Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 1 квітня 2016 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.01.2016 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановив суд, 8 лютого 2016 року близько 17 години 15 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Mitsubishi д/н НОМЕР_1 на вул. Л. Толстого в м. Києві, всупереч вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) не врахував дорожню обстановку, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Peugeotд/н НОМЕР_2, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про незаконність постанови судді, оскільки справу розглянуто на підставі протоколу, який не відповідає вимогам закону, обставини справи всебічно, повно і об'єктивно не з'ясовані і залишено поза увагою клопотання про призначення автотехнічної експертизи. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений про порушення ним вимог п.13.1, а не п.10.1 ПДР. Тому вважає, що суддя, дійшовши до інших висновків, ніж викладені у протоколі, вийшов за межі наданих повноважень.

Водночас, вказує на невідповідність змісту протоколу вимогам ст.256 КУпАП, оскільки уповноважена посадова особа органу внутрішніх справ не зазначила, коли виникла небезпека для руху його автомобіля, яким чином він повинен був діяти, не _____________________________________________________________________

Справа № 33/796/595/2016 Постанова винесена суддею Циктіч В.М.

Категорія: ст.124 КУпАП

вказала свідків пригоди тощо. Оскільки ОСОБА_3 зупинився на червоний сигнал світлофора у середній смузі, і його автомобіль був у статичному стані, то стверджує, що не порушував вимог ПДР, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення,

у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП. У той час як дії ОСОБА_4, яка почала рух з крайньої правої смуги, здійснюючи виїзд з прилеглої території, та перестроювалася в крайню ліву смугу всупереч вимогам п.п.10.1, 10.2, 10.3 ПДР, знаходяться в причинному зв'язку із настанням ДТП.

З огляду на викладені обставини ОСОБА_3 просить постанову судді місцевого суду скасувати і прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винною у порушенні вимог п.п.10.2, 10.3 ПДР і, відповідно, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за якою накласти на неї стягнення.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4, яка повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, не з'явилася і не повідомила про поважні причини неявки. А тому її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що її належить задовольнити частково, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано не було.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд заслухав пояснення учасників пригоди, дослідив матеріали справи, і поклав в обґрунтування своїх висновків про винуватість ОСОБА_3 пояснення ОСОБА_4 про те, що коли вона виїхала з місця для стоянки у крайній правій смузі вул. Л. Толстого та намагалася перестроїтися в крайню ліву смугу, потік автомобілів зупинився на червоний сигнал. Частково зайнявши середню смугу та перебуваючи перед автомобілем "Mitsubishi", який стояв, намагалася встановити з водієм візуальний контакт. Однак ОСОБА_3 був зайнятий телефоном, і коли загорівся зелений сигнал, не звертаючи увагу на дорожню обстановку та звукові сигнали, які вона подавала, розпочав рух і здійснив зіткнення з її автомобілем.

При цьому суд відкинув пояснення ОСОБА_3, який категорично наполягав на тому, що ОСОБА_4 здійснила зіткнення з його автомобілем, який щойно розпочав рух, намагаючись перестроїтися з крайньої правої смуги. Маневр ОСОБА_4 був для нього неочікуваним, а тому не встиг зреагувати.

Між тим, статтею ст.124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція сформульованої норми є бланкетною, а тому однією з обставин, що підлягає з'ясуванню, є те, в чому саме виразилося порушення особою правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою, в якому зазначаються, серед іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП, вбачається, що 8 лютого 2016 року о 17 годині 15 хвилин він, керуючи автомобілем Mitsubishi д/н НОМЕР_1 на вул. Л. Толстого, 22 в м. Києві, не врахував дорожню обстановку та не дотримав безпечної дистанції, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Peugeot д/н НОМЕР_2, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Натомість суд притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за те, що він не врахував дорожню обстановку, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Peugeot д/н НОМЕР_2, тобто за порушення вимог п.10.1 ПДР.

Також слід зауважити, що в постанові невірно вказано реєстраційний номер автомобіля "Mitsubishi" - НОМЕР_1, а правильний реєстраційний номер - НОМЕР_1.

А тому апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд безпідставно притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, про яке протокол не складався.

Не вирішуючи питання наявності чи відсутності у діях ОСОБА_3 порушень вимог п.10.1 ПДР, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до визначення терміну "безпечна дистанція", яке міститься у п.1.10 ПДР, - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Поясненнями обох водіїв - учасників пригоди та даними у схемі місця ДТП, на якій зображено розташування транспортних засобів на місці контакту, доведено, що автомобілі "Mitsubishi" і "Peugeot" не рухалися по тій самій смузі, оскільки керований ОСОБА_3 автомобіль знаходився в середній смузі, в той час як ОСОБА_4, виїхавши з місця стоянки, здійснювала перестроювання з крайньої правої смуги в середню.

Отже, дані у протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_3 вимог п.13.1 ПДР не знайшли свого підтвердження, а тому в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому посилання в апеляційній скарзі на невідповідність протоколу вимогам закону є надуманими, оскільки положеннями ст.256 КУпАП не передбачено, що уповноважена особа органу внутрішніх справ повинна зазначати момент виникнення небезпеки і яким чином мав діяти водій. Що стосується відсутності у протоколі посилань на свідків, то жоден з учасників пригоди не вказував на їх наявність. Не містять матеріали справи і даних про те, що ОСОБА_3 заявлялося клопотання про призначення експертизи, що спростовує доводи його апеляційної скарги.

Оскільки при постановленні рішення суддею місцевого суду було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_4 також складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо порушення нею вимог п.10.1 ПДР. На розгляд місцевого суду справа надійшла з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_3 А тому правових підстав вирішувати питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у суду першої інстанції не було, і прохання в апеляційній скарзі про накладення на неї стягнення за вказаною статтею не ґрунтується на вимогах закону.

Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 1 квітня 2016 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 /двадцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ гривень, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати та закрити провадження у справі щодо нього за відсутністю складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн