Єдиний унікальний номер 227/6327/15-п Номер провадження 33/775/44/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м. Бахмут

Суддя судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Савкова С.В., за участі секретаря судового засідання Самойленко Г.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженого м. Добропілля Донецької області, з середньою освітою, не одруженого, працює в магазині «Ліза» продавцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2, 12.12.2015р. о 21:00 годині в м. Добропілля по вул. Фрунзе, керував автомобілем НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Був направлений на обстеження до Добропільської ЦМЛ. Від продуття газоаналізатора «Алконт-6810» відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9. ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що після зупинки його інспектором ДПС 12.12.2015 року він був доставлений в центральну районну лікарню, де в присутності лікаря ОСОБА_4 відмовився здавати біоматеріал у вигляді сечі по фізіологічним причинам, вказує, що він пропонував лікарю - наркологу взяти у нього кров на аналіз, на що лікар відмовився це зробити та склала акт про відмову здачі біоматеріалу, на підставі якого співробітниками міліції було складено адміністративний протокол.

Однак, відповідно до п.3.12, п.3.13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв

транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння

або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та

швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України і

МОЗ України від 09.11.2015р., передбачено, що предметом дослідження біологічної речовини можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічної речовини може використовуватися кров, якщо у особи, яка оглядається, неможливо взяти зразки біологічної речовини, зазначеної в п.3.12 Інструкції.

Зазначає що свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила що характерний запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_2 був відсутній, свідок ОСОБА_5 та співробітник поліції ОСОБА_6 не були допитані під час судового засідання, однак суддя послався на письмове пояснення ОСОБА_5 та працівника поліції, що не відповідали дійсності та мали мету оговорити ОСОБА_2

Вказує, що суд грубо порушив норми КУпАП, відмовивши у задоволенні клопотання сторони захисту про допит вище вказаних свідків, що не дало можливості всебічно та об'єктивно встановити всі обставини справи.

Зазначає, що суд, розглянувши справу за його відсутності, істотно порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП

Вважає що суддя порушив ст. 38 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до ст. 130 КУпАП відповідальність настає не тільки за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння

Порядок проходження такого огляду встановлений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року.

Зазначеним нормативним актом встановлено, що встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 Розділу 1).

Пунктами 12 та 13 Розділу 3 Інструкції передбачено, що в закладі охорони здоров'я предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Суд повно дослідив всі обставини справи та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12.12.2015 року, складеного у присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, поясненнями свідка ОСОБА_5, що долучені до протоколу, в яких підтверджується факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с.2,4).

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила, що нею проводився медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, якого доставили співробітники міліції до лікарняного закладу. Від продуття газоаналізатору та здачі сечі для проведення аналізу ОСОБА_2 відмовився, запропонувавши здати кров. Однак надання висновку на стан алкогольного сп'яніння на підставі аналізу крові не передбачено. В зв'язку з цим нею було складено акт про неможливість надання висновку про стан алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 також не заперечував, що відмовився здавати сечу та продути газоаналізатор. Крім того, він не заперечував, що поясняв лікарю про те, що 12.12.2015 року біля 12 год. випив два стакани сухого вина. Зазначив, що будь-яких підстав у поліцейського ОСОБА_7 ставитися до нього неприязно він не вбачає.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовим доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, що фіксуються у протоколі про адміністративні правопорушення.

Таким чином, сам факт складення інспектором ОСОБА_7. адміністративного протоколу свідчить про те, що зазначені в ньому дії ним спостерігались, а протокол є доказом по справі, що не тягне за собою необхідність допиту інспектора як свідка. Як вбачається з матеріалів провадження, судом дійсно неодноразово приймались заходи до виклику заявлених свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7 для допиту в судове засідання, але вони не з'явились. Будь-яких заходів забезпечення судом їх явки, як то привід, грошове стягнення, діючий КУпАП не передбачає. Слід також мати на увазі і передбачені законодавцем скорочені строки розгляду протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою.

Враховуючи ці обставини, а також, що сам ОСОБА_2 підтверджує те, що він дійсно 12.12.2015 року вживав спиртні напої, був направлений до медичного закладу, відвідав його, відмовився продути газоаналізатор та здавати сечу для проведення аналізу, його показання підтверджуються допитаною в судовому засіданні свідком ОСОБА_4, слід вважати, що сукупність наведених допустимих доказів є достатньою для висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Обговорюючи доводи апеляції про порушення суддею вимог ст. 268 КУпАП, а саме - в частині продовження розгляду 11.03.2016 року протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, слід зробити висновок про наступне.

22 січня 2016 року ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 були присутні в судовому засіданні, ОСОБА_2 давав суду показання, приймав участь в дослідженні матеріалів справи, обговоренні клопотань.

24 січня 2016 року ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 також були присутні в судовому засідання, приймали участь в допиті свідка ОСОБА_4

1.02.2016 року та 2.03.2016 року розгляду справи було перенесено за клопотаннями ОСОБА_2, захисника.

11.03.2016 в судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_3, ОСОБА_2 був достеменно повідомленим про дату та час розгляду справи, але він до судового засідання не з'явився. Натомість захисником був наданий листок непрацездатності, з якого вбачається, що ОСОБА_2 звільнений від роботи до 9 березня 2016 року (а.с.46). Будь - яких інших даних про те, що він не може приймати участь в судовому засіданні за станом здоров'я, матеріали не містять. Крім того, в судовому засіданні 11.03.2016 року будь-які докази не досліджувались, при наявності клопотань захисник міг їх заявити. За таких обставин будь-якого порушення права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі на участь в судовому засіданні, не вбачається.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вчинив правопорушення 12.12.2015р.

Відповідно до ч.2ст. 38 КУпАП, якщо справи підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення , а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зазначена норма закону не пов'язує закінчення строку накладення адміністративного стягнення з закінченням розгляду справи, і не дає можливості продовжити цей строк в зв'язку з видалення суду до нарадчої кімнати, припадання останнього дня на неробочий день, наявністю поважних причин для його продовження, тощо. Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення по цій справі закінчився 12 березня 2016 року. Як вбачається з постанови судді, вона була прийнята 14 березня 2016 року, і саме в цей день суддя прийняв рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, тобто після закінчення терміну його накладення. Таким чином, суддя дійшов до невірного висновку про те, що закінчення розгляду справи по суті 11 березня 2016 року та видалення до нарадчої кімнати фактично перериває плин строку накладення адміністративного стягнення .

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

В зв'язку з викладеним постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 березня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень, скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Суддя апеляційного суду

Донецької області Савкова С.В.