Справа № 419/317/16-п
Провадження № 3/419/222/2016
ПОСТАНОВА

22 квітня 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Добривечіра Л.Д.,

при секретарі - Московченко О.В.,

за участю: прокурора - Гоянця Ю.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новоайдар справу про адміністративне корупційне правопорушення, яка надійшла від Управління СБУ в Луганській області, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н НОМЕР_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час скоєння правопорушення працюючого головою ОСОБА_3 районної ради Луганської області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, займаючи посаду голови ОСОБА_3 районної ради Луганської області Луганської області, та, відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, не повідомив ОСОБА_3 районну раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що передбачено ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», при наступних обставинах.

Згідно рішення першої сесії шостого скликання ОСОБА_3 районної ради Луганської області № 1/1 від 16.11.2010 року «Про обрання голови районної ради», ОСОБА_1 було обрано головою ОСОБА_3 районної ради та присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Так, згідно рішення тринадцятої сесії шостого скликання ОСОБА_3 районної ради №13/23 від 07.12.2012р. «Про присвоєння чергового рангу голові районної ради», ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах третьої категорії посад.

16 грудня 2015 року до ОСОБА_3 районної ради Луганської області звернувся громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, із скаргою на ім'я голови ОСОБА_3 районної ради - ОСОБА_1

В даній скарзі гр. ОСОБА_4 підняв питання протиправної діяльності голови ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_1, а саме використання ним службового автомобіля районної ради марки «Волга» у своїх особистих цілях. Зокрема, повідомив, що службовий автомобіль розвозить його дружину на роботу та внуків в школу-інтернат. На думку гр. ОСОБА_4, вказане призводить до розтрати бюджетних коштів. Також, ОСОБА_4 просив розглянути вказану скаргу на сесії ОСОБА_3 районної ради, яка планувалась 18 грудня 2015 року.

16 грудня 2015 року ОСОБА_4 в приміщенні районної ради передав вказану скаргу безпосередньо секретарю голови ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_5, яка на його вимогу вручила копію вказаної скарги разом із штампом ОСОБА_3 районної ради про отримання без присвоєного реєстраційного номера.

Отримавши вказану скаргу, секретар Стрельченко Н.В., відповідно до Постанови КМУ №1242 від 30.11.2011р. та практики діловодства, яка склалася в районній раді, передала її керуючому справами ради ОСОБА_6 Після ознайомлення із змістом даної скарги, ОСОБА_6 повідомив секретарю районної ради, що заява відповідає всім вимогам законодавства, та надав вказівку подати її ОСОБА_1 для розгляду та накладення резолюції.

16 грудня 2015 року секретар Стрельченко Н.В. передала скаргу особисто голові ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_1 Після чого, в присутності ОСОБА_5, голова ради прочитав вказану скаргу та залишив у себе на робочому столі.

Проте, голова ради ОСОБА_1, в порушення вимог абз. 2 п. 157 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади...», затвердженої постановою КМУ №1242 від 30.11.2011 р., особисто не розглянув скаргу ОСОБА_4 та не наклав відповідну резолюцію. Крім того, в порушення п. 176 вказаної «Типової інструкції...» ОСОБА_1 не повернув вказану скаргу до служби діловодства з відповідною резолюцією, що унеможливило реєстрацію скарги у відповідних реєстраційних формах.

Скарга громадянина ОСОБА_4 знаходилась на робочому столі в кабінеті ОСОБА_1 до кінця грудня 2015 року, де її бачили працівники ради: керуючий справами ОСОБА_6 та секретар голови ОСОБА_5

Таким чином, скарга гр. ОСОБА_4 після передачі секретарем голови районної ради ОСОБА_5 голові ради ОСОБА_1 залишилась без руху та без розгляду. По теперішній час ніяких заходів реагування на вказані в скарзі порушення не вживалося.

В журналі реєстрації звернень громадян ОСОБА_3 районної ради відомостей щодо реєстрації скарги гр. ОСОБА_4 серед інших звернень не міститься. Серед документальних матеріалів районної ради дана скарга відсутня.

На пленарному засіданні 34-ї сесії районної ради, яке відбулося 18 грудня 2015 року, скарга гр. ОСОБА_4 не розглядалась. Крім того, голова ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_1 під час пленарних засідань будь-яким чином не повідомив районну раду про факт надходження на його імя скарги гр. ОСОБА_4ГІ., в якій висвітлюється питання протиправної діяльності голови районної ради, та про наявність у нього у зв'язку з цим реального конфлікту і інтересів.

Голова ради ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно отримав вищевказану скаргу гр. ОСОБА_4, але передав її на розгляд комісії ради.

Разом з тим, отримані матеріали засідань комісій ОСОБА_3 районної ради та пояснення членів комісій спростовують факт передачі на їх розгляд скарги гр. ОСОБА_4

Таким чином, ОСОБА_1 не повідомив ОСОБА_3 районну раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів в службовій діяльності, пов'язаного з виникненням суперечностей між його особистими інтересами та службовими повноваженнями, які впливають на об'єктивність прийняття рішення.

Час вчинення адміністративного корупційного правопорушення - 16 грудня 2015 року.

У відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1, як голова ОСОБА_3 районної ради Луганської області, с суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи,зазначені у пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Разом з тим, у відповідності до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції від 16 жовтня 2014 року), у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови районної ради, був зобов'язаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватними інтересами особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Також, голова районної ради відповідно до ч.6 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування»:

2) забезпечує підготовку сесій ради і питань, що вносяться на її розгляд, доведення рішень ради до виконавців, організує контроль за їх виконанням;

5) координує діяльність постійних комісій ради, дає їм доручення,

сприяє організації виконання їх рекомендацій;

13) забезпечує роботу по розгляд) звернень громадян та доступу до публічної інформації; веде особистий прийом громадян.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між його особистим приватним інтересом - бажанням приховати скаргу на його протиправні дії з метою уникнення відповідальності, та його службовими повноваженнями, як голови районної ради, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення (про неповідомлення районної ради), а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання службових повноважень (залишення скарги без реєстрації, без руху та без розгляду).

Тобто, реальний конфлікт інтересів в даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1, у вигляді бажання приховати скаргу на його протиправні дії з метою уникнення відповідальності, реально зіткнувся з його службовими повноваженнями з моменту ознайомлення ним зі скаргою гр. ОСОБА_4

Своїми діями, які виразилися в порушенні вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» - не повідомлення депутатів ОСОБА_3 районної ради VI скликання не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли ОСОБА_1 дізнався про наявність у нього реального конфлікту інтересів в службовій діяльності, пов'язаною з виникненням суперечностей між його особистими інтересами та службовими повноваженнями, які впливають на об'єктивність прийняття рішення, зокрема, щодо непередачі скарги гр. ОСОБА_4 для організації її розгляду, а також не повідомлення депутатів районної ради про надходження до ради вказаної скарги.

В даному випадку ОСОБА_1, відповідно до положень Постанови КМУ №1242 від 30.11.2011 р., Закону України «Про органи місцевого самоврядування» та Закону України «Про звернення громадян», повинен був організувати роботу по розгляду скарги громадянина шляхом передачі вказаного документа на розгляд відповідної комісії районної ради для подальшої передачі на розгляд сесії ради, або особі, відповідальній за розгляд звернення громадян.

Крім того, ОСОБА_1 був зобов'язаний повідомити депутатів вказаної ради про наявний у нього реальний конфлікт інтересів з метою вжиття заходів його врегулювання, чого не було здійснено ОСОБА_1, про що свідчить відповідь із районної ради.

Таким чином, голова ОСОБА_3 районної ради Луганської області ОСОБА_1 порушив вимоги, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП України.

Крім того, ОСОБА_1 який, відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, 5 січня 2016 року при звільненні з посади голови ОСОБА_3 районної ради Луганської області вчасно не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, а подав її лише 12 лютого 2016 року, чим порушив ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

16 листопада 2010 року, згідно рішення 1 сесії VI скликання ОСОБА_3 районної ради Луганської області № 1/1 «Про обрання голови районної ради», ОСОБА_1 обрано головою ОСОБА_3 районної ради.

7 грудня 2012 року, згідно рішення 13 сесії VI скликання ОСОБА_3 районної ради №13/23 «Про присвоєння чергового рангу голові районної ради» ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування в межах третьої категорії посад.

5 січня 2016 року, згідно рішення 1 сесії VII скликання ОСОБА_3 районної ради №1/1 «Про підсумки виборів депутатів ОСОБА_3 районної ради та визнання їх повноважень» та відповідно до ч. 2 ст. 55 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ОСОБА_1 звільнено із займаної посади голови ОСОБА_3 районної ради у зв'язку із закінченням строку повноважень ради VI скликання та обранням нового голови ОСОБА_3 районної ради. Відповідно до рішення 1 сесії VII скликання ради № 1/2 від 05.01.2016 року «Про обрання голови районної ради» головою ради обраний ОСОБА_7

Відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції» «До початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»: «Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.»

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету міністрів України №16 від 11.01.2012р. «Про затвердження Порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, та відомостей щодо відкриття валютного рахунку в установі банку- нерезидента» декларації зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування в особових справах осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

У зв'язку із припиненням виконання обов'язків голови ОСОБА_3 районної ради ОСОБА_1, начальником відділу організаційного, юридичного та кадрового забезпечення ради ОСОБА_8 виявлено факт неподання відповідної декларації ОСОБА_1 та повідомлено останнього про необхідність дотримання вимог антикорупційного законодавства, а саме необхідність подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік при звільненні із займаної посади.

Разом з тим, ОСОБА_1 декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, на момент звільнення, тобто на 5 січня 2016 року, не подав до ОСОБА_3 районної ради, а без поважних причин, які б перешкоджали цьому, надав її лише 12 лютого 2016 року після початку перевірки співробітниками СБУ.

У той же час, декларацію було складено ОСОБА_1 вже 6 січня 2016 року, відповідно до дати, яку визначив сам ОСОБА_1 при підписанні декларації.

Таким чином, ОСОБА_1 своєчасно не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. у зв'язку із припиненням діяльності, пов'язаної з виконанням функцій місцевого самоврядування.

