Справа № 350/9/16-п
Провадження № 33/779/65/2016
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Бейко А.М. А. М.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

та його захисника адвоката Чекіля Р.І.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в :

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців та стягнуто судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 29.12.2015 року о 21.00 год. в с. Н.Струтин по вул. Грушевського керуючи автомобілем НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної швидкості руху, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Камаз», д.н.з. НОМЕР_2. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.11.2, 11.3, 12.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, заперечуючи свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення, вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою, прийнятою при неповному та необ'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, неповній оцінці всіх доказів по справі. Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №170561 від 31.12.2015 року є недопустимим доказом по справі, оскільки, всупереч вимогам п.п.6.3, 6.4 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року, складений неналежною особою. А саме, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення повинен був складати заступник начальника СВ Рожнятівського відділення поліції, майор поліції ОСОБА_4, оскільки він же складав план схему місця ДТП і відбирав у нього пояснення з цього приводу, однак протокол складений інспектором ОСОБА_9

Крім цього, вважає схему місця ДТП від 29.12.2015р.неналежним та недопустимим доказом по справі, у зв'язку з тим, що на ній, всупереч вимогам п.6.1. Інструкції, не зазначено ширину узбіччя, де знаходився його автомобіль; схема не підписана майором поліції ОСОБА_4 та не містить анкетних даних понятих. Крім того, розміщення слідів ДТП (місце зіткнення автомобілів, розміщення автомобіля CHEVROLET AVEO після ДТП) на схемі не відповідає зафіксованим слідам на відео.

Також зазначає, що фотографії з місця ДТП не дають повного й чіткого уявлення про обстановку ДТП, зокрема, не можливо встановити на чиїй смузі руху відбулося зіткнення автомобілів.

Вважає, що суд першої інстанції неправомірно врахував пояснення водія автомобіля «Камаз» ОСОБА_5, оскільки вони є неправдивими. Так, свідчення ОСОБА_5 про перебування в тверезому стані під час ДТП 29.12.2015р. повністю спростовуються постановою Рожнятівського районного суду від 08.02.2016р., якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за керування автомобілем 29.12.2015р. у стані алкогольного сп'яніння. Також апелянт вказує, що рухався на автомобілі по своїй смузі, а коли побачив «Камаз» то скерував автомобіль ближче до узбіччя, однак «Камаз» виїхав на його смугу руху та зіткнувся з його автомобілем, що й підтвердив свідок ОСОБА_6, який знаходився в момент ДТП в його автомобілі. Також посилається на те, що судом не могли братися до уваги пояснення понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, один з яких є родичем ОСОБА_5, а інший його колегою по роботі.

Просить постанову Рожнятівського районного суду від 28 березня 2016 року скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просять її задовольнити, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особистості правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин ,установлених при розгляді справи ,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2№ 170561 від 31 грудня 2015 року, ОСОБА_2 29.12.2015 року приблизно 21.00 год. керуючи транспортним засобом марки «Шевролет Авео», д.н.з. НОМЕР_3 на автодорозі в с. Н.Струтин по вул. Грушевського Рожнятівського району Івано-Франківської області не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_2, який рухався на зустріч, при цьому пошкодивши його, чим порушив вимоги п.п.11.2, 11.3, 12.1 ПДР України.

До вищевказаного протоколу була долучена схема огляду місця події від 29.12.2015року на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення транспортних засобів, сліди юзу залишені на дорозі від коліс транспортного засобу марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_2 та відповідні результати виміру відстаней, які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Вважаю, що доводи ОСОБА_2 та його захисника адвоката Чекіля Р.І. про те , що вказані протокол про адміністративне правопорушення та схема огляду місця події не можуть бути визнані допустимими доказами , оскільки складені з порушенням Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року по справі є неспроможними.

Так, відповідно до ст..251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення складений інспектором Рожнятівського ВП ст.. лейтенантом поліції ОСОБА_9 , який відповідно до вимог ст.1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р.№1395. мав право складати такий протокол.

Апеляційний суд приймає до уваги, що схема місця огляду місця дорожньо-транспортної пригоди в порушення вимог вищевказаної інструкції не підписана працівником патрульної служби МВС та відсутні анкетні дані щодо понятих та інших осіб , які підписали цей документ.

Разом з цим , вищевказана схема місця огляду дорожньо-транспортної пригоди була оцінена судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.252 КУпАП , відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зокрема, під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що вищевказана схема місця огляду дорожньо-транспортної пригоди дійсно була складена на місці події заступником начальника СВ Рожнятівського відділення поліції майором ОСОБА_4 за участю понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Зі змісту пояснень ОСОБА_2 та зі змісту його апеляційної скарги вбачається , що він не заперечує вищевказаний факт, однак вважає, що вказані в схемі місця огляду дорожньо-транспортної пригоди дані не відповідають фактичним обставинам.

Разом з тим, в судовому засіданні, були допитані в якості свідків заступник начальника СВ Рожнятівського відділення поліції ОСОБА_4 та поняті ОСОБА_8 і ОСОБА_7 які повністю підтвердили факт складання схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та вказали на те, що у присутності учасників дорожньо-транспортної пригоди двічі проводили відповідні виміри на місці події , які були зафіксовані в схемі.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляції ОСОБА_2 про те , що показання вищевказаних свідків викликають сумнів, оскільки їх показання послідовні та узгоджуються з іншими доказами по справі.

Зі змісту схеми огляду місця події вбачається, що місце зіткнення автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_2. під керуванням ОСОБА_5 знаходилось на смузі руху останнього, що свідчить про правильність висновків суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим транспортним засобом.

Зокрема, місце зіткнення транспортних засобів на вищевказаній схемі позначено уламками скла та знаходиться на відстані 3,8 м. від узбіччя з боку смуги руху, по якій рухався автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , враховуючи що загальна ширина дороги складає 6,8 м.

Апеляційний суд ставиться критично до доводів ОСОБА_2 та його захисника адвоката Чекіля Р.І. про те, що в схемі огляду місця події неправильно вказані дані , які мають істотне значення для правильного вирішення питання про місце дорожньо-транспортної пригоди.

Так , сукупність досліджених судом першої інстанції доказів не дає підстав прийти до висновку про те, що дані вказані в схемі огляду місця події були сфальсифіковані під час її складання і не відповідають фактичним обставинам

Суд критично ставиться до доводів апелянта про те, що відеозапис розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди дозволяє встановити , що місце зіткнення транспортних засобів відбулось на його смузі руху.

Так , вищевказаний відеозапис було зроблено з відеореєстратора автомобіля, який випадково проїжджав повз місце дорожньо-транспортної пригоди і на ньому зафіксована тільки загальна обстановка після зіткнення транспортних засобів та її окремі елементи без відповідного просторового взаємозв'язку, без необхідної послідовності та проведення відповідних вимірів, що не дозволяє об'єктивно встановити місце зіткнення транспортних засобів.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_6, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами по справі та суперечать встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам вчиненого адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, проаналізувавши сукупність досліджених доказів прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченного ст..124 КУпАП , оскільки він в порушення вимог п.п.11.2, 11.3, 12.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху,не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим транспортним засобом.

Згідно п.п.11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом; на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху України 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на шість місяців відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху,не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, що свідчить про достатньо високий рівень небезпеки, вчиненого ним адміністративного правопорушення та грубе порушення порядку користування правом керування транспортним засобом і вказує на необхідність прийняття заходів, які будуть запобігати вчиненню аналогічних правопорушень.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника , ступінь його вини, майновий стан та обставини ,що пом'якшують та обтяжують відповідальність і наклав на правопорушника адміністративне стягнення в мінімальних межах, які передбачені санкцією ст.124 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

На підставі викладеного ,керуючись ст.ст. 287,288, 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв