АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати через неправильне застосування судом норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що рішення суду про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення ґрунтується лише на поясненнях самого ОСОБА_3, які суддя безпідставно взяв до уваги та поклав у основу судового рішення. Такі свідчення не підтверджуються іншими матеріалами справи та спростовуються показаннями свідка ОСОБА_4 Невірним також вважає висновок суду про те, що зіткнення відбулося, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_3 вже закінчував розворот, оскільки з матеріалів справи, зокрема пояснень свідка ОСОБА_4, фотознімків, схеми ДТП та характеру пошкоджень вбачається, що його автомобіль знаходився перпендикулярно смугам руху. Вважає також неналежним та недопустимим доказом у справі висновок автотехнічного дослідження №46/2015.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення слідує, що 25 листопада 2015 року щодо ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що він, керуючи автомобілем «ГАЗ 33020111», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по Брест-Литовському шосе, при розвороті ліворуч, не пропустив автомобіль «Pegueot Partner», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого відбулося зіткнення між даними автомобілями. В подальшому, по інерції, автомобіль «ГАЗ 33020111»,д.н.з. НОМЕР_1, відкинуло на автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з.НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до механічних пошкоджень трьох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.16.3 ПДР.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції, допитавши учасників ДТП, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у порушенні п.16.3 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на це, суддя на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрив провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таке рішення суду обґрунтовано тим, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3, пересвідчившись у безпечності свого маневру, виконував розворот у передбаченому для цього місці, у той час, як ОСОБА_2, перетнувши розмітки 1.2, 1.11, 1.16.1, нехтуючи правилами дорожнього руху, рухаючись по узбіччю, здійснив зіткнення з автомобілем «ГАЗ» під керуванням ОСОБА_3 Зіткнення відбулося у момент, коли ОСОБА_3 вже закінчував маневр, оскільки його автомобіль (без причіпа), проїхавши обидві смуги руху, перебував у місці для розвороту.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про відсутність у діянні ОСОБА_3 порушення п.16.3 Правил дорожнього руху, що є складом правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 25.11.2015 року, в межах якого проводиться розгляд справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 ставиться в провину порушення п.16.3 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді про те, у діянні ОСОБА_3 не вбачається порушення саме п.16.3 ПДР України, оскільки місцем здійснення ДТП не є перехрестя, проїзд яких регулює розділ 16 ПДР.

Зазначене підтверджується і даними висновку експертного автотехнічного дослідження № 46/2015 від 30.11.2015 року про те, що в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_3 регулюються положеннями п.10.4 та 12.3 Правил дорожнього руху.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи поданої апеляційної скарги про те, що суддя безпідставно закрив провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3

Таким чином, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність у діянні ОСОБА_3 порушення п.16.3 Правил дорожнього руху, та на законних підставах закрив провадження за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим, суд залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз