Справа № 177/670/16-п
Провадження № 3/177/174/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 квітня 2016 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Приміч Г. І.

за участі:

прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_1

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;

народився в с. Бурлацьке Криворізького району Дніпропетровської області;

працюючого головою Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

ідентифікаційний номер: НОМЕР_1;

паспорт серії АЕ 864268, виданий 21.10.1997 року Криворізьким РВ УМВС України в Дніпропетровській області;

за ст. 172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді голови Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, тобто являючись суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно п. п. «б» п.1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», 25.01.2016 року та 25.02.2016 року, в приміщенні Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с.Широке, вул.Ленінського Комсомолу,1а , в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.ст.12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», усвідомлюючи наявну суперечність між його приватними інтересами та службовими повноваженнями, яка впливала на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, діючи умисно з мотивів особистих інтересів з метою одержання бюджетних грошових коштів, прийняв розпорядження (рішення) в умовах реального конфлікту інтересів, а саме не виніс вирішення питання про визначення розміру та нарахування йому премій за січень, лютий 2016 року на розгляд Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, а самостійно прийняв розпорядження про преміювання себе особисто за січень 2016 року в розмірі 100% від посадового окладу - у сумі 2910 грн. (розпорядження №5 від 25.01.2016 року), та у лютому 2016 року (розпорядження №15 від 25.02.2016 року) в розмірі 100 % від окладу у сумі 2910 грн., та в подальшому надав вказані розпорядження за своїм підписом бухгалтеру, на підставі чого неправомірно одержав бюджетні кошти на загальну суму 5820 грн.

Вказане адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, було виявлено 11.03.2016 року, під час надання ОСОБА_2 особистих пояснень з приводу особистого преміювання та надання в підтвердження вказаного факту розпоряджень № 5 від 25.01.2016 року та № 15 від 25.02.2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав, просив провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу правопорушення. При цьому не заперечував, що він будучи головою Широківської сільської ради Криворізького району 25.01.2016 року та 25.02.2016 року прийняв розпорядження про преміювання працівників виконавчого апарату сільської ради та власне себе - як голови сільської ради, з виплатою премії в розмірі 100 % від окладу. Однак вказував, що відповідно п. 6 рішення сесії Широківської сільської ради № 15 "Про бюджет сільської ради на 2016 рік" від 25.12.2015 року, йому було надано право, в міжсесійний період здійснювати перерозподіл видатків бюджету, з прийняттям відповідних розпоряджень, з їх наступним затвердженням на сесії. На виконання вказаного, ним було прийнято розпорядження № 6-р від 04.02.2016 року, яким затверджено умови оплати прарці працівників виконавчого апарату сільської ради та Положення про порядок преміювання працівників, а також розпорядження № 5 від 25.01.2016 року та № 15 від 25.02.2016 року, які були затверджені рішенням сесії сільської ради від 31.03.2016 року.

Вказував, що склад правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, передбачає прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересу, під яким розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Вказував, що приймаючи вказані розпорядження про власне преміювання, він не мав реального конфлікту інтересу, оскільки вказані розпорядження передбачають його преміювання на рівні з іншими працівниками виконавчого апарату сільської ради - в розмірі 100% від окладу, що свідчить про його об'єктивність, відсутність упередженості при визначені розміру премії.

Причину зміни своїх пояснень, пояснював тим, що на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення перехвилювався, не усвідомив відсутність в його діях складу правопорушення.

Присутній в судовому засіданні прокурор Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_1 просив суд визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні корупційного діяння, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП у зв'язку з порушенням ним п.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", вказуючи на те, що його вина повністю підтверджується встановленими обставинами справи та зібраним обсягом доказів в їх сукупності.

Вважав, що прийняте рішення про преміювання 25.12.2015 року на ІІ сесії Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 17-ІІ/VII є актом одноразового застосування, наступне затвердження рішення сесії розпоряджень голови сільської ради, прийнятих у умовах реального конфлікту інтересів, не виключає наявності в його діях складу інкремінованого правопорушення, оскільки не спростовує факту прийняття 25.01.2016 року та 25.02.2016 року розпоряджень (рішень в розумінні Закону "Про запобігання корупції") в умовах реального конфлікту інтересу. Твердження ОСОБА_2 про відсутність реального конфлікту інтересів, вважав необґрунтованими, оскільки приймаючи рішення про власне преміювання, ОСОБА_2 передбачав отримання матеріальних благ за рахунок бюджету на власну користь, а отже приймаючи вказані розпорядження та визначаючи собі розмір премії, розумів суперечність свого приватного майнового інтересу та службових повноважень, та під впливом приватного інтересу - отримання матеріальних благ (бюджетних коштів), прийняв рішення про власне преміювання.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, свідка, дослідивши в сукупності всі докази, які мають значення для правильного вирішення справи, суд прийшов до висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням І сесії Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 2-І-VII від 13.11.2015 року, за результатами виборів, визнано повноваження ОСОБА_2 як голови сільської ради із 7 рангом 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування (а.с.61-69, 70 т1). Вказану посаду ОСОБА_2 обіймає повторно, вперше був на неї призначений 12.04.2006 року, що підтверджується копією трудової книжки та особовою карткою (а.с.150-152, 153-158 т.1).

Про спеціальні обмеження, встановлені щодо прийняття на службу в органах місцевого самоврядування та проходження служби ознайомлений 11.04.2011 року (а.с.145-146), присягу прийняв 12.04.2006 року (а.с.147 т.1), про що свідчить власноруч поставлений підпис ОСОБА_2 під вказаними документами, чого він не заперечував в ході судового розгляду, а тому в розумінні п. п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", останній, будучи головою Широківської сільської ради Криворізького району, є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Відповідно до абз.2 п.1 Постанови КМУ №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців.

Оплату праці ОСОБА_2 - голови сільської ради визначено рішенням ІІ сесії Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 17-ІІ/VII від 25.12.2015 року (а.с.15, 82 т.1), в якому встановлено порядок та розмір премій: щомісячної не менше 10% посадового окладу в межах затвердженого фонду оплати праці, та премії до державних та професійних свят, ювілейних дат не менше 10 % посадового окладу в межах фонду оплати праці.

Як слідує з вимог абз.2 п.6 вказаної Постанови, преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та в розмірі, установлених цією Постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Отже, відповідно до вказаного положення Постанови КМУ № 268, рішення про преміювання голови сільської ради має прийматися саме відповідною сільською радою.

Розпорядженнями сільського голови ОСОБА_2 №5 від 25.01.2016 року (а.с.83 т.1) та № 15 від 25.02.2016 року (а.с.84 т.1), проведено преміювання працівників виконавчого апарату Широківської сільської ради, серед яких і преміювання - голови сільської ради ОСОБА_2 Тобто, ОСОБА_2 будучи головою Широківської сільської ради, суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, прийняв розпорядження про власне преміювання в січні 2016 року та лютому 2016 року, в розмірі 100% окладу щомісяця.

Отримання ОСОБА_2 премій, виданих на підставі власноручно виданих розпоряджень, підтверджено розрахунково-платіжними відомостями (а.с.95-96), відомістю сум для зарахування на поточні рахунки (а.с.97-100), платіжними дорученнями (а.с.120-122 т.1).

Нарахування ОСОБА_2 премій за вказаний період на підставі прийнятих ним розпоряджень підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 (а.с.134-135) та ОСОБА_4 (а.с.136-137 т.1).

Обставини вчиненого правопорушення підтверджуються і протоколом про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №18 від 22.03.2016 року та додатком до протоколу від 12.04.2016 року відносно ОСОБА_2 (а.с.1-7 т.1, 57-62 т.2, який суд розцінює як належний та допустимий доказ, оскільки складений він уповноваженою на те посадовою особою відповідного департаменту Національної поліції в межах повноважень, визначених ст.23 Закону України "Про національну поліцію", п.1 ч.1 ст.255 КУпАП та згідно Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого Наказом Національної поліції України №81 від 07.11.2015 року (а. с. 63-67 т.2).

