АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/317/16 Справа № 695/906/16-п Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 172-7 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Швидкий Д.М., за участю прокурора Криворучка Р.О. та особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, що надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою керівника Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду м. Черкаси від 06 квітня 2016 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу у ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючу секретарем Антипівської сільради, яка являється депутатом Антипівської сільради,

звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрито.

З постанови міськрайонного суду вбачається, що ОСОБА_3, будучи депутатом Антипівської сільської ради по округу №8 (рішення сесії Антипівської сільської ради № І-І/УІІ від 12.11.2015 «Про визнання повноважень депутатів Антипівської сільської ради») та являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч вимогам ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів та не повідомила, ні в усній, ні в письмовій формі головуючого сесією та депутатів на сесії Антипівської сільської ради Золотоніського району про наявність реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між приватним інтересом та своїми представницькими повноваженнями.

Так вона 12.11.2015 року, перебуваючи в адміністративному приміщенні Антипівської сільської ради, розташованого за адресою: с. Антипівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Незалежності, 90, як депутат сільської ради 7 скликання прийняла участь в роботі сесії сільської ради і особисто проголосувала в своїх інтересах за прийняття рішень: №1-7/УІІ від 12.11.2015 «Про обрання секретаря сільської ради», відповідно до п.2 якого, секретарем сільської ради обрано ОСОБА_3, № 1-9/УІІ від 12.11.2015 «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування секретарем сільської ради», відповідно до п.1 якого, секретарю сільської ради присвоєно 11 ранг посадової особи 5 категорії, №1-10/УІІ від 12.11.2015 «Про умови оплати праці секретарю сільської ради», відповідно до п.1 якого секретарю сільської ради встановлені виплати, в результаті чого допустила виникнення реального конфлікту інтересів в своїй депутатській діяльності.

Суд першої інстанції визнав, що своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п.п.1,2,4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо невжиття заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів, зокрема не повідомила ні в усній, ні в письмовій формі колегіальний орган, а саме головуючого сесією та депутатів на сесії про наявність реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, однак звільнив останню від адміністративної відповідальності за малозначністю, з закриттям адміністративного провадження.

Підставами для звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_3 стали позитивні характеристики останньої за місцем проживання та роботи, відсутність матеріальних або нематеріальних збитків діяння, особливого службового становища останньої, даних про недійсність або незаконність її обрання на посаду секретаря сільської ради.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.04.2016 року через невідповідність його висновків фактичним обставинам справи, просить ухвалити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, однак безпідставно визнав діяння останньої малозначним без належних для цього підстав.

Заслухавши міркування прокурора про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі з наведених в ній мотивів, думку ОСОБА_3 про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, оскільки її дії містять ознаки малозначності, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Статтею 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися правил депутатської етики, зокрема не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях і керуватися у своїй діяльності та поведінці загальновизнаними принципами порядності, честі і гідності. На депутатів місцевих рад поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Виходячи із загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління Державної служби України № 214 від 04.08.2010, п. 3.6, розділу III яких вказує, що у разі виникнення конфлікту інтересів у державного службовця (рекомендовані посадовим особам органів місцевого самоврядування), який входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії, ради тощо), такий державний службовець не повинен брати участь у прийнятті рішення, якщо його неучасть не впливає на повноваження цього органу. У разі якщо неучасть державного службовця, у якого виник конфлікт інтересів і який входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати повноважень цим органом, участь такого державного службовця у прийнятті рішень має здійснюватись під контролем.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 згідно рішення сесії Антипівської сільської ради № І-І/УІІ від 12.11.2015 «Про визнання повноважень депутатів Антипівської сільської ради», визнана депутатом Антипівської сільської ради по округу №8, тобто відповідно до п.п. «б» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Всупереч вимогам ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_3 12.11.2015 року, як депутат сільської ради 7 скликання прийняла участь в роботі сесії сільської ради і особисто проголосувала в своїх інтересах за прийняття рішень: №1-7/УІІ від 12.11.2015 «Про обрання секретаря сільської ради», відповідно до п.2 якого, секретарем сільської ради обрано ОСОБА_3, № 1-9/УІІ від 12.11.2015 «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування секретарем сільської ради», відповідно до п.1 якого, секретарю сільської ради присвоєно 11 ранг посадової особи 5 категорії та №1-10/УІІ від 12.11.2015 «Про умови оплати праці секретарю сільської ради», відповідно до п.1 якого секретарю сільської ради встановлені виплати, чим допустила виникнення реального конфлікту інтересів в своїй депутатській діяльності.

Факт присутності ОСОБА_3 на засіданні 1 сесії 7 скликання Антипівської сільської ради 12.11.2015 року та її участь в голосування по прийняттю вказаних вище рішень підтверджується протоколом засідання Антипівської сільської ради від 12.11.2015 року.

При цьому, ОСОБА_3 ні перед, ні під час проведення вказаної сесії Антипівської сільської ради, жодним чином не повідомила голову, або інших депутатів Антипівської сільської ради про наявний конфлікт особистих інтересів та повноважень, як депутата сільської ради при розгляді вищевказаних питань, про що свідчать пояснення голови Антипівської сільради ОСОБА_5, що містяться в матеріалах адміністративної справи на а.с.46 та самої ОСОБА_3, які вона дала суду першої та апеляційної інстанції.

З огляду на наведене прихожу до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

При цьому, погоджуюсь з доводами міськрайонного суду про наявність в справі всіх підстав та можливість звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 у звязку з малозначністю діяння, враховуючи дані про особу винної, яка позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, обставини вчиненого правопорушення, зокрема те, що її діями не заподіяно нематеріальних або матеріальних збитків, відсутність у неї особливого службового становища, а також того, що в справі відсутні дані про недійсність або незаконність обрання ОСОБА_3 на посаду секретаря сільради.

При цьому також враховується те, що голова Антипівської сільради ОСОБА_5, який висунув кандидату ОСОБА_3 на посаду секретаря сільради та інші присутні на сесії депутати знали про наявний конфлікт інтересів і ніяким чином не сприяли у його вирішенні та усуненні.

Керуючись ст.ст. 280, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Золотоніського міськрайонного суду м. Черкаси від 06 квітня 2016 року, якою ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрито, залишити без змін, а апеляційну скаргу керівника Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Д. М. Швидкий