Справа № 192/1611/16-п
Провадження № 3/192/116/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2016 р. в смт ОСОБА_1 суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., за участю секретаря судового засідання Первішко Н. О., прокурора Мануйленко І. М., притягуваної особи ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, який народився 1960 року серпня місяця 04 числа в м. Дніпропетровськ, працюючого головним лікарем комунального закладу «Солонянська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АМ 197360, виданий Солонянським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 18 січня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачені ч.1, ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколів № 21, № 22 про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією від 23 березня 2016 року, складених оперуповноваженим відділу протидії організованим формам злочинності в сфері економіки управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України, ОСОБА_2 будучи головним лікарем КЗ «Солонянська ЦРЛ» порушив вимоги п.2 ч.1 ст.28 та ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

За клопотанням прокурора розгляд вказаних протоколів було обєднане в одне провадження.

В протоколах зазначено, що ОСОБА_2, будучи головним лікарем КЗ «Солонянська ЦРЛ» та являючись згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, вчинив адміністративні правопорушення за наступних обставин.

15 червня 2015 року в приміщенні КЗ «Солонянська ЦРЛ» ОСОБА_2 видав наказ №152-в «Про надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги» фармацевту даного закладу ОСОБА_3, яка відповідно до листа Солонянського районного сектору ГУ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області № 1258/218 від 11 лютого 2016 року та копії форми -1 є його падчеркою, тобто близькою особою згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі якого їй була виплачена матеріальна допомога у розмірі 1 312 гривень.

При цьому ОСОБА_2 не повідомив ані голову Дніпропетровської обласної ради, ані Департамент охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації про наявний реальний конфлікт інтересів обумовлений особистими сімейними стосунками з ОСОБА_3 при видачі наказу №152-в від 15 червня 2015 року та при прийнятті такого рішення перебував у умовах реального конфлікту інтересу між своїми службовими повноваженнями та приватним інтересом, обумовленим особистими сімейними стосунками з ОСОБА_3

Оперуповноважений відділу протидії організованим формам злочинності в сфері економіки управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України вважає, що ОСОБА_2 будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, перебуваючи на посаді головного лікаря КЗ «Солонянська ЦРЛ» в порушення п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» усвідомлюючи суперечність між його службовими повноваженнями та приватним інтересами обумовленими особистими сімейними стосунками, не пізніше наступного робочого дня не повідомив обласну раду та департамент охорони здоровя про наявний конфлікт інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративні правопорушення, повязані з корупцією.

ОСОБА_2 під час розгляду протоколів про вчинення корупційного правопорушення в суді свою вину заперечував. Пояснив, що протоколи про адміністративне правопорушення були надані йому без номера, дати та не підписані особою, яка його склала. Вважає, що протоколи складені з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в них не зазначено дату виявлення правопорушення, а в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки надання щорічних відпусток передбачено чинним законодавством. Крім того, надання матеріальної допомоги передбачено колективним договором. ОСОБА_2 вважає, що під час складання протоколу посадові особи формально підійшли до визначення терміну «реальний конфлікт інтересів» і не довели його існування, оскільки ним як головним лікарем надавалася щорічна відпустка та матеріальна допомога фармацевту ОСОБА_3 у відповідності до норм чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні посилався на те, що ОСОБА_2 є субєктом на якого розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», оскільки КЗ «Солонянська ЦРЛ» є юридичною особою, створена на підставі рішення обласної ради, а головний лікар є посадовою особою юридичної особи публічного права. Посилання ОСОБА_2 щодо не зазначення в протоколі дати виявлення правопорушення не передбачено вимогами КУпАП та нормами чинного законодавства, а згідно листів Генеральної прокуратури та ВССУ датою виявлення правопорушення слід вважати дату складання протоколу. Щодо посилань ОСОБА_2 про правомірність надання відпустки та матеріальної допомоги ОСОБА_3, то прокурор не заперечував наявність такого права проте посилався на те, що сам факт прийняття рішення головним лікарем стосовно його падчерки є корупційним правопорушенням. Посилання ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_3 не є його близькою особою, вважав такими що суперечать ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції». Прокурор вважав що посадовою інструкцією, заявами та наказом від 15 червня 2015 року цілком доведено вчинення ОСОБА_2 корупційного правопорушення. У звязку з обєднаним розглядом протоків в одному провадженні просив призначити стягнення в межах санкції за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП в розмірі 3 400 гривень на основі положень ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Вислухавши пояснення притягуваної особи, прокурора, який вважав, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження винуватість правопорушника у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а ч. 2 вказаної статті за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів кореспондується з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про протидію корупції", згідно якого особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Статтею 1 вказаного Закону надано визначення близьких осіб, до яких зокрема належить падчерка.

Підпунктом «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про протидію корупції", передбачено, що субєктами відповідальності за корупційні правопорушення є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно витягу з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців КЗ «Солонянська ЦРЛ» є юридичною особою публічного права, а ОСОБА_2 головним лікарем, з яким 09 липня 2014 року було укладено строковий трудовий договір № 150-1.

Суддею було встановлено, що фармацевт ОСОБА_3 є падчеркою ОСОБА_2, що підтверджується копіями форми-1 до паспорта ОСОБА_2, його дружини ОСОБА_1, тобто близькою особою.

В той же час ст. 27 Закону України "Про протидію корупції", передбачено, що особи, зазначені у підпунктах "а", "в"-"з" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких йому осіб.

Проте зазначена норма закону не містить чіткої заборони щодо прямого підпорядкування близьких осіб особам, які зазначені в п.2 ст. 3 вказаного Закону, тобто посадовим особам юридичних осіб публічного права.

Таким чином ОСОБА_2 як посадовій особі юридичної особи публічного права не заборонено мати у прямому підпорядкуванні близьких йому осіб.

Під час судового засідання було встановлено, що на посаді фармацевта КЗ «Солонянська ЦРЛ» з 02 лютого 2012 року згідно наказу № 76 працює ОСОБА_3, яка є падчеркою ОСОБА_2, а п. 1.4 посадової інструкції фармацевта КЗ «Солонянська ЦРЛ», затвердженої 30 грудня 2013 року, передбачено що посада фармацевта відноситься до категорії «фахівці» та підпорядковується безпосередньо заступнику головного лікаря з медичної частини.

В той же час згідно посадової інструкції фармацевта КЗ «Солонянська ЦРЛ», ОСОБА_3 підпорядковується безпосередньо заступнику головного лікаря з медичної частини, а в матеріалах справи відсутній Статут лікарні з якого можна було б встановити інше. Тому головний лікар ОСОБА_2 взагалі не є безпосереднім керівником ОСОБА_3

Відповідно до п. 3.10 посадової інструкції головного лікаря, останній має право видавати накази та розпорядження в межах своєї компетенції, формувати та надавати для затвердження штатний розпис закладу.

В той же час в матеріалах адміністративного матеріалу відсутній Статут КЗ «Солонянська ЦРЛ» з якого можливо було б встановити обсяг меж компетенції головного лікаря.

Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про протидію корупції" та ч. 1 ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно наказу №152-в від 15 червня 2015 року ОСОБА_3 було надано щорічну відпустку та матеріальну допомогу, яка нарахована була їй згідно відомостей про виплату заробітної плати.

Згідно письмових пояснень начальника відділу кадрів КЗ «Солонянська ЦРЛ», медичні працівники та фахівці мають право на отримання щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення, на відпустку, які надаються їм на підставі заяви на імя головного лікаря.

Крім того, Законом України «Про відпустки» та нормами КЗпП України також передбачено право працівників на отримання щорічної оплачуваної відпустки, яка надається їм згідно ст. 10 вказаного Закону відповідно до черговості надання відпусток, яка визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку.

Однак в матеріалах адміністративної справи відсутній зазначений графік, що свідчить про ненадання доказів стосовно порядку надання відпусток працівникам лікарні, як відсутній і колективний договір, згідно якого працівникам лікарні надається матеріальна допомога, що також свідчить про ненадання доказів, які підтверджують обставини вчинення та суть корупційного правопорушення.

Зі змісту складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення не вбачається, в чому саме полягає конфлікт інтересів та яка саме суперечність виникла між особистими інтересами ОСОБА_2 та його інтересами як головного лікаря, а судом дослідженими при розгляді даної справи доказами не встановлено наявності такого конфлікту, що свідчить про те, що відповідно не встановлено і умисного не вжиття передбачених Законом України "Про протидію корупції" заходів щодо усунення корупційного правопорушення у виді не повідомлення керівництва про наявність конфлікту інтересів.

Тому факт підписання відповідних наказів про надання щорічної відпустки та надання матеріальної допомоги в тому числі і своїй падчерці, як працівнику КЗ «Солонянська ЦРЛ», при виконанні обовязків головного лікаря не дає підстав для встановлення наявності конфлікту інтересів.

Оскільки суддею було встановлено, що посадовим особам юридичних осіб публічного права до яких належить головний лікар ОСОБА_2, Законом України "Про протидію корупції" прямо не заборонено мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у звязку з виконанням повноважень близьким їм особам, а ОСОБА_3 не перебуває у його прямому підпорядкуванні, то суддя приходить до висновку про те, що вказана особа хоча і є субєктом, на якого поширюється дія цього закону, проте не є субєктом корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а тому ОСОБА_2 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за даною нормою, а також за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки відсутні подія і склад даних правопорушень, наявність яких не доведено ані протоколом, ані матеріалами, які до нього додані, у звязку чим суддя не надає оцінку протоколам №21,22 від 23 березня 2016 року з огляду на їх невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП, що може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Вище зазначене дає підстави зробити висновок про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки в його діяннях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, у звязку з чим відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, п.3 ч. 1 ст.284, КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП провадженням закрити.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. О. Щербина