Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/233/16-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.04.2016смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Вадовська А.В., при секретареві Кравець Л.В., за участю начальника Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_1, особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, Володимирівського сільського голови Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

за частинами 1 та 2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

30 березня 2016 р. на розгляд Доманівського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне корупційне правопорушення №4, складений прокурором Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3, відносно ОСОБА_2 про вчинення ним правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У протоколі прокурор посилається на те, що Володимирівський сільський голова ОСОБА_2, будучи відповідно п. б пункту 1 ч.1 ст.3 Закону України Про запобігання корупції (далі -Закон) суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч антикорупційному законодавству, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливало на об'єктивність та неупередженість вчинення дій, не вжив заходів щодо недопущення реального конфлікту інтересів, прийняв рішення умовах реального конфлікту інтересів взяв участь у прийнятті рішення колегіальним органом, що стосувалося його приватного інтересу, за наступних обставин.

Установлено, що відповідно до актового запису №12 від 03.05.1993 р. про народження ОСОБА_4 її батьком є ОСОБА_2.

Вказане також підтверджується копією заяви Ф1 на ОСОБА_4.

Так, 02.06.2015 р. до Володимирівської сільської ради надійшла заява ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення останній земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для городництва площею 1,7107 га із земель населеного пункту с.Шевченко Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

Вказане питання 25 червня 2015 р. розглядалось на ХХХІV сесії шостого скликання Володимирівської сільської ради. За результатами розгляду даної заяви депутатами Володимирівської сільської ради та головою Володимирівської сільської ради ОСОБА_2, одноголосно прийнято рішення про надання дозволу на затвердження проекту землеустрою ОСОБА_4

У подальшому, в порушення вимог ст.28 Закону, ОСОБА_2 не повідомив ХХХІV сесію шостого скликання Володимирівської сільської ради про наявність конфлікту інтересів, а саме суперечність між його приватними інтересами та своїми повноваженнями як голови Володимирівської сільської ради та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

За висновком прокурора Літвін В.М. своїми умисними діями вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою у вчиненні правопорушення визнав частково: визнав вину щодо неповідомлення сесії про наявні родинні стосунки з ОСОБА_4, заперечував свою участь у голосуванні при прийнятті рішення за заявою доньки.

Заслухавши прокурора Яроша В.В., який наполягав на притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за інкримінованими порушеннями, ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши письмові докази, приходжу до висновку про відсутність у бездіяльності ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, та події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Такий висновок вбачаю, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, серед іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У частині 1 Закону та ч.2 примітки до ст.172-7 КУпАП визначене поняття реального конфлікту інтересів, за яким під ним слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Виходячи з диспозицій вказаних частин ст.172-7 КУпАП, визначення поняття реального конфлікту інтересів та викладеного обвинувачення у протоколі, прокурор мав довести наявність реального конфлікту інтересів у ОСОБА_2, про який він не повідомив (ч.1 ст.172-7 КУпАП), та прийняття ним рішення в умовах реального конфлікту інтересів (ч.2 ст.172-7 КУпАП).

У ході судового розгляду встановлено, що рішенням №1 від 23.11.2010 р. першої сесії шостого скликання Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області Про підсумки виборів, визнання повноважень обраних депутатів Володимирівської сільської ради та Володимирівського сільського голови ОСОБА_2 обрано Володимирівським сільським головою та визнано його повноваження.

Таким чином, відповідно п. б пункту 1 ч.1 ст.3 Закону ОСОБА_2 дійсно є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Частиною 1 ст.28 Закону визначені обв'язки суб'єктів відповідальності за корупційні правопорушення щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

З долучених до протоколу письмових документів вбачається, що 2.06.2015 р. до Володимирівської сільської ради надійшла заява ОСОБА_4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном 49 років для городництва із земель населеного пункту с.Шевченко Доманівського району Миколаївської області.

Надходження вказаної заяви ОСОБА_2 не заперечував.

З копій форми 1 та актового запису про народження ОСОБА_4 вбачається, що вона є дочкою ОСОБА_2, що останній також не заперечував.

Тобто судом встановлено, що зазначені особи є близькими в контексті абз.4 ч.1 ст.1 Закону.

З копії протоколу №34 від 25.06.2015 р. ХХХІV сесії шостого скликання Володимирівської сільської ради вбачається, що розгляд заяви про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років ОСОБА_4 для городництва із земель населеного пункту с.Шевченко площею 1,7101 га Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області включений під №12 до порядку денного сесії.

Зазначений протокол не містить інформацію про повідомлення сільським головою сесії про наявність у нього конфлікту інтересів. Неповідомлення сесії про родинні стосунки з заявником ОСОБА_4 ОСОБА_2 підтвердив і в ході судового розгляду.

Таким чином, вважаю, що прокурором доведена наявність приватного інтересу ОСОБА_2 у розумінні визначення поняття приватний інтерес у ст.1 Закону.

Як вбачається з копії того ж протоколу сесії при розгляді 12 питання спеціаліст ОСОБА_8 довів до відома присутніх, що на засідання сесії надійшла виготовлена документація Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років ОСОБА_4 для городництва із земель населеного пункту с.Шевченко площею 1,7101 га, яку необхідно затвердити.

Депутат ОСОБА_9 зауважила, що документація вже виготовлена, значить має бути затверджена.

Вказане рішення прийняте одноголосно.

У додаток до протоколу наданий витяг зі списку депутатів Володимирівської сільської ради 6 скликання, які одноголосно 25.06.2015 р. голосували за рішення №12 на ХХХІV сесії. З нього вбачається, що за рішення одноголосно проголосували 12 депутатів.

Кількість депутатів, зазначена у списку відповідає кількості депутатів, зазначених у протоколі сесії.

Так, у протоколі вказано, що на початок роботи сесії присутні 10 депутатів (а.с.19). Після затвердження порядку денного депутат ОСОБА_10 покинув зал (а.с.20). У ході роботи сесії прибули ще депутати ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 (а.с.20, 21), тобто всього брали участь у голосуванні 12 депутатів.

За такого посилання прокурора Яроша В.В. у ході судового розгляду про невідповідність кількості депутатів, що проголосували за вказане рішення, кількості депутатів, що фактично були присутніми, не заслуговує на увагу.

Під час розгляду протоколу прокурор Ярош В.В. наполягав на тому, що ОСОБА_2 брав участь у голосуванні за прийняття рішення №12, посилаючись при цьому на те, що результати голосування за це рішення відображені єдиним словом одноголосно без окремого зазначення голосу сільського голови. Зважаючи на те, що голос сільського голови не зазначений у підсумку голосів ні проти ні утримались, прокурор вважає його відображеним у підсумку одноголосного прийняття рішення.

Проте з такими доводами прокурора погодитися неможливо, зважаючи на наступне.

У ході судового розгляду ОСОБА_2 заперечував свою участь у голосуванні за прийняття рішення №12.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 (член лічильної комісії в роботі ХХХІV сесії) та ОСОБА_7 (секретар тієї сесії) стверджували, що ОСОБА_2 не голосував за вказане рішення. При цьому зауважили, що він, як сільський голова, рідко приймає участь у голосуванні, як правило, голосує при недостатній для прийняття чи неприйняття рішення кількості голосів.

Свідок ОСОБА_6 - член лічильної комісії у роботі ХХХІV сесії пояснив, що дійсно на сесії розглядалася заява дочки ОСОБА_2, про конфлікт інтересів він сесію не повідомляв, чи голосував ОСОБА_2 за прийняття рішення за заявою його дочки, він не пам'ятає, оскільки минув тривалий час.

Свідок ОСОБА_7, яка вела протокол вказаної сесії, зазначила, що під словом одноголосно зазначена кількість депутатів, які голосували за прийняття рішення, голос сільського голови туди не входив. При голосуванні сільським головою його голос відображений окремо. Відсутність зазначення у протоколі при прийнятті рішень даних про голосування сільського голови свідчить про те, що він не голосував за питання.

Вважаю пояснення свідка ОСОБА_7 такими, що відповідають дійсності та спростовують посилання прокурора про участь ОСОБА_2 в голосуванні за прийняття рішення №12.

Така оцінка пояснень свідка обґрунтовується тим, що зі змісту протоколу №34 від 25.06.2015 р. ХХХІV сесії шостого скликання Володимирівської сільської ради вбачається, що у разі участі сільського голови у голосуванні його голос відображався окремо. Зокрема про це свідчать результати голосувань за прийняття порядку денного, питань №№1, 8, при цьому жодного разу голос сільського голови не зазначений у голосах, що утримались, тобто не взяли участь у голосуванні.

Зазначене дає підстави вважати, що не зазначення окремо голосу сільського голови у підсумку голосування за питання №12 свідчить на підтвердження пояснень ОСОБА_2 та в силу конституційного принципу презумпції невинуватості має трактуватися на користь особи, що притягається до відповідальності.

Будь-яких доказів на спростування пояснень ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7 прокурором суду не надано. Його посилання на те, що ОСОБА_2 та свідки при проведенні перевірки вказували на участь голови у голосуванні, а в судовому засіданні змінили свідчення, не заслуговують на увагу, зважаючи на наступне.

З долучених до протоколу письмових пояснень ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_2 вбачається, що жоден з них, в тому числі і ОСОБА_2, не вказував на участь сільського голови у голосуванні за питання №12.

Зважаючи на вищевикладене, вбачаю відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_2

Оцінивши докази у відповідності зі ст.252 КУпАП, вважаю також відсутнім і склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, з урахуванням нижче викладеного.

Як зазначено вище, у ході судового розгляду вважаю доведеною прокурором наявність приватного інтересу ОСОБА_2

Проте, вважаю, що прокурор не довів наявність реального конфлікту інтересів, як складової складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Так, при викладенні суті правопорушення прокурором Лісовцем М.Ю. у протоколі, як і в судовому засіданні прокурором Ярошем В.В., не наведені дані та не підтверджено належними доказами наявність суперечності між приватним інтересом ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями як сільського голови, що впливала на об'єктивність або неупередженість при прийнятті рішення.

Зі змісту протоколу фактично особі в провину поставлені наявні родинні стосунки з ОСОБА_4, про які він не повідомив сесію, без зазначення у чому саме полягає суперечність між приватним інтересом ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями і як ця суперечність вплинула на обєктивність або неупередженість прийняття рішення за заявою ОСОБА_4

Крім цього, рішенням №12 затверджений Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 49 років ОСОБА_4 для городництва із земель населеного пункту с.Шевченко площею 1,7101 га.

При прийнятті рішення №12 сесія керувалася повноваженнями, наданими їй Законами України Про місцеве самоврядування в Україні, Про землеустрій та Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.186 ЗК України підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Докази невідповідності наданого ОСОБА_4 на затвердження Проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації суду прокурором не надані.

Дані про скасування вказаного рішення з підстав невідповідності його чинному законодавству суду також не надані, тобто рішення є чинним.

За такого в силу ч.17 ст.186 ЗК України сесія не мала підстав для відмови у погодженні документації із землеустрою, а тому повідомлення чи неповідомлення ОСОБА_2 про наявність у нього родинних стосунків з заявником ОСОБА_4 жодним чином не впливало на прийняття рішення за її заявою.

Вплив на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання службових повноважень є складовою реального конфлікту. Відсутність такого впливу свідчить і про відсутність реального конфлікту, що в свою чергу не тягне відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП через відсутність об'єктивної сторони складу зазначеного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що доказів, які підтверджують вину ОСОБА_2, не надано, а тому провадження по справі підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.221, 283, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити відносно ОСОБА_2 провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набуває законної сили через 10 днів, якщо не буде оскаржена.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя :ОСОБА_15