Справа № 298/359/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2016 м. Ужгород

Суддя Апеляційного суду Закарпатської області Феєр І.С., перевірив апеляційне подання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури на постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13.04.2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-7 КУпАП.

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та на підставі ст.22 цього Кодексу його звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення з оголошенням усного зауваження.

28.04.2016 року прокурор, не погоджуючись із рішенням суду подав апеляційне подання, у якому просить постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13.04.2016 року скасувати, та прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Вивчивши апеляційне подання та матеріали адміністративної справи, апеляційний суд уважає, що апеляційне подання прокурора підлягає поверненню з таких підстав.

Згідно рішення Конституційного Суду України №3-рп/2010 від 27.01.2010 року апеляційне оскарження судового рішення можливе у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ (1697-18) внесені зміни до ст. ст.7, 287, 294 КУпАП.

Вказані зміни, відповідно до розділу XII прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10. 2014 року №1697-VІ (1697-18), набрали чинності з наступного дня після його опублікування, зокрема, з 26.10.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП (з врахуванням внесених до неї змін від 14.10.2014 року) постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

-2-

Внесеними 14.10.2014 року змінами до ч.2 ст.294 КУпАП (підп.2 п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру») прокурора виключено зі складу субєктів апеляційного оскарження постанови суду в справі про адміністративні правопорушення, за винятком випадку, визначеного в ч.5 ст.7 КУпАП, а саме коли прокурор здійснює «нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян».

Отже, у вищезазначеній статті КУпАП дано вичерпний перелік субєктів, які наділені правом оскаржувати постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, і прокурор до цього кола субєктів не входить.

Відповідно до ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справах про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами ( посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що вона передбачає тільки право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, повязаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт, але за правопорушення, повязані з корупцією, він не застосовується.

Таким чином, посилання в апеляційному поданні прокурора на ст.250 КУпАП, згідно з якою обовязковою є лише участь прокурора в розгляді справ судом при провадженні в справах про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією (статті 172-4 172-9 КУпАП), не може бути прийняте судом до уваги та спростовується вищезазначеними правовими нормами.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурор не наділений повноваженнями оскаржувати постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13.04.2016 року щодо ОСОБА_1.

За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати аналогію закону й відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП зобовязаний повернути апеляційну скаргу, особі яка її подала.

Керуючись ч.5 ст.7, ст.287, ч.2 ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційне подання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13.04.2016 року щодо ОСОБА_1 - повернути прокурору Наговському М.М..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: