Справа № 307/66/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю правопорушника ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2 та її адвоката Рішко П.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.01.2016 року.

Цією постановою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця с. В. Угля вул. Центральна, 6 «а» Тячівського району Закарпатської області закрито за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №447877 від 23.11.2015 року вбачається, що 20.11.2015 року, близько 14 год. 30 хв., в с. Угля по вул. Леніна (Центральній), ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Форд Транзит», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, після чого перемістив транспортний засіб із місця ДТП. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив пункти 2.10 «в», 10.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить постанову судді від 22.01.2016 року скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, та накласти на нього передбачене законом адміністративне стягнення. Уважає, що провадження в справі відносно ОСОБА_1 було закрито незаконно й необґрунтовано. Висновок суду про необхідність закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 не відповідає фактичним обставинам справи та доказам, наявним у матеріалах справи. Зазначені обставини викладені в протоколі стверджуються матеріалами справи, її поясненнями, поясненнями свідка ОСОБА_4. Суд припустився невірного й нічим необґрунтованого висновку про відсутність даних, які б указували на порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України, хоча допущення ним таких порушень за встановлених обставин справи є очевидним і доведеним повністю. Крім того, суддею розглянуто справу без її участі як потерпілої, без виклику її в судове засідання. У матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення її судом про час і місце судового засідання. Отже, порушено її права, передбачені ст.269 КУпАП. Вчиненими ОСОБА_1 адміністративних правопорушень їй заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає у вартості відновлювального ремонту автомобіля марки

-2-

Ford Transit Connet, державний номер НОМЕР_2, що згідно висновку експерта становить 8 512, 97 грн.. Також, суд не викликав у судове засідання свідка ОСОБА_4, яка була очевидцем дорожньо - транспортної пригоди й пояснення якої містяться в матеріалах справи. Поясненнями свідка ОСОБА_4 та її особистими стверджено неправдивість пояснень водія ОСОБА_1, та його намір уникнути адміністративної відповідальності та відшкодування заподіяної шкоди. Крім того, характер пошкодження саме лівої бокової частини її автомобіля, у жодному разі не вказує на вчинення нею наїзду на стоячий автомобіль, як слідує з пояснень ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, а навпаки, явно свідчить про наїзд на її автомобіль іншим автомобілем. Матеріалами справи встановлено, що вона рухалася по головній дорозі в напрямку с. Нересниця, і не могла наїхати на припаркований на узбіччі автомобіль, оскільки в такому разі цей автомобіль повинен був знаходитися на проїзній частині дороги. У своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що його автомобіль був припаркований на узбіччі із правої сторони дороги, при цьому не зазначив, відносно якого напрямку руху: чи в сторону с. Колодно, чи в сторону с. Вільхівські - Лази. Згідно схеми ДТП від 20.11.2014 року обидва автомобілі після зіткнення знаходилися на правому узбіччі в напрямку руху в с. Вільхівські - Лази. Пояснення водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 не відповідають фактичним обставинам справи і є неправдивими. Конкретного місця розташування автомобіля ОСОБА_1 до моменту зіткнення, а також самого місця зіткнення, тобто місця первинного контактування автомобілів, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не встановлено. На вказані суперечності суд першої інстанції уваги не звернув. У порушення вимог ст. ст. 245, 252, 283 КУпАП розглянув справу однобічно й вирішив її неправильно.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення потерпілої та її адвоката на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1, який заперечив доводи апеляційної скарги, допитавши свідків, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З постанови суду від 22.01.2016 року вбачається, що постанова про закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП винесена з дотриманням вимог указаних статей, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого.

-3-

Фактичні обставини справи, установлені при розгляді справи в суді першої інстанції, знайшли своє підтвердження й під час апеляційного розгляду, не спростовані поясненнями потерпілої та її адвоката в цій частині.

Зокрема, закриваючи адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції в обґрунтування своїх доводів послався на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення узагальнено викладено суть правопорушення й у матеріалах справи не зазначено належних і допустимих доказів, які б достовірно спростовували послідовні пояснення ОСОБА_1 про причини переміщення транспортного засобу після події, а саме те, що в магазин, перед яким був припаркований його автомобіль, був доставлений товар, і його попросили від'їхати в сторону, що він і зробив,а тому місце події не залишав.

Отже, обставини, на які посилається потерпіла в апеляційній скарзі не можуть бути підставою для скасування постанови в частині закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незаконності постанови в частині закриття за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, то вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суддя першої інстанції, приймаючи рішення про закриття провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не допитав свідків, не правильно встановив обставини, за яких було вчинено ДТП, давши їм неправильну юридичну оцінку та не вмотивував своє рішення, обмежившись загальними фразами, які викладені в його постанові.

Незважаючи на невизнання своє вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2, № 447877 від 23.11.201 року, поясненнями потерпілої ОСОБА_2, свідка ОСОБА_4 та висновком №198 експертного дослідження по факту ДТП від 15.04.2016 року.

Так, потерпіла ОСОБА_2 в апеляційному суді пояснила, що 20.11.2015 року, керуючи автомобілем марки «Форд транзит», д/н НОМЕР_2 рухалася в с. Угля по вул.. Леніна в напрямку с. В.Лази, своєю правою смугою руху, а автомобіль ВАЗ - 21093, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 виїжджав заднім ходом із заїзду до магазину, і допустив зіткнення задньою правою кутовою частиною керованого ним автомобіля, з лівою середньою боковою частиною її автомобіля. При цьому зіткнення відбулося на правій смузі руху останнього по напрямку руху в сторону с. В.Лази.

Свідок ОСОБА_4 в апеляційному суді пояснила, що 20.11.2015 року, приблизно о 13 год. 30 хв., знаходилася в центрі с. Угля, де сиділа у своєму автомобілі, який був припаркований на узбіччі дороги, і в цей час почула стук, після чого вийшла з автомашини, і побачила, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21093, виїжджаючи заднім ходом від магазину допустив зіткнення з автомобілем, який рухався по головній дорозі в напрямку с. В.Лази.

З висновку № 198 експертного дослідження по факту ДТП, яка мала місце 20.11.2015 року по вул. Леніна в с. Угля Тячівського району від 15.04.2016 року вбачається, що дана дорожньо - транспортна пригода могла мати місце тільки при русі автомобіля «ВАЗ -21093», д.н. НОМЕР_1 заднім ходом, а показання водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є з технічної точки зору - технічно неспроможними і такими, що не відповідають обставинам даної пригоди.

-4-

З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «ВАЗ -21093», д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1, який рухаючись заднім ходом, не переконався в безпечності маневру( вимога п.10.9 ПДРУ) та допустив зіткнення з автомобілем «Форд - Транзит», д.н. НОМЕР_2, що рухався по вулиці Леніна в с. Угля в напрямку с. В. Лази.

Пояснення водія ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 апеляційний суд до уваги не бере, з підстав зазначених у висновку №198 експертного дослідження від 15.04.2016 року, який проведено на вимогу суду та на підставі пояснень водія, потерпілої, свідків та особисто ними підписаними схемами, складеними на підставі їх пояснень.

Таким, чином оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають до задоволення, а постанова скасуванню як незаконна та невмотивована.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що на момент розгляду адміністративної справи в апеляційному суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, провадження в справі підлягає закриттю в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.01.2016 року в частині закриття справи за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: