П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Андрушівки,Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_2, проживаючого в АДРЕСА_1

якою провадження у справі за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, закрито.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1, ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 30 жовтня 2015 року в 23 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 15 по вул. В.Кільцевій дорозі в м. Києві, в порушення п.п. 13.1, 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не дотримався безпечної швидкості та дистанції до автомобіля «Мазда», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння, що знижує увагу чи швидкість реакції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасуватипостанову суду, та прийняти нову, якою визнати його невинним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин. При цьому він вказує, що у зв'язку з його перебуванням та перебуванням його захисника на лікуванні, він неодноразово звертався з клопотаннями до суду першої інстанції про відкладення розгляду справи, проте суд проігнорував його клопотання. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що він не отримував судових викликів та повідомлень про відкладення судового розгляду, у зв'язку з чим він не був присутнім при винесенні постанови від 09 березня 2016 року, а результати розгляду провадження щодо нього знайшов в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР).

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно встановлено необхідні для вирішення справи обставини, висновки суду не відповідають дійсним обставинам, а постанова винесена з порушенням норм процесуального права, а тому, на його думку, є незаконною та підлягає скасуванню.

Апелянт звертає увагу, що судом не взято до уваги його доводи про те, що не він був за кермом автомобіля, у зв'язку з чим він і відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення та проходити медичний огляд, в той же час суд взяв до уваги показання свідків та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), які нібито стверджують, що за кермом перебував саме він.

ОСОБА_2 зазначає, що в першому судовому засіданні повідомив суд про присутність в приміщенні суду особи, яка в день ДТП безпосередньо була за кермом автомобіля, та яка бажає дати показання, проте судом було відхилене таке клопотання у зв'язку з відсутністю в судовому засіданні потерпілої та свідків - співробітників патрульної служби, а тому засідання було відкладено на 24 лютого 2016 року.

Апелянт звертає увагу, що в наступне судове засідання, 24 лютого 2016 року, у зв'язку з перебуванням його захисника на лікарняному безпосередньо подав клопотання до канцелярії суду про відкладення судового засідання, проте, як слідує з тексту постанови саме в цей день були допитані як потерпіла, так й свідки, у зв'язку з чим він був позбавлений права задати їм запитання.

ОСОБА_2 зазначає, що в судове засідання 09 березня 2016 року не з'явився, оскільки вже сам захворів, про що повідомив суд, а тому не був присутнім при вирішення провадження щодо нього. Апелянт заперечує, що керував власним автомобілем в момент ДТП, оскільки перебував в стані алкогольного сп'яніння, про що також повідомив суд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доводи ОСОБА_3, її захисника ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 09 березня 2016 року задоволенню підлягає, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів провадження, його розгляд був призначений на 12 лютого 2016 року, потім відкладений на 24 лютого 2016 року, а 09 березня 2016 року було прийняте рішення про закриття провадження у справі у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_2 стверджує, що в день ухвалення постанови, 09 березня 2016 року він в суді присутнім не був, у зв'язку з хворобою, що підтверджується його заявою (а.с.38), в якій він просить відкласти засідання на іншу дату у зв'язку з погіршенням його стану здоров'я.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до супровідного листа (а.с. 39), 11 березня 2016 року ОСОБА_2 була направлена копія постанови суду від 09 березня 2016 року, проте дані про дату отримання ним судового рішення в матеріалах провадження відсутні.

Крім того, як заявляє ОСОБА_2, про прийняте рішення він дізнався 24 березня 2016 року, отримавши інформацію з ЄДРСР, та 28 березня 2016 року подав апеляційну скаргу.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутнім при оголошенні постанови судді, а в матеріалах справи відсутні дані про отримання ним судового рішення, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає розгляду.

З огляду на викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушено право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на участь в суді, що є підставою для скасування судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що в його діях відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, оскільки він не керував автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_2 підтвердив доводи, викладені в апеляційній скарзі, стверджуює, що в момент ДТП його автомобілем керував ОСОБА_6 Він не заперечує обставин дорожньо-транспортної пригоди та факт відмови від проходження тесту на стан сп'яніння, пояснюючи це тим, що він не був водієм.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він на прохання ОСОБА_2 інколи виконував функції водія, та відвозив його додому. Оскільки 30 жовтня 2015 року ОСОБА_2 вживав спиртні напої, він на прохання останнього на автомобілі «Фольксваген» відвозив його додому. Проїжджаючи на вул. В.Кільцевій дорозі в м. Києві він відволікся та допустив зіткнення з автомобілем «Мазда» під керуванням водія ОСОБА_3 До останньої він відразу не підходив, оскільки ОСОБА_2 дав йому свою кредитну картку, та він пішов знімати готівку в банкоматі, щоб розрахуватись з потерпілою. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_2 і сказав, що приїхав поліцейський патруль, а тому просив прийти, не знімаючи грошей. Свідок стверджує, що він був за кермом автомобіля в момент ДТП.

Суд не приймає його показання як доказ невинуватості ОСОБА_2, оскільки вони не узгоджуються як з показаннями самого ОСОБА_2, так і з показаннями потерпілої ОСОБА_3, матеріалами провадження.

Показання свідка ОСОБА_6 є непереконливими, мітять розбіжності від показань ОСОБА_2 в деталях. Крім того, суд зазначає, що на час ДТП ОСОБА_2 був його роботодавцем і ОСОБА_6 був від нього в певній матеріальній залежності.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що під час ДТП, яка відбулася 30 жовтня 2015 року в 23 год. 30 хв. по вул. В.Кільцевій дорозі в м. Києві, з автомобілем «Мазда», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, яким вона керувала, здійснив зіткнення автомобіль «Фольксваген», який рухався позаду неї. Вона стверджує, що автомобілем «Фольксваген» керував ОСОБА_2, інших осіб в момент ДТП в автомобілі не було. ОСОБА_2 сів до неї в автомобіль та намагався владнати ситуацію. Від нього було відчутно запах алкоголю, але в цей час до них під'їхав автомобіль патрульної поліції, після чого співробітники поліції почали оформляти ДТП.

Потерпіла стверджує, що ОСОБА_2 не говорив їй, що за кермом його автомобіля була інша особа. Лише через деякий час, після того як ОСОБА_2 здійснив дзвінок по телефону, ОСОБА_6 прийшов і заявив, що він є водієм автомобіля «Фольксваген».

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_7 пояснив, що виїжджав на прохання свої сестри, ОСОБА_3, на місце ДТП. Суд не приймає його показання як доказ винуватості ОСОБА_2, оскільки він не був очевидцем ДТП, не може підтвердити факт того, хто був за кермом автомобіля «Фольксваген».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2015 року водій автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечної швидкості та дистанції до автомобіля «Мазда», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого здійснив з ним зіткнення.

Зазначені в протоколі обставини відповідають схемі ДТП (а.с. 5), відповідно до якої транспортні засоби отримали такі пошкодження: автомобіль «Мазда» пошкоджений в кришку заднього багажника, задній бампер, номерний знак, автомобіль «Фольксваген» - розбита ришітка радіотара, пошкоджений передній бампер, кришка капоту.

Відмова від проходження ОСОБА_2 на стан алкогольного чи іншого сп'яніння підтверджується показаннями самого ОСОБА_2, який пояснив свою відмову тим, що не він керував транспортним засобом.

На підставі досліджених доказів, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 30 жовтня 2015 року в 23 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 15 по вул. В.Кільцевій дорозі в м. Києві, в порушення п.п. 13.1, 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не дотримався безпечної швидкості та дистанції до автомобіля «Мазда», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження, та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння, що знижує увагу чи швидкість реакції, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст. 124 КУпАП як порушення ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, та за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_2 на участь в судовому розгляді, постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки, відповідно до ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення закінчився, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 року задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 березня 2016 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, скасувати.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун