АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/3245/16-п Головуючий суддя І інстанції Сенаторов В.М.
Провадження № 33/790/281/16 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2016 року м. Харків
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року про притягнення
ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює начальником групи НПП «Хартрон-Аркос АТД», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
25 березня 2016 року постановою судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення за правилами ст.36 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.
Судом встановлено, що 11 лютого 2016 року близько 10 години 30 хвилин у м.Харкові на перехресті вул.Лермонтовська в районі буд.3 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 держномер НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу і здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2144 держномер НОМЕР_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було заподіяно матеріальну шкоду, після чого водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП.
При розгляді справи суддя дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги п.п.13.1, 2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.ст.122-4,124 КУпАП.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Київського районного суду м.Харкова від 25 березня 2016 року скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень та зобов`язати працівників ДАЇ м.Харкова повернути вилучене водійське посвідчення. Апелянт, стверджуючи про свою невинуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що грубо порушує норми процесуального права. В обґрунтування апелянт посилається на порушення судом вимог ст.280 КУпАП з огляду на неповне з`ясування усіх фактичних обставин справи, а саме врахування судом лише протоколів про адміністративні правопорушення, які були складені зі слів потерпілої ОСОБА_2 через дві доби з моменту ДТП, та її пояснень. Апелянт вважає, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, думку іншого учасника ДТП ОСОБА_4 , яка заперечувала проти її задоволення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Натомість, додержання цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не забезпечено.
За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Як слідує зі змісту протоколу серії АП1 №916815, складеного 13 лютого 2016 року інспектором роти 2 батальону 3 УПП в м.Харкові Щербак Ю.М., 13 лютого 2016 року близько 10 год.44 хв. у м.Харкові на вул.Лермонтовській,3 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-2101 держномер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем ВАЗ 2144 держномер НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень та матерільних збитків, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.124 КУпАП.
Натомість, у протоколі серії АП1 №916811, складеному того ж дня та тим же інспектором поліції, фактичні обставини правопорушення викладені наступним чином: 11 лютого 2016 року близько 10 год.30 хв. у м.Харкові на вул.Лермонтовській,3 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-2101 держномер НОМЕР_1 , не дотримався бокового інтервалу з попереду зупинившимся автомобілем ВАЗ 2144 держномер НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.2.10 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.122-4 КУпАП.
Таким чином, всупереч вимогам ст.256 КУпАП, автором протоколів достеменно не встановлені ані дата, ані час вчинення правопорушення, а фактичні обставини щодо суті правопорушення мають істотні суперечності.
Так, у розумінні термінів, наведених у Правилах (п.1.10 ПДР України):
безпечна дистанція відстань від транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;
безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об*єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.
Тобто поняття «безпечна дистанція» та «безпечний інтервал» не є тотожними, а з огляду на розташування транспортних засобів під час дорожньо-транспортної пригоди взагалі є взаємовиключними.
Стверджуючи у протоколі серії АП1 №916815 про недотримання водієм ОСОБА_1 безпечної дистанції, а у протоколі серії АП1 №916811 бокового інтервалу, автор протоколів фактично зазначив про різні обставини, за яких відбулося зіткнення транспортних засобів.
За змістом ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи, суддя повинен перевірити правильність складення протоколів про адміністративне правопорушення. Проте, зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, який дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП.
Із пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона 11 лютого 2016 року виявила, що її автомобіль ВАЗ 2144 держномер НОМЕР_2 пошкоджений у правій передній частині. Очевидцем дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 не була, але припустила, що пошкодження її автомобіля спричинені автомобілем ВАЗ-2101 держномер НОМЕР_1 , який був припаркований поруч, оскільки на місці пошкодження вона виявила сліди фарби зеленого кольору, що відповідає кольору зазначеного автомобіля. Відразу вона поліцію не викликала, оскільки мала намір узгодити конфлікт з ОСОБА_1 мирним шляхом, але той причетність до ДТП спростовував., а тому 13 лютого 2016 року вона викликала працівників поліції, які склали протоколи про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні апеляційного суду, окрім зазначеного, ОСОБА_4 пояснила, що точна дата та час вчинення ДТП їй не відомі, оскільки її автомобіль був припаркований на майданчику у дворі, а вона з 09 лютого по 11 лютого 2016 року перебувала у відрядженні, а коли повернулася виявила пошкодження на автомобілі.
У схемі ДТП відображений перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, а саме: в автомобілі ОСОБА_4 пошкоджений справа передній бампер та праве переднє крило, а в автомобілі ОСОБА_1 - задні праві двері. Даних про сліди фарби зеленого кольору на пошкодженнях автомобіля ОСОБА_4 , як вона на те посилається у поясненнях, не зафіксовано.
Водій ОСОБА_1 свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди заперечує; наполягає на тому, що зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 він не скоював, а подряпину на задніх правих дверях свого автомобіля отримав наприкінці січня, коли при маневруванні під час ожеледиці в районі сел.Жуковського зачепив елементи залізобетонної конструкції, що також підтвердила свідок ОСОБА_5 під час допиту у суді першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що в зазначений у постанові суду першої інстанції день та час дорожньо-транспортної пригоди (11 лютого 2016 року о 10 год. 30 хв.) він не міг знаходитися за адресою місця проживання ( АДРЕСА_2 ) , оскільки перебував на робочому місці, що підтверджується наданою довідкою з місця роботи, із якої вбачається, що 11 лютого 2016 року з 10 год.05 хв. до 19 год.20 хв. ОСОБА_1 знаходився на роботі в НПП ХАРТРОН-АРКОС ЛТД. Окрім того, ОСОБА_1 надав фотографії пошкоджень його автомобіля, отриманих в іншому місці та за інших обставин, як про те він раніше зазначав у поясненнях, та вважає, що характер пошкоджень його автомобіля не відповідає тим обставинам, про які зазначає ОСОБА_6 .
На схемі ДТП (а.с.3) зображені автомобілі ВАЗ-2101 держномер НОМЕР_1 та ВАЗ 2144 держномер НОМЕР_2 , які розташовані паралельно та в одному напрямку руху. А тому, характер отриманих пошкоджень ( у кожного автомобіля з правого боку) взагалі не відповідає механізму дорожньо-транспортної пригоди, обставини якої викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.
В апеляційному суді і ОСОБА_1 , і ОСОБА_7 підтвердили, що дійсно на схемі ДТП, яка складена працівниками поліції 13 лютого 2016 року, зафіксоване розташування автомобілів на момент огляду, хоча до цієї дати вони неодноразово переміщувались. Як пояснила ОСОБА_7 , дійсно схема не відображає механізму ймовірної дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до фактичних обставин події правопорушення, які сформульовані в протоколах, ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 , який зупинився попереду, тоді як ОСОБА_6 стверджує, що ймовірне зіткнення з її автомобілем відбулося тоді, коли він перебував у нерухомому стані, будучи припаркованим на стоянці.
Свідки-очевидці дорожньо-транспортної пригоди не встановлені, будь-які інші докази, у розумінні положень ст.251 КУпАП, які безперечно доводили б винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень не здобуті.
У розумінні положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, доведення вини особи та її форми є обов*язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене у сукупності, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 апеляційний суд тлумачить на його користь і вважає, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4,124 КУпАП є необґрунтованим, а постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Апеляційного суду
Харківської області В.В.Шевченко