Справа № 419/1164/16-п
Провадження № 3/419/751/2016
ПОСТАНОВА

15.04.2016 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Іванова О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2016 року старшим оперуповноваженим з ОВС УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, відповідно до якого 30.03.2016 року о 16 год. 00 хв., ОСОБА_1, на автомобілі НОМЕР_1, перевозив через с. Трьохізбенка, Новоайдарського району, Луганської області, продукти харчування (сир, масло, ковбаса, кава) в кількості 2970 кг, на загальну суму 190000 грн., відповідно до накладних №717 від 30.03.2016 року, №5516975 від 30.03.2016 року, №5516973 від 30.03.2016 року, №ЧП-005156 від 30.03.2016 року, без відповідного дозволу, всупереч розпорядження голови військово-цивільної адміністрації у Луганській області №479 від 09.10.2015 року, яким затверджено перелік суб`єктів господарювання, яким надано дозвіл на переміщення вантажів (товарів) до території вздовж лінії зіткнення між блокпостами I та II рубежів, порушивши тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів через лінію зіткнення №415 ОГ від 12.06.2015 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-3 КУпАП.

Свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнав. У своїх діях порушення порядку перетину лінії розмежування не вбачає.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність закрити провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до статей 1,3,8,9 ОСОБА_2, Україна є правовою державою, в якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення було доповнено статтею 204-3 згідно із Законом України від 17 липня 2015 року № 649-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції». Проте цим Законом одночасно було доповнено новою нормою також Закон України «Про боротьбу з тероризмом», а саме статтею 14-1 «Порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», яка передбачає: «Переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції здійснюється в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням Служби безпеки України. Особи, винні у порушенні порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, несуть відповідальність згідно із законом».

Крім того, згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України від 17 липня 2015 року №649-VIII, Кабінет Міністрів України був зобовязаний протягом 14 днів після опублікування цього Закону: затвердити порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Таким чином, аналіз положень Закону України від 17 липня 2015 року № 649-VIII дає підстави дійти однозначного висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.204-3 КУпАП можливе лише у випадку порушення особою порядку переміщення товарів до району або з району проведення АТО, встановленого Кабінетом Міністрів України за поданням Служби безпеки України.

Підтвердженням правильності такого висновку є документи, підготовлені на стадії підготовки та розгляду цього законопроекту у парламенті. Так, Верховна Рада України розглядала два альтернативні законопроекти щодо встановлення адміністративної відповідальності за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення АТО, одним з яких пропонувалося, щоб порядок переміщення товарів до району або з району проведення АТО визначала Верховна Рада України (проект закону реєстр. № 2109а-1), а іншим щоб такий порядок встановив Кабінет Міністрів України за поданням Служби безпеки України (проект закону реєстр. № 2109а). За рекомендацією Комітету ВРУ з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності парламент відхилив проект № 2109а-1 та прийняв у цілому проект реєстр. № 2109 а (тобто Закон України від 17 липня 2015 року № 649-VIII).

Отже, парламентом навіть не розглядалося питання про можливість притягнення до адміністративної відповідальності за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення АТО, встановленого на момент підготовки та розгляду цих законопроектів наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України. При цьому у висновку Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України від 30.06.2015 року було окремо підкреслено, що Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затверджений наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, було оприлюднено тільки на офіційному сайті Державної Фіскальної Служби та Служби Безпеки України, тоді як відповідно до частини 2 статті 57 ОСОБА_2 України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, а згідно з Указом Президента України "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» №503 від 10 червня 1997 р. ці нормативно-правові акти мають бути надруковані в офіційному друкованому виданні (газеті "Урядовий курєр", бюлетені "Офіційний вісник України" тощо).

Таким чином, беручи до уваги те, що на момент вчинення дій, указаних у протоколі про адміністративне правопорушення, Кабінет Міністрів України не виконав вимоги п.2 Прикінцевих положень Закону України від 17 липня 2015 року № 649-VIII і не затвердив порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі ст. 204-3 КУпАП за порушення неіснуючого порядку переміщення товарів до району або з району проведення АТО становитиме порушення ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому для цілей застосування ст.204-3 КУпАП регламентація порядку переміщення товарів до району або з району проведення АТО наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 р. № 415 ог є недостатньою, оскільки, по-перше, Закон України від 17 липня 2015 року № 649-VIII прямо визначив, що такий порядок повинен бути врегульований Кабінетом Міністрів України за поданням Служби безпеки України, а по-друге, указаний наказ не було зареєстровано в Міністерстві юстиції України та не було оприлюднено в офіційних друкованих виданнях, а тому він не може бути підставою для притягнення осіб до відповідальності.

Отже, порушення Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 р. № 415 ог, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 8, 9, 57 ОСОБА_2 України, ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.247 п.1, ст. 284 ч.1 п.3, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.204-3 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3 КУпАП.

Товари, відповідно до акту прийому-передачі на відповідальне зберігання та додатку до протоколу від 30.03.2016 року залишити за ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області протягом 10 днів з дня винесення постанови, через Новоайдарський районний суд Луганської області.

Суддя О.М. Іванова