АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

потерпілого ОСОБА_1

захисника ПроценкаО.П.

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання про поновлення строку, яке міститься в апеляційній скарзі захисника Проценка О.П. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 425 грн., судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 23 вересня 2015 року приблизно о 21.40 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Полярна та пр.. Маршала Рокоссовського у м. Києві, на порушення вимог п. 16.1 та п. 16.5 Правил дорожнього руху, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора та не пропустив автомобіль НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, що призвело до помилкових висновків за результатами її розгляду, адвокат Проценко О.П. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу із змінами, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог скарги апелянт зазначив про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 2293 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП в частині зазначення в ньому суті адміністративного правопорушення, нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інших відомостей, необхідних для вирішення справи, тому не є належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення..

При цьому, адвокат Проценка О.П. зауважує, що поліцейські і суд повинні були застосувати не п.16.5 ПДР, а п.1.3 ПДР з посиланням на порушення ОСОБА_3 вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР «Напрямки руху по смугах».

Також апелянт звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові доказів створення ОСОБА_3 небезпеки або загрози безпеці дорожнього руху судом не наведено та не обґрунтовано наявність причинного зв'язку від порушення ОСОБА_3 конкретних норм ПДР та пошкодженням ТЗ в результаті їх зіткнення. Захисник вказав про достатність підстав для перекваліфікації допущеного ОСОБА_3 адміністративного правопорушення зі статті 124 КУпАП на частину 1 статті 122 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності. Проте, як вказав захисник, суд позбавлений можливості перекваліфікувати дії ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи та представлені додаткові документи, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції, переглянувши справу в межах поданої апеляції, суд апеляційної інстанції вважає подану апеляційну скаргу - такою, що підлягає частковому задоволенню із скасуванням судового рішення суду першої інстанції та прийняттям нової постанови про повернення матеріалів адміністративної справи до Головного управління патрульної поліції м. Києва для додаткової перевірки, з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте суддею при розгляді даної справи ці вимоги закону не були дотримані, рішення прийняте без ретельної перевірки обставин, які мають істотне значення.

Так, суд не звернув уваги на те, що протокол щодо ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.. 256 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до протоколу серії АП1 № 2293 від 24 вересня 2015 року, 23 вересня 2015 року о 21.40 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3, по вул.. Полярна з боку пл.. Шевченка в бік вул.. Богатирська, проїхав на забороняючий сигнал світлофора, не пропустив автомобіль НОМЕР_4, який рухався на дозволяючий сигнал світлофору та розвертався на вул.. Полярна, в результаті чого допустив зіткнення з ним. Обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив пп. 16.1, 16.5 ПДРУ (ас. 1).

Проте, суддя, розглядаючи справу, не звернув увагу на суперечності, наявні при викладенні обставин дорожньо-транспортної пригоди та порушеннями, які, на думку працівника міліції, допустив ОСОБА_3

Зазначаючи про те, що ОСОБА_3 проїхав по вул.. Полярна з боку пл.. Шевченка в бік вул.. Богатирська на забороняючий сигнал світлофора, тобто, вказуючи про порушення ОСОБА_3 вимог п. 8.7.3 (е) ПДРУ, у протоколі зазначено про порушення ОСОБА_3 пп. 16.1, 16.5 ПДРУ, якими передбачено:

п. 16.1. Перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.

У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету.

16.5. У разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Які саме дії, передбачені пп. 16.1, 16.5 ПДРУ, вчинив або не вчинив ОСОБА_3, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається.

При цьому, як вбачається з наявного у матеріалах справи рапорту працівника ДАІ ОСОБА_4, у рапорті зазначені інші порушення, вчинені ОСОБА_3, що призвело до ДТП, а саме: рух прямо з крайньої лівої смуги, з якої дозволяється рух тільки ліворуч, дані про можливе перевищення швидкості руху (виходячи з гальмівного шляху 37,5 м), а також порушення ОСОБА_3 п. 10.1 ПДРУ (ас. 6).

За наявності зазначених доказів суд не усунув наявні суперечності та не встановив, які ж саме порушення ПДРУ стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, під час розгляду справи на порушення вимог ст. 245, 280 КУпАП судом не з'ясовані обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Так, опитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав на тому, що він рухався на зелений сигнал світлофора. При цьому, він рухався на автомобілі по третій смузі руху, де дозволяється тільки поворот ліворуч. Коли він під'їхав до перехрестя, перед ним стояв автомобіль, внаслідок чого він не бачив, що відбувається попереду. Вважаючи, що автомобіль, який стояв попереду, йде на поворот, а йому (ОСОБА_1) треба було розвернутися, він почав маневр розвороту, виїжджаючи на зустрічну смугу руху із-за автомобіля, який стояв попереду. В цей час побачив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який рухався з великою швидкістю, почав гальмувати. Уникнути зіткнення не міг.

ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він рухався в бік вул.. Богатирська по лівій крайній смузі, з якої дозволяється поворот тільки ліворуч. Коли він під'їхав до перехрестя, ввімкнувся жовтий сигнал світлофору для автомобілів, які рухалися по першій та середній смузі руху - тільки прямо, а для здійснення повороту (для крайньої лівої смуги руху) був ввімкнений ще червоний сигнал світлофору. Він (ОСОБА_3) не встиг перестроїтися в другу смугу руху та почав рух прямо з лівої крайньої смуги. Швидкість автомобіля була приблизно 70 км/год. Швидкість руху він не змінював. Він проїхав практично перехрестя коли із-за першого автомобіля, який стояв на поворот ліворуч у зустрічному напрямку, виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 Він (ОСОБА_3) почав гальмувати, вивертаючи кермо, щоби уникнути зіткнення, але зіткнення відбулося лівою передньою частиною автомобіля під його керуванням в передню праву частину автомобіля під керуванням ОСОБА_1 за перехрестям. На схемі місце зіткнення зазначено цифрою 7.

Відповідно до довідки про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху на перехресті вул.. Полярна-просп.Рокосовського-вул. Бережанська у м. Києві станом на 23 вересня 2015 року, напрямок руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3 № 7, напрямок руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 - № 8. Відповідно до часової діаграми станом на 21.30 год. світлофори в обох цих напрямках працювали синхронно.

З огляду на викладене, поясненнями ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, на яких останній наполягав, що він розпочав рух автомобіля на зелений сигнал світлофору, спростовуються обставини ДТП, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_3 по вул.. Полярна з боку пл.. Шевченка в бік вул.. Богатирська, проїхав на забороняючий сигнал світлофора.

Оскільки встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди є необхідними для прийняття правильного рішення у справі, що позбавлений можливості учинити суд апеляційної інстанції в силу обмеження виконання ним певних процесуальних дій згідно КУпАП, слід прийти до висновку про необхідність направлення матеріалів для додаткової перевірки до Головного управління патрульної поліції м. Києва, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про направлення матеріалів справи для проведення додаткової перевірки.

Під час додаткової перевірки на виконання вимог ст. 245 КУпАП необхідно всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, зокрема: встановити обставини дорожньо-транспортної пригоди з установленням її механізму за участю обох учасників ДТП та з залученням експерта , визначити осіб, які припустилися порушень Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дана пригода, та в чому вони полягають, провести інші передбачені законом дії для встановлення обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, у тому числі, в разі необхідності, і експертні дослідження на підтвердження чи спростування доводів усіх учасників пригоди і їх пояснень зі складанням під час перевірки відповідних процесуальних документів, після чого, за наявності до того підстав, направити матеріали на новий судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Проценка О.П. в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 425 грн., судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн., - скасувати, та прийняти нову постанову, якою матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 2293 від 24 вересня 2015 року направити для додаткової перевірки до Головного управління патрульної поліції м. Києва з послідуючим направленням справи, за наявності підстав, на судовий розгляд з урахуванням положень ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва М.А.Васильєва