АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2536/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Грицай К.М.
Провадження № 33/789/36/16 Доповідач - Кунець І.М.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 р. Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області Кунець І.М.,

з участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_2 за його апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. в дохід держави.

Згідно з постановою ОСОБА_2 01.03.2016 року близько 19 год. 20 хв. в м.Тернополі по вул. Руська Дамба Тернопільського ставу, керуючи транспортним засобом марки "Zuzuks Grand Vitara", державний номерний знак НОМЕР_1, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen Т4", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, той в свою чергу зіткнувся з транспортний засобом марки "ЗАЗ ТF 698 К" державний номерний знак 200012, під керуванням водія ОСОБА_4 , той в свою чергу зіткнувся з транспортним засобом марки "ВАЗ-21070" державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3 б; 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати щодо нього, замість адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами - адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень. Апелянт вважає постанову суду в частині накладення стягнення незаконною та необґрунтованою та винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права. При накладенні стягнення суд не врахував, що раніше до адміністративної відповідальності він не притягався, працює автомобільним перевізником і доходи від цієї дільності є єдиним джерелом утримання сім'ї, він має на утриманні малолітню дитину. Також ОСОБА_2 вважає, що характер скоєного ним правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування цим правом, а тому накладене стягнення є для нього надмірно суворим. Також справа була розглянута судом у його відсутності і його не було повідомлено про місце і час її розгляду. Окрім того, ОСОБА_2 подано клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги на вказану постанову.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу і просить задовольнити її, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку подання апеляційної скарги на вказану постанову суду, то воно до уваги не береться, оскільки апеляційна скарга подана в межах строку встановленого законом на її оскарження і вона підлягає розгляду.

Щодо доводів ОСОБА_2 про необхідність зміни постанови суду першої інстанції в частині призначеного йому виду адміністративного стягнення, то вони заслуговують на увагу, а тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Разом з тим стверджування в постанові суду про те, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не відповідає дійсності, оскільки таке апелянтом заперечується і жодних даних, які б це підтверджували, в матеріалах справи немає.

Отже, суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_2, який не був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, що є порушенням вимог закону.

Так, у відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Не сповістивши правопорушника про час та місце розгляду справи, суд не тільки порушив його право розглядати справу у його присутності, але й інші права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката.

Тобто судом порушено право на захист ОСОБА_2, що є його невід'ємним правом.

Зі змісту п.2.5 рішення Європейського Суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі Жук проти України вбачається, що суди, розглядаючи справу без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

Також, розглянувши справу у відсутності ОСОБА_2, суд в порушення ст.280 КУпАП не дослідив всіх обставин, які підлягають з'ясуванню, в тому числі і тих, які наведено в апеляційній скарзі, що також дає підставу вважати ухвалене рішення незаконним.

Згідно апеляційної скарги та матеріалів справи ОСОБА_2 вину свою у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.34 КУпАП є обставиною, що пом'якшує відповідальність. До адміністративної відповідальності він раніше не притягався і в справі відсутні обставини, що обтяжують відповідальність. Також ОСОБА_2 має на утриманні малолітню дитину і працює автомобільним перевізником (фізичною особою- підприємцем) і доходи, які він отримує, є єдиним джерелом утримання сім'ї. Вказане підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку та ксерокопією про народження дочки, які долучені ОСОБА_2 до апеляційної скарги.

Виходячи із наведеного, є підстави не застосовувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення в виді позбавлення права керування транспортними засобами, а призначити його в виді штрафу, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 23. 32, 33-35, 248, 280, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Вважати ОСОБА_2 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП до адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

В решті вказану постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Тернопільської області: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Тернопільської області І.М. Кунець