Справа № 303/2191/16-п
Провадження № 3/303/789/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубей І.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 092854 від 29.03.2016 року, 29 березня 2016 року близько 16 год. 38 хв. по вул. Генерала Петрова, 44 в м.Мукачево, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Відмовився пройти освідчення з використанням «Drager», а також пройти освідчення в медичному закладі Мукачівській ЦРЛ, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у вказаний в постанові час та місці він не керував транспортним засобом. Зокрема, він припаркував свій автомобіль по вул. Г.Петрова біля приміщення ПАТ «Приватбанк» і зайшов в банк, де здійснював платежі. Разом з ним був його знайомий ОСОБА_2 Вийшовши з банку вони зустріли своїх знайомих, з якими вирішили випити по 50 грам горілки. В звязку з цим він зателефонував своєму синові, щоб той прийшов і забрав автомобіль, так як сам збирався вживати алкоголь. Після того вони разом з знайомими зайшли в кафе, що знаходилося поруч, де вживали алкогольні напої. Через деякий час вони вийшли, він підійшов до свого автомобіля, відкрив двері і поставив в нього пакет. Сідати за кермо автомобіля він не збирався, оскільки вже мав підійти його син. В той момент, коли він підійшов до автомобіля і відкрив його, до нього підійшли працівники поліції, які почали говорити, що він припаркував автомобіль менше ніж за 10 м. від пішохідного переходу. Вказане порушення він заперечував, оскільки до переходу було більше 10 метрів, однак працівники поліції почали робити йому зауваження, що він знаходиться в нетверезому стані. На його пояснення, що він дійсно вживав алкоголь, однак не керує транспортним засобом, працівники поліції не реагували, доставили його у відділ поліції, де склали протокол. Вказані в протоколі свідки не були на місці пригоди, їх можливо запросили вже у відділі поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 29.03.2016 року біля 16.00 год. він разом з ОСОБА_1 на автомобілі останнього приїхали в мікрорайон «Росвигово» в м.Мукачево. ОСОБА_1 припаркував автомобіля біля банку, разом вони зайшли в банк для здійснення деяких платежів. Коли вийшли з банку, зустріли своїх знайомих, з якими вирішили випити по 50 грам горілки. Зайшовши разом в кафе вони посиділи там деякий час, випили горілки, після чого ОСОБА_1 підійшов до свого автомобіля, щоб поставити в нього свої речі. Він особисто чув, що ОСОБА_1 по телефону викликав свого сина, щоб той забрав автомобіль, тобто сам ОСОБА_1 за кермо не збирався сідати, оскільки вже вживав алкоголь. Коли він підійшов до автомобіля, надійшли працівники поліції, які стверджували про порушення ним правил дорожнього руху, а саме зупинку ближче 10 м. він пішохідного переходу. Він заперечував це порушення, після чого працівники поліції почали стверджувати, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Ніякі пояснення ОСОБА_1 про те, що він випив, але автомобілем не керував, вони слухати не хотіли.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 29.03.2016 року біля 16.00 год. він разом з знайомим ОСОБА_4 знаходилися в м.Мукачево по вул. Г.Петрова, де мали намір забрати холодильник з ремонту. В цей час вони зустрілися із своїми знайомими ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які виходили з банку. Автомобіль ОСОБА_1 в той час був припаркований на вулиці біля банку. Зустрівшись вони зайшли в кафе, де випили по 50 грам горілки. Коли ОСОБА_1 підійшов до свого автомобіля, щоб поставити в нього особисті речі, до нього підійшли працівники поліції.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надав покази, аналогічні показам ОСОБА_3

Таким чином, допитані в суді свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ствердили факт того, що ОСОБА_1 взагалі не керував автомобілем, коли до нього підійшли працівники поліції, автомобіль був припаркований на узбіччі дороги.

З метою обєктивного розгляду справи в судове засідання викликалися свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені в даному протоколі. Однак дані свідки не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в суді не підтвердили.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 092854 від 29.03.2016 року, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Відмовився пройти освідчення з використанням «Драгера», а також пройти освідчення в медичному закладі Мукачівській ЦРЛ в присутності двох свідків.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, він дійсно відмовлявся від проходження медичного освідчення на вміст алкоголю в крові, оскільки транспортним засобом не керував, факт вживання алкоголю не заперечував.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, статтею 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, субєктом адміністративного правопорушення, що передбачає відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, є тільки та особа, яка керує транспортним засобом.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, немає, вказаний факт повністю спростовано показами свідків.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні докази того, що він керував транспортним засобом.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонний суду ОСОБА_7