляду справи, було заявлено відразу після ДТП, їх пояснення відповідають обставинам ДТП, свідками якого вони були та узгоджуються з пояснення ОСОБА_2, отже є обґрунтовані підстави ставити під сумнів правдивість показань водія ОСОБА_3 щодо механізму зазначеної пригоди.

Крім того, як убачається з фотокарток з місця події, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, автомобіль марки «Nissan Note», як він зафіксований відразу ж після зіткнення, фактично перебував на середній смузі руху кругового руху автомобілів, що також спростовує доводи ОСОБА_3 про обставини виникнення ДТП.

Таким чином, аналізуючи показання вищевказаних свідків ДТП і ОСОБА_2 в сукупності з даними схеми місця ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування, характер механічних пошкоджень транспортних засобів внаслідок зіткнення, а також враховуючи фотокартки з місця ДТП, не можна вважати обґрунтованим висновок судді районного суду про те, що водій ОСОБА_2 у даній дорожній обстановці порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 10.3 ПДР України, а саме у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має перестроїтися.

В той же час, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення дані, які не спростовуються поясненнями водія ОСОБА_3, котрі до того ж є непослідовними та суперечливими, вказують на те, що дії водія ОСОБА_2, яка виконала маневр перестроювання в іншу смугу руху завчасно та зупинила свій транспортний засіб, щоб надати дорогу водіям, які рухалися по головній дорозі, не знаходяться у причинному зв'язку з цією ДТП.

З урахуванням викладеного, висновок судді районного суду про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови суду у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Оскільки матеріалами справи не доводиться наявність в діях ОСОБА_2 порушень п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, які б перебували у прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, провадження в справі, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю.

Приймаючи до уваги, що у вступній частині постанови суддя помилково зазначив дату народження ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4, в цій частині постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року підлягає уточненню.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2, з огляду на зміст апеляційного прохання, підлягає задоволенню, проте судом не дається оцінка діям водія ОСОБА_3, наявності або відсутності в її діях ознак порушення ПДР України, оскільки вирішення питання про наявність порушення ПДР України в діях конкретного водія та складання протоколу про адміністративну відповідальність для притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності належить виключно до компетенції уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції), а судові органи розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених у протоколі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого

ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. зі стягненням судового збору - скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Уточнити у вступній частині постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року анкетні дані ОСОБА_2, вказавши її дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко