Справа № 755/3524/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого менеджером у ТОВ «Сонет», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст.cт. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 08.02.2016 року о 19 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Калачівська в м. Києві, не ураховував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та при виникненні небезпеки (перешкоди) для руху, яку він об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого сталося зіткнення з стоячим автомобілем «Daf», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 ПДР та в подальшому з цього місця ДТП зник, чим порушив п. 2.10а) Правил.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснив суду, що 08 лютого 2016 року, близько 18 години 00 хвилин, рухався на власному автомобілі, Хюндай, н.з. НОМЕР_1, по вулиці Калачівській в місті Києві, в напрямку свого будинку по вулиці Сновській. Швидкість руху становила 25-30 км/год. Була темна пора доби, почував себе добре, ніщо не заважало керувати автотранспортним засобом, однак, коли проїжджав будівлю за номером 13 по вулиці Калачівській, на зустріч рухався, на шаленій швидкості, автомобіль з вулиці Академіка Бутлерова, із увімкненим дальнім світлом. Своїми діями водій даного автомобіля міг спричинити лобове зіткнення ТЗ. Дорога мала по одній смузі руху в кожному напрямку, про те дані смуги руху не могли бути використанні в повному обсязі для здійснення руху, оскільки впродовж всієї вулиці стоять на зупинці вантажівки, що належать підприємству «Нова Пошта», тож керуючись п.п. 2.3б) Правил та з метою уникнення лобового зіткнення зі зустрічним автомобілем, він здійснив маневр праворуч, але всупереч п.п. 15.10а) Правил, впродовж всієї вулиці стояли зупинені вантажні автомобілі.

Інспектор при оцінці цієї ситації виходив виключно з власних суджень та міркувань, так як протокол складений не в момент і не на місці дорожньо-транспортної пригоди, а лише 11 лютого 2016 року, після спливу двох повних діб.

Не було проаналізовано жодних фактичних обставин, що мали місце в даній дорожньо-транспортній пригоді, не було оцінено місце пригоди особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення, в момент виникнення дорожньо- транспортної пригоди.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, працівником поліції самовільно обрано особу, яку потрібно притягнути до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, залишено поза увагою інших учасників даної пригоди, проігноровано всі дорожні знаки, які мали місце в регулюванні дорожньої ситуації, що склалася.

Стосовно порушення ст. 122-4 КпАП вказав, що він, як відповідальний водій з 9 річним стажем, покидаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, намагався виконати п.п. 2.10д) Правил та пішов до власного будинку, який знаходився неподалеку від місця пригоди. Про те, прийшовши до дому, став погано себе почувати та непритомніти, втратив свідомість. І в результаті даної пригоди, продовжував почувати себе не задовільно протягом двох тижнів, і як наслідок звернувся до Київської міської клінічної лікарні № 11 Дніпровського району м. Києва.

Звернув увагу суду на те, що працівниками поліції повністю проігнорований Наказ МВС від 26.02.2009р. №77 «Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», а саме п 6.1. Інструкції: «6.1. У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб», оскільки дорожньо- транспортна пригода мала місце 08 лютого 2016 року, а протоколи складені 11 лютого 2016 року за адресою: Народного Ополчення, 9, що спричинило неповне та не всебічне дослідження обставин у даній справі, в результаті чого були складені незаконні протоколи про адміністративні правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні зауважив, що складені протоколи не відповідають вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв"язку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому вважає, що справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 у письмових поясненнях від 08.02.2016 року зауважив, що 08.02.2016 року по вул. Калачівська в м. Києві на узбіччі був припаркований його ТЗ «Daf», д.н.з. НОМЕР_2, та чекав на загрузку. Він лежав у ТЗ і відчув, як в нього вїхав інший автомобіль, який надалі втік з місця пригоди.

Цей автомобіль - «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1.

Тож, суд, заслухавши доводи осіб, що приймають участь у справі про адміністративне правопорушення, проаналізувавши наявні у справі їх письмові доводи, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Так, п., п. 12.1, 12.3 ПДР України регламентовано відповідно, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

З п. 1.9 ПДР України слідує, що дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1 - 1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної; дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення, які складені у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у них відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України.

При цьому, доводи захисту про їх невідповідність п. 6.1 Наказу МВС від 26.02.2009 р. № 77 є безпідставними, оскільки не кореспондуються з нормами п. 6.3 - 6.6 цього ж Наказу, які вказують на те, що, якщо на місці ДТП не може об'єктивно визначити особу, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, або відсутні прямі докази її вини, оформлені матеріли ДТП протягом доби передаються для подальшого розгляду інспектору, а останній будь-якими строками не обмежений.

Щодо доводів захисту про те, що протоколи були складені 11.02.2016 року, то вони є надуманими та не ґрунтуються на самих матеріалах справи адже, у ній відсутні протоколи про адміністративне правопорушення датовані цим числом, а протоколи серії АП2 № 466987 та 466988 постановлені іншою датою, а не 11 лютим;

- схемою місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв'язку з чим з неї вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР;

- письмовими поясненнями іншого учасника ДТП, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема в частині щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення.

На допиті потерпілого в суді сторона захисту не наполягала;

- відомостями відображеними у акті огляду та тимчасового затримання ТЗ від 08.02.2015 року з якого слідує, що по вул. Колачівська о 20 год. 55 хв. 08.02.2016 року інспектором у присутності понятих був оглядунтий та тимчасово затриманий ТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1.

Тож, виходячи з того, що протоколи про адміністративні правопорушення, які складені у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 10.07.2015 № 842, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 липня 2015 р. за № 830/27275), надалі - Інструкції), суд вважає дані докази належними та допустимими, у розумінні ст. 251 КУпАП.

Особою, що притягається до адміністративної відповідальності будь-яких доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували його позицію про те, що він керував транспортним засобом у відповідності до вимог ПДР України, як-то пояснення свідків, висновки експерта, речові доказами, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, тощо надано не було, у зв'язку з чим суд, вважає висловлені ним у судовому засіданні показання сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), які спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Долучені фотознімки, надані порушником, не містять фіксації самого моменту ДТП, або ж його наслідків на них, лише, відображена місцевість, де воно сталось і все.

Щодо показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то суд виходить з того, що ці свідки самого менту ДТП не бачили взагалі, однак їм відомо, що на вул. Калачівська увесь час припарковані ТЗ з порушенням ПДР, тобто показання даних свідків не є належними, адже вони ні прямо, ні не прямо не підверджують/спростовують обставини щодо підлягають доказування, апріорі такі обставини їм не можуть бути відомі взагалі, адже в момент ДТП вони були відсутні на місці події.

Дані, які б вказували на те, що водій діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони, враховуючи положення ст.ст. 18, 19 КУпАП з цих питань, встановлено не було.

Доводи захисту в частині того, що порушник залишив ДТП на виконання вимог п. 2.10д), то вони не кореспондуються з положеннями п. 2.10а), який вказує на те, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому, виходячи з конструкції та структури змісту самого п. 2.10 Првил виконання його п.п. д) повинне бути здійснене водієм з дотриманням п.п. а), а не шляхом його порушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративних правопорушень передбачений ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статтей 122-4, 124 КУпАП, та остаточне стягнення згідно ст. 36 КУпАП у межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти на нього:

· за ст. 122-4 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п'ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 255 (двісті п'ятдесят пять) гривень.

· за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень;

На підставі ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду Україниу від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я : О.В. Бірса