Справа № 189/583/16-п
П О С Т А Н О В А

іменем України

06.05.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

з участю прокурора Лашко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське матеріали адміністративної справи, які надійшли з Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, одружений, працює Маломихайлівським сільським головою, мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Маломихайлівка, вул. Чкалова, 152,

- за ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного виконуючим обовязки керівника Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області радник юстиції ОСОБА_2, будучи відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, а саме головою Маломихайлівської сільської ради 4 категорія, 7 ранг, видав розпорядження від 04.02.2016 №12-р-кр "Про оплату праці", яким призначив собі премію у розмірі 785,70 гривень, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-7 КУпАП. Так, керуючись приватними інтересами, зумовленими перебуванням на посаді Маломихайлівського сільського голови, з метою приховування суперечностей між особистими приватними інтересами та своїми службовими повноваженнями, наявність яких впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, невідкладно не повідомив Маломихайлівську сільську раду Покровського району Дніпропетровської області про наявність реального конфлікту інтересів і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах. Після обрання на посаду Маломихайлівського сільського голови, ОСОБА_1 12.04.2006 прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування, відповідно до якої ОСОБА_1 присягнув неухильно дотримуватись Конституції України та Законів України. Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. ст. З, 28 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобовязані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. Разом з тим ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи сільським головою та являючись, згідно п.п.«б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, видав розпорядження від 04.02.2016 №12-р-16 «Про оплату праці», яким призначив собі премію у розмірі 785,70 гривень. 01.03.2016 на третій сесії сьомого скликання Маломихайлівської сільської ради, на якій головував Маломихайлівський сільський голова ОСОБА_1, було прийнято рішення №41-03/VII "Про затвердження розпоряджень сільського голови прийнятих в міжсесійний період", в тому числі про затвердження розпорядження Маломихайлівського сільського голови від 04.02.2016 №12-р-16. Однак згідно Заявки на видачу готівки та перерахування коштів на вкладені рахунки № 4, від 27.01.2016, яка була отримана 28.01.2016 Управлінням державної казначейської служби України у Покровському районі Дніпропетровської області, а також платіжного доручення № 22 від 27.01.2016,

сума в розмірі 12650,21 грн., до якої входить заробітна плата і преміювання

апарату Маломихайлівської сільської ради за січень місяць 2016 року, 28.01.2016 була виплачена. За період перебування на посаді Маломихайлівського сільського голови

VII скликання з 11.11.2015 по 04.02.2016, ОСОБА_1 будь яких повідомлень

до колегіального органу, а саме до Маломихайлівської сільської ради, про

наявність у нього реального конфлікту інтересів щодо преміювання себе у сумі

785,70 гривень, про який він повинен був дізнатись, не здійснював. Таким чином, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді Маломихайлівського сільського голови, будучи відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» - субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», маючи наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, зумовленими

перебуванням на посаді Маломихайлівського сільського голови, яка впливає на

обєктивність та неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не

вчинення дій під час виконання повноважень сільського голови, не вжив

заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не

повідомив Маломихайлівську сільську раду Покровського району

Дніпропетровської області про наявність реального конфлікту інтересів і

вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів - видав розпорядження від 04.02.2016 №12-р-16, відповідно до якого преміював себе на суму 785,70

гривень. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні правопорушення не визнав.

Прокурор підтримав доводи викладені в протоколі та просить притягнути ОСОБА_1 за скоєне корупційне правопорушення до відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Вислухавши пояснення прокурора, особи, щодо якої складено протокол дослідивши матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення із наступних підстав .

За змістом ст.ст.252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із положень ст.172-7 ч.2 КУпАП правопорушення полягає у вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» термін «корупція» визначається як використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей. Ця ж стаття визначає термін «реальний конфлікт інтересів» під яким розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, обєктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це уповноважених осіб, однак не зробила цього.

Субєктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується прямим умислом наявністю корисливого або іншого особистого інтересу осіб, уповноважених на виконання функцій держави або інтерес третіх осіб.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.35 ЗУ "Про запобігання корупції" правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Згідно із ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка передбачає порядок дій органів місцевого самоврядування під час конфлікту інтересів, встановлено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та розяснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою. Терміни "реальний конфлікт інтересів", "потенційний конфлікт інтересів", "неправомірна вигода", "подарунок" вживаються у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання корупції".

Таким чином, протиправні діяння, що вчиняються особою, уповноваженою на виконання функцій держави, набувають корупційного характеру лише тоді, коли вказані грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи їй надаються, обіцяються, пропонуються іншою фізичною чи юридичною особою і вона їх одержує безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 видав розпорядження від 04.02.2016 №12-р-16 «Про оплату праці», яким призначив собі премію у розмірі 785,70 гривень. 01.03.2016 на третій сесії сьомого скликання Маломихайлівської сільської ради, на якій головував Маломихайлівський сільський голова ОСОБА_1, було прийнято рішення №41-03/VII "Про затвердження розпоряджень сільського голови прийнятих в міжсесійний період", в тому числі про затвердження розпорядження Маломихайлівського сільського голови від 04.02.2016 №12-р-16.

Тобто, вищевказані норми закону та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що заробітна плата і інші виплати зумовлені трудовою угодою та соціальним статусом службової особи не можуть вважатися неправомірною вигодою, а відтак інкриміновані ОСОБА_1 дії не є корупційним діянням.

Таким чином, виходячи із диспозиції ст. 172-7 КУпАП, яка є чинною на даний час, відповідальність може наступати лише при реальному конфлікті інтересів, а відповідальність за невжиття заходів щодо можливого виникнення конфлікту інтересів (формальний склад), законодавством не передбачена. Окрім того в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення зазначеного правопорушення. А тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-7 ч.2 КУПАП, а тому, відповідно до вимог ч.1ст. 247 КУпАП справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», ч. 2 ст. 172-7, ч.1ст. 247 КУпАП, -

постановив:

Провадження по адміністративному матеріалу по ч.2 ст.172-7 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного суду в Дніпропетровській області або через протест прокурора.

Суддя К.С. Лукінова