Справа № 466/2180/16-п Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 33/783/275/16 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року апеляційний суд Львівської області в складі судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 березня 2016 року, -

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Львова, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та позбавлено його права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 14.02.16 р. о 17.30 год. у м. Львові по просп.. Чорновола, 45 керував транспортним засобом марки «Seat Cordoba», д.н.з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння, порушивши п. 2.9 а ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

На дану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову змінити, застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком до п'ятдесят годин.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не заперечує своєї вини, розкаюється у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягався, вказує, що його тимчасові заробітки пов'язані з керуванням транспортним засобом, що є єдиним джерелом його доходу для утримання сім'ї. Просить врахувати, що у нього є сім'я, дружина та двоє дітей, з 2013 року він проходить лікування від гепатиту «С», «В».

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги та його захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив застосувати стягнення у вигляді громадських робіт або штрафу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1, не оспорюючи правильності кваліфікації скоєного ним правопорушення пояснив, що проходить лікування від гепатиту «С» і «В» та приймає відповідні лікарські препарати, які містять наркотичні речовини. Вказав, що дія даних препаратів становить шість годин, керував транспортним засобом після спливу часу дії цих препаратів. Наголошує, що транспортним засобом користується у вихідні дні.

На переконання суду, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, не оскаржується в апеляційній скарзі, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу серії АП 2 № 174610 від 14.02.2016 р. (а.с. 1 ), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 229 від 14.02.2016 р., згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп'яніння (а.с. 3).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Щодо вимоги апелянта про застосування до нього стягнення у вигляді громадських робіт, то таке санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено.

Судом першої інстанції дотримані вимоги закону при розгляді даної справи та накладено адміністративне стягнення у відповідності з вимогами ст. 33, 36 КУпАП та у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню. Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 15 березня 2016 року якою ОСОБА_1 визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та позбавлено його права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.- залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.