Справа № 752/5378/16-п
Провадження №: 3/752/2650/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.04.2016 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Новак А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної служби МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КпАП України,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

ВСТАНОВИВ:

02.02.2016 року о 15 год. 40 хв. по вул.. О.Теліги (електроопора № 256)в м. Києві, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Патриотмото Marlboro PM150-4» д.н.з. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги 1.5, 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху.

Крім того, 02.02.2016 року о 15 год. 40 хв. по вул.. О.Теліги (електроопора № 256)в м. Києві, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 А ПДР України.

Також, 02.02.2016 року о 15 год. 40 хв. по вул.. О.Теліги (електроопора № 256)в м. Києві, водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «ДРАГЕР» № 6810, тест № 1601, чим порушив вимоги п.2.9 а. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне визнати та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124,ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про наявність вини ОСОБА_1, суд вважає, що його вина підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: даними протоколів про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, даними протоколу огляду місця ДТП, письмовими поясненнями.

Згідно з п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги Правила дорожнього руху України, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бут уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від курування цим засобом у дорозі.

На погляд суду ОСОБА_1 як водій, не виконав зобов'язання покладені п. 1.5, 2.3 б, 13.1 Правилами дорожнього руху не уважно стежив за дорожньою обстановкою, неправильно реагував на її зміни, під час вибору безпечного інтервалу руху не врахував швидкість та траєкторію руху транспортних засобів, тип транспортного засобу, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку.

Відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, правопорушенням є порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

ОСОБА_1 порушив вимоги вказаного пункту, оскільки намагався залишити місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, однак його наздогнали та затримали очевидці вказаної пригоди.

Відповідно до статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення осіб, які керують транспортними засобами в нетверезому статі, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 № 400/666 «Про затвердження Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», затвердженим у Міністерстві юстиції України 06.10.2009р. під № 931/16947.

Згідно з п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Внаслідок вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин знижується увага і реакція, порушується координація дій водія та різко зростає ймовірність ДТП.

Наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 р. № 400/666 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів, ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції» передбачена можливість проведення лабораторних досліджень крові, слини, змивів зі шкіри обличчя і губ з метою виявлення або уточнення речовин, які здатні викликати стан сп'яніння у водія. При цьому встановлено, що показник концентрації алкоголю в крові не повинен перевищувати 0,2 проміле.

Відповідно до матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» № 6810, тест № 1601, за результатами тесту у ОСОБА_1 виявлено 1,07 проміле, що у рази перевищує допустиму норму.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом'якшує відповідальність.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі доказів які містяться в матеріалах справи суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та вважає за необхідне покласти на його стягнення керуючись ч.1 ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладання адміністративного стягнення при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом'якшує відповідальність.

Суд з врахуванням усіх істотних обставин встановивши та проаналізувавши всі фактичні дані, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконання, що мають зміст при вирішенні даної обставини і беручи до уваги наявність грубого порушення ОСОБА_1 порядку користування правом керування транспортним засобом вважає за необхідне позбавити останнього такого права.

На підставі ст. 321 КУпАП строк позбавлення спеціального права слід обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує право керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 36,321, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до нього адміністративне стягнення:

за ч. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 00 копійок.

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на один рік.

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Згідно ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом накладання стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя А.Новак