АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень,-

встановив:

постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року ОСОБА_1 визнано вином у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

При обставинах зазначених у постанові місцевого суду, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 23 травня 2015 року о 01 годині 20 хвилина, рухаючись по вул. Електрометалургів у м. Нікополь, керував транспортним засобом «Опель» д/н НОМЕР_1 та на вимогу працівника міліції про зупинку подану жезлом та свистком не зупинився, чим припустився порушення п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з висновками суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, із порушенням строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити, визнавши його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 також виклав клопотання про поновлення пропущеного строку, яке вмотивоване тим, що його про час та місце перегляду справи ніхто належним чином не повідомив, а про наявність постанови він дізнався від органів Державтоінспекції, до яких звернувся з приводу втрати свого посвідчення водія.

Вимоги викладенні у апеляційній скарзі ОСОБА_1 мотивував тим, що протокол складений безпідставно, оскільки він є власником транспортного засобу «Опель» д/н НОМЕР_1, проте в ночі 23 травня 2015 року він ним не керував. За кермом його транспортного засобу був його знайомий ОСОБА_2, який був тверезий і мав при собі посвідчення водія. Зазначенні обставини були пояснені працівникам ДАІ, але вони їх проігнорували.

На переконання апелянта, працівники ДАІ, керуючись планами кількості складених матеріалів, склали відносно нього протокол за ст. 122-2 КУпАП. Зазначенні обставини апелянт доводить тим, що свідчення свідків та очевидців суперечливі, а наявні по справі докази викликають сумніви щодо своєї обєктивності.

Таким чином, на переконання апелянта, усі наявні у матеріалах справи неточності не були усунуті у суді першої інстанції, а їх сукупність свідчить про відсутність вини особи у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 зявився, свою апеляційну скаргу та викладене у ній клопотання про поновлення строків підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_1 вказав на наведенні у апеляційній скарзі недоліки доказів, заявивши клопотання про виклик до суду свідків та очевидців правопорушення, а також працівника ДАІ, який склав протокол.

Неодноразово викликані належним чином у судове засідання апеляційного суду: інспектор Цифра О.Д., поняті: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, - не зявилися причини своєї неявки пояснили відсутністю вільного часу, бажання та коштів.

Апеляційний суд, зясувавши думку апелянта, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дійшов висновку, що подану апеляційну скаргу і викладене у ній клопотання про поновлення пропущеного строку слід задовольнити, скасувавши постанову суду із закриттям провадження у справі через відсутність складу адміністративного проступку, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справа має бути розглянута у присутності особи відносно, якої складено протокол. Суд має право розглянути справу у відсутність особи лише у виключних випадках з дотриманням обовязкової умови, про належне сповіщення особи про час та місце розгляду справи.

Враховуючи наведене та відсутність у матеріалах справи даних про отримання особою сповіщень про розгляд справи, апеляційний суд дійшов висновки, що оскільки особу не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, а про результати розгляду їй стало відомо згодом, тому є достатні підстави вважати, що особа з поважних причин вчасно не змогла подати свою апеляційну скаргу. Таким чином, пропущений строк підлягає поновленню, а клопотання задоволенню.

Як у судовому засіданні апеляційного суду, так і в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що транспортним засобом не керував. З огляду наявних у матеріалах справи поясненнях понятих (а.с. 2-3) та свідка (а.с. 4) слідує, що вони фактично не бачили хто саме керував транспортним засобом. Поняті стверджують, що були очевидцями того, як особа, яка назвалася ОСОБА_1 ухилилася від надання пояснень та документів, а свідок ОСОБА_5 зазначив, що бачив як автомобіль «Опель» д/н НОМЕР_1 не зупинився на вимогу працівника ДАІ про зупинку, проте також не вказує, хто саме був за кермом автомобіля «Опель».

Разом з тим, з аналізу рапорту працівника ДАІ (а.с. 5) не можливо встановити причини зупинки автомобіля «Опель» д/н НОМЕР_1. Інспектором ДАІ зазначено, що ним було подано вимогу про зупинку, але автомобіль «Опель» на неї не відреагував, продовживши свій рух, при цьому порушив вимоги дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч».

Отже, з аналізу сукупності наявних у матеріалах справи доказів не можливо однозначно встановити чи дійсно мали місце підстави для зупинки автомобіля «Опель» д/н НОМЕР_1 інспектором ДАІ. Також з наявних матеріалів не можливо встановити, хто саме був за кермом даного автомобіля: чи ОСОБА_1 чи як стверджує апелянт його знайомий ОСОБА_2.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції під час перегляду постанови місцевого суду дійшов висновку, що справа була розглянута формально, без зясування усіх фактичних обставин, тобто із порушенням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП. Визнавши винуватість особи, суд належним чином не дослідив наявні по справі докази, як того вимагає ст.ст. 251, 252 КУпАП, а свої висновки не мотивував належним чином, а тому безпідставно визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови місцевого суду - задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К. Живоглядова

Дніпропетровської області