Диспозицією ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Статтею 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування зобовязані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані, серед іншого, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В розумінні ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених положень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами (ч.1 ст.1 цього Закону).

Твердження ОСОБА_2, що при прийнятті ним розпоряджень про власне преміювання в січні 2016 року та лютому 2016 року, він не мав реального конфлікту інтересів, оскільки розпорядився встановити собі премію на рівні з іншими працівниками - 100 % від окладу, а також те, що відсутні докази необ'єктивності та упередженості вказаних розпоряджень, суд розцінює критично, оскільки сам по собі факт прийняття суб'єктом корупційного правопорушення рішення про власне преміювання передбачає наявність реального конфлікту інтересу, оскільки приймаючи таке рішення службова особа усвідомлює можливість реалізації свого приватного майнового інтересу - отримання додаткових бюджетних коштів, та при вирішенні вказаного питання, прийнятті рішення про преміювання, може або прийняти рішення про власне преміювання, або не прийняти його, але будучи керованою власним приватним майновим інтересом, який безумовно впливає на об'єктивність та неупередженість при прийнятті рішення, приймає рішення (розпорядження) про власне преміювання.

Вказане безумовно відповідає поняттю реального конфлікту інтересу в розумінні ст. 1 Закону "Про запобігання корупції". Більш того, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, визначає об'єктивну сторону правопорушення саме прийняттям рішення в умовах реального конфлікту інтересів, не ставлячи при цьому за обов'язкову умову наявності складу правопорушення прийняття саме необ'єктивного чи неупередженого рішення. Для наявності складу правопорушення достатнім є прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто у умовах суперечності приватного інтересу та службових повноважень, яка (суперечність) впливає на об'єктивність чи неупередженість при прийняття рішення (його прийняття чи його неприйняття).

Твердження ОСОБА_2 в тій частині, що на момент розгляду справи в суді прийняті ним розпорядження № 5 від 25.01.2016 року та № 15 від 25.02.2016 року, затвердженні рішенням сесії Широківської сільської ради від 31.03.2016 року, знайшли своє підтвердження (а.с. 54-56 т.2), однак вони не впливають на наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки перед судом доведено факт прийняття розпоряджень в умовах реального конфлікту інтересу, і подальше погодження (затвердження) таких розпоряджень Широківською сільською радою, яке мало місце після прийняття розпоряджень та проведення виплат на підставі таких розпоряджень, не скасовує наявність у ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він не мав можливості винести на рішення ради питання свого преміювання, суд розцінює критично, оскільки відповідно до ч.5 ст. 46 Закону "Про місцеве самоврядування", сесії ради скликаються не рідше одного разу на квартал, що не перешкоджає їх скликанню частіше у разі необхідності.

Положення п. 6 рішення сесії Широківської сільської ради № 15 від 25.12.2015 року "Про бюджет сільської ради на 2016 рік", на яке посилається ОСОБА_2 як на підставу законності прийнятих ним розпоряджень про власне преміювання, суд розцінює критично, оскільки вони надають право останньому видавати розпорядження про перерозподіл видатків, а не про власне преміювання, та крім цього, вказане рішення не може суперечити постанові КМУ № 268, як нормативного акту вищої юридичної сили.

Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП за ознакою прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення 25.01.2016 року та 25.02.2016 року, виявлене воно працівниками поліції 11.03.2016 року під час отримання пояснень від ОСОБА_2 та надання ним підтверджуючих документів (а.с.9-10, 138-142 т.1) , що підтвердив в судовому засіданні допитаний як свідок старший оперуповноважений Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_5, тому суд застосовує адміністративне стягнення в межах визначеного ч.3 ст.38 КУпАП строку.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, та з огляду на характер скоєного ним адміністративного правопорушення, яке в розумінні ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" є корупційним, вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення та недопущення вчинення подібних правопорушень в майбутньому.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23,24,27, 33-35, 40-1, ч.2 ст.172-7, 268, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч.2 ст.172-7 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.

Суддя: