АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/102/14 Номер провадження 33/786/71/16Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ст.124 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю:

потерпілої ОСОБА_2,

представників потерпілої - адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 - представника потерпілої ОСОБА_2, на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, пенсіонера,

закрите провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, на підставі п.1 ст.247 цього Кодексу в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови судді, щодо ОСОБА_5 був складений протокол про те, що він 7 січня 2015 року близько 11 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Кременчук Полтавської області по вул. Набережна Лейтенанта Дніпрова, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався ліворуч в попутному напрямку.

Закриваючи провадження у справі, суддя послався на висновок судової автотехнічної експертизи, а також на показання ОСОБА_5, відповідно до яких його дії в даній дорожній ситуації з технічної точки зору не знаходилися в причинному звязку з пригодою.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить скасувати постанову судді та постановити нове рішення, яким визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та закрити провадження в справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 цього Кодексу. При цьому зазначає, що суд першої інстанції не дослідив відеозапису події з камери спостереження, який свідчить про винуватість ОСОБА_5 та узгоджується з висновками судового експерта, викладеному у варіанті «початок маневру автомобіля ВАЗ, коли автомобіль «Тойота» знаходився в стані обгону на зустрічній смузі руху». Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представників адвокатів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши відеозапис події з камери спостереження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок судді про закриття провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення ґрунтується на зібраних в установленому порядку і перевірених у судовому засіданні доказах.

Диспозицією ст.124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 7 січня 2015 року зазначено, що водій ОСОБА_5 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався ліворуч в попутному напрямку.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з показаннями ОСОБА_5 в судовому засіданні, він перед поворотом ліворуч для заїзду на АЗС, завчасно знизив швидкість до 20 км/год та увімкнув лівий поворот, переконався у відсутності перешкод і почав виконувати маневр, коли відчув удар автомобіля «Toyota Venza».

Такі його показання обєктивно підтверджуються дослідженим в суді апеляційної інстанції відеозаписом пригоди з камери відеоспостереження, встановленої на АЗС №34, куди мав намір повернути ОСОБА_5

При цьому, як вбачається зі схеми місця ДТП та з огляду на відеозапис, під час початку маневру ОСОБА_5, протягом його руху ділянкою дороги довжиною 147 м., в зоні спостереження камери та в його полі зору були відсутні транспортні засоби, яким маневр автомобіля НОМЕР_1 створював би небезпеку для руху.

Тому суддя обґрунтовано взяв до уваги висновок №1130 судової автотехнічної експертизи від 26 січня 2016 року, згідно з яким, за даних дорожніх обставин, після початку маневру ліворуч водієм ОСОБА_5, настання даної дорожньо-транспортної пригоди вже не залежало від його односторонніх дій, тобто технічна можливість запобігти зіткненню залежала від односторонніх дій водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2

Отже, висновки судді про відсутність в діях ОСОБА_5 невідповідностей вимогам правил дорожнього руху України узгоджуються з наявними доказами, відповідають фактичним обставинам справи та є правильними.

Водночас, пояснення потерпілої ОСОБА_2 про те, що під час виконання обгону автомобіля ВАЗ 21043 та порівнявшись з цим транспортним засобом, він різко повернув ліворуч, спростовуються даними відеозапису події.

Доводи представників потерпілої про те, що відеозапис події не був предметом дослідження судового експерта спростовуються наявним в матеріалах справи диском 329 1 ОА А 18372 з відміткою ХНДІСЕ про дослідження цього доказу.

З матеріалів справи вбачається, що судова автотехнічна експертиза була призначена мотивованим рішенням судді за клопотанням водія ОСОБА_5

При цьому, відповідно до повідомлення начальника сектору Кременчуцького ВП ГУ НП України в Полтавській області від 21 січня 2016 року №365, неможливо виконати доручення судді про проведення додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з метою отримання додаткових вихідних даних для проведення експертизи.

За таких обставин суддя прийшов до обґрунтованого рішення про закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України та належним чином мотивував таке рішення, а тому підстави для скасування постанови судді відсутні.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 - представника потерпілої ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1