Провадження №: 3/752/2133/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.05.2016 р. суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дмитрук Н.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції ГУ НП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1, 05.12.2015 р. о 21-15 год. в м. Києві по вул. Деміївська, 5-а, керуючи автомобілем «Хюндай» д.н. НОМЕР_1, не впорався із керуванням, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль «Заз» д.н. НОМЕР_2, що стояв, який по інерції відкинуло в автомобіль «Лексус» д.н. НОМЕР_3, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3.б Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1, 05.12.2015 р. о 21-15 год. в м. Києві по вул. Деміївська, 5а, керуючи автомобілем «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 мав ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю із порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні показав, що він не визнає вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП України, оскільки за кермом автомобілю він не був, а був лише пасажиром, за кермом був власник - ОСОБА_2. Також із ним був ще один знайомий. В момент зіткнення з автомобілем «Таврія» був біля водія на пасажирському сидінні. Як постраждав автомобіль «Лексус» йому невідомо. Він дійсно був на підпитку, але він був пасажиром. Двері автомобіля «Хюндай» були відкриті, і він присів та сидів там чекаючи приїзду поліції. Коли приїхала поліція спитали хто був за кермом, він сказав, що начебто він був за кермом, хоча свідки казали поліції, що за кермом був інший. Після чого власник поїхав до РУГУ.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, на якому зафіксовані події після ДТП, вважаю необхідним визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного штрафу.

Згідно п.2.3.б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю кріплення вантажу, технічним транспортного засобом і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Серед інших, відповідно до ст. 247 КУпАП, обставинами, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Так, потерпілий ОСОБА_3 показав суду, що очевидцем ДТП він не був, а тому підтвердити чи спростувати що за кермом був саме водій ОСОБА_1 він не може.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 05.12.2015 р., уночі був із товаришем по пр.-ту Червонозоряному, 152-а, та почули стук автомобіля «Хюндай», який вдарив автомобіль «Таврію», що по інерції вдарив автомобіль «Лексус». Він підбіг подивитись, може допомогти чим. Стверджував, що коли підійшов до авто із за керма вийшов саме ОСОБА_1. З приводу свідка ОСОБА_2 зазначив, що той також був у стані алкогольного сп'яніння, але за кермом не сидів.

Свідок ОСОБА_2 показав суду, що пам'ятає свідка ОСОБА_4, той був на місці події. Того дня, його набрав ОСОБА_1, він під'їхав та вони поїхали. За кермом автомобіля «Хюндай» був саме він, за його вини сталося ДТП, він в'їхав в автомобіль «Таврія». Коли вони вийшли почалась сварка, бійка. Він не був у стані алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_5 показав суду про те, що він відбирав пояснення в учасників події. Коли вони приїхали за кермом вже нікого не було, відбувався конфлікт. На місці встановили хто був за кермом автомобіля, на нього чітко вказав свідок ОСОБА_4, у яуого він відібрав пояснення.

Свідок ОСОБА_6 показав суду про те, що він був учасником того, коли водія необхідно було везти на освідчення на лівий берег. По приїзду ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Після чого вони поїхали до РУГУ та ним було оформлено протоколи за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. До цього на місці події спілкувались зі свідками, які вказали на особу, що керувала транспортним засобом, йому про це повідомили і він склав протокол на ОСОБА_1. Сам ОСОБА_1 казав, що за кермом не був, його пасажир також казав, що не був за кермом.

Так, із відеозаписів подій після ДТП наданих поліцією убачається, що ними опитувались свідки, встановлювалось хто був водієм, якого в подальшому було відвезено на медичний огляд, зокрема зображено як на питання працівників поліції, ОСОБА_1 дає стверджувальну відповідь, що він був за кермом, авто взяв у власника взяв покататися, при цьому свідок ОСОБА_2 (власник автомобіля "Хюндай") підтверджує кивком слова ОСОБА_1, також на цьому записі сам ОСОБА_2 стверджує, що за кермом авто не він був. Обидві особи мають явні ознаки алкогольного сп'яніння, зокрема порушення координації рухів, порушення мови. На інших записах, після встановлення факту, що керував автомобілем саме ОСОБА_1, його доставляють до медичної установи, де він відмовляється від медичного огляду.

Враховуючи, що в ході судового розгляду не підтвердилась жодним доказом та не знайшла ствердження така фактична обставина як не дотримання ОСОБА_1 безпечної швидкості, суд виключив її із описової частини фактичних обставин вчинення ДТП.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, перебуваючи з ознаками сп'яніння, відмовився проходити у встановленому законом порядок медичний огляд для визначення стану сп'яніння, а порушення ним п.2.3.б ПДР знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку із виникненням ДТП, що також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема протоколами про адміністративне правопорушення (а.с. 1, 3), схемою місця ДТП, місцем зіткнення та характером і локалізацією пошкоджень зазначених у ній (а.с. 13), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7, що був очевидцем ДТП (а.с. 7) та свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, що були сваідками відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду (а.с. 43-44), та наданими поясненнями в ході судовго слідства свідка ОСОБА_4 та працівників поліції, що складали протоколи та відбирали пояснення в очевидців.

Пояснення ОСОБА_1 суд розцінює як версію захисту з метою уникнути відповідальності за вчинені правопорушення, а пояснення свідка ОСОБА_2 суд розцінює критично та не приймає їх до уваги, з огляду на те, що вони спростовуються поясненнями іншихї свідків та переглянутих судом відеозаписів подій після ДТП.

Враховуючи, що строк накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП сплив, на підставі ст. 247 п. 7 ч. 1 КУпАП закрити провадження у справі.

застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283 - 285 КУпАП, -

постановив:

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі ст. 247 п. 7 ч. 1 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя Н.Ю. Дмитрук