Справа № 359/1979/16-п Головуючий у І інстанції Мельник О. О.
Провадження № 33/780/207/16 Доповідач у 2 інстанції Полосенко
Категорія 429 12.04.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: представника Київської митниці ДФС - Павленка С.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2016 року, якою громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, працюючого будівельником в компанії «McArthur Stone LLC» в США, м. Сіетл, - визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп з конфіскацією вилученої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти в розмірі 1763 доларів США.

Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил грошові кошти в розмірі 37 доларів США повернуто ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

За постановою судді, 10 лютого 2016 року, о 18 годині 50 хвилин, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт»терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_2, який прибув до України з Фінляндії м. Хельсінки, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі приблизно 13000 доларів США.

Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу „Приліт" терміналу "D" ДП МА „Бориспіль", де ним була видана готівка в розмірі 13000 доларів США, які знаходились в кишені брюк, одягнених на пасажирі.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів пасажира готівка належить йому особисто.

З виявленої суми громадянину України ОСОБА_2 було пропущено 11200 доларів США. За протоколом про порушення митних правил вилучено 1800 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації громадянин України ОСОБА_2 не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадин ОСОБА_2 порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю та вчинив правопорушення, передбачене ст.471 Митного кодексу України.

Постановою судді ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією вилученої відповідно до протоколу про порушення митних правил валюти, в сумі 1763 доларів США.

На вказану постанову судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду змінити та виключити з резолютивної частини постанови вказівку про конфіскацію суми валюти в розмірі 1763 доларів США, вилучених відповідно до протоколу про порушення митних правил. Вказує, що суд при накладенні стягнення не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан.

Зазначає, що він працював за кордоном де отримав 19915,00 доларів США, з яких було утримано федеральний прибуток, податок соціального страхування та податок на безоплатну медичну допомогу. Також апелянт звертає увагу суду на те, що він є єдиним годувальником сім'ї, має на утриманні сім дітей та дружину, яка є інвалідом другої групи.

Вказує, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил є порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на нього "індивідуальний надмірний тягар".

Вислухавши доповідь судді, думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку поданої апеляційної скарги, представника Київської митниці, який вважає постанову суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил повністю знайшов своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи і стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил від 19 лютого 2016 року № 0063/125120101/16; даними протоколу опитування ОСОБА_2; доповідною запискою головного державного інспектора ВМО № 1 щодо обставин складання протоколу про порушення митних правил; переліком купюр та описом готівки, вилучених у ОСОБА_2

На підставі зазначених доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_2 порушив порядок проходження митного контролю у зонах (коридорах) спрощеного контролю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Разом з тим заслуговують на увагу доводи апелянта про звільнення ОСОБА_2 від адміністративного стягнення у виді конфіскації вилучених валютних цінностей, як товару переміщення якого через митний кордон України обмежено.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався, щиро розкаявся у вчиненному.

Під час апеляційного розгляду даної справи було встановлено, що ОСОБА_2 отримав грошові кошти тяжко працюючи за кордоном, має на утриманні сім дітей та дружину, яка є інвалідом другої групи.

Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, приходжу до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_2 «індивідуальний надмірний тягар».

За таких обставин постанову судді необхідно змінити та звільнити ОСОБА_2 від адміністративного стягнення у виді конфіскації валютних цінностей повернувши їх ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 в частині накладення стягнення у виді конфіскації вилученої валюти змінити.

Вилучену відповідно до протоколу про порушення митних правил валюту в розмірі 1763 (одна тисяча сімсот шістдесят три) доларів США повернути ОСОБА_2.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Полосенко