АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/3056/16-п Головуючий суддя І інстанції Шинкарчук Я.А.
Провадження № 33/790/308/16 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2016 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника - адвоката Бессонової О.М., потерпілої ОСОБА_4, її представника - адвоката Масло П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2016 року про притягнення

ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2,

до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2016 року постановою судді Харківського районного суду Харківської області Трифонова Руслана Олександровича визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 51 грн.

Суд першої інстанції встановив, що 16 березня 2016 року о 10 год. ОСОБА_2, знаходячись на території дитячого садочку «Теремок» в смт.Пісочин по вул.Квартальній висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці на адресу ОСОБА_4, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним рішенням судді, потерпіла ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним за ст.173 КУпАП, тобто у дрібному хуліганстві, пов*язаному з нанесенням їй образ у вигляді нецензурної лайки, ударів, із зазначенням правильного часу та місця скоєння адміністративного правопорушення : 16 березня 2016 року о 16 год. на території дитячого садка «Теремок» в смт Пісочин по вул.Шевченка; призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення, яке відповідає ступеню тяжкості скоєного ним адміністративного правопорушення, буде запобігати скоєнню правопорушень ОСОБА_2 та сприяти його вихованню в дусі додержання законів, а також захистить її від незаконних посягань з його боку. Потерпіла зазначає, що в оскаржуваній постанові суд невірно зазначив час скоєння адміністративного правопорушення «о 10 год.», тоді як воно мало місце о 16 годині; невірно зазначено і адреса дитячого садка по вул.Квартальній, тоді як дитячий садок розташований по вул.Шевченка в смт. Пісочин. Окрім того, потерпіла посилається на те, що під час конфлікту ОСОБА_2 ображав не тільки її, а й ОСОБА_6, кидався до них у бійку, кожній із них наніс удари без спричинення тілесних ушкоджень. Після цієї події у неї (ОСОБА_2) погіршився стан здоров*я, а також агресивні дії ОСОБА_2 психологічно травмували його дитину, яка була присутня під час конфлікту. Оскільки ОСОБА_2 не визнавав факту нанесення їй ударів, на думку потерпілої, це свідчить про невизнання ним вини у скоєнні адміністративного правопорушення, а тому судом невірно визнано пом*якшуючою обставиною визнання ним вини, зазначене має бути виключене із тексту постанови. Враховуючи викладені обставини, апелянт вважає, що до ОСОБА_2 має бути застосоване інше, більш суворе стягнення, аніж штраф.

Одночасно ОСОБА_4 заявила клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилається на те, що справа розглянута за її відсутності, без виклику у судове засідання, а копію оскаржуваної постанови вона отримала 05 квітня 2016 року та протягом 10 днів з цієї дати звернулась із апеляційною скаргою.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_4 та її представника в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думку ОСОБА_2 та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд.

Доводи апелянта про невірне зазначення у постанові суду часу скоєння адміністративного правопорушення та адреси дитячого садочку, хоча і заслуговують на увагу, але не є підставою для скасування судового рішення. Час скоєння адміністративного правопорушення «о 10 год.» дійсно зазначений судом першої інстанції помилково, оскільки і протокол про адміністративне правопорушення, і додані до нього матеріали свідчать, що подія адміністративного правопорушення мала місце о 16 год. Оскільки вказана помилка є технічною та очевидною, на суть прийнятого судом рішення не впливає, суд першої інстанції не позбавлений можливості внести відповідні виправлення у мотивувальну частину постанови як за власною ініціативою, так і за заявою потерпілої ОСОБА_4 Що стосується адреси дитячого садочку «Теремок» в смт. Пісочин «вул.Квартальна», саме така адреса зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення №032423, інших офіційних даних щодо юридичної адреси цього закладу в матеріалах справи немає, не надані такі докази і апелянтом. А тому можливість внесення виправлень (уточнень) в постанову в цій частині може бути розглянута судом першої інстанції за наявності заяви потерпілої та належних доказів на підтвердження зазначених обставин

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 16 березня 2016 року ОСОБА_2, знаходячись на території дитячого садка «Теремок» в смт Пісочин висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці на адресу ОСОБА_4 (а.с.1). Про інші фактичні обставини, на які посилається апелянт, а саме - образи на адресу ОСОБА_6, намагання вчинити бійку, нанесення ударів їй та ОСОБА_6, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, а тому суд позбавлений можливості надавати оцінку обставинам, які не ставилися у провину ОСОБА_2 У зв*язку з цим необґрунтованим є і посилання потерпілої ОСОБА_4 на безпідставне врахування судом першої інстанції обставини, що пом*якшує відповідальність за скоєння адміністративного правопорушення - визнання ОСОБА_2 своєї вини та щирого каяття, оскільки саме таке ставлення до вчиненого ОСОБА_2 виявляв як при складенні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Апеляційний суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи у сукупності, в тому числі існування тривалих конфліктних відносин між ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_4, яка є матір*ю його колишньої дружини; вчинення хуліганських дій, хоча і в громадському місці, але на грунті неприязних сімейних відносин, пов*язаних зі спірними питаннями щодо побачень ОСОБА_2 з його малолітньою донькою; наявності обставин, передбачених ст.34 КУпАП, які пом*якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме - ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та щиро розкаявся; відсутності обставин, передбачених ст.35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2; суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах, визначених ст.173 КУпАП, що в повній мірі відповідає меті досягнення виховного впливу на правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Таким чином, підстав для скасування постанови суду від 04 квітня 2016 року за доводами апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_4 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_4 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко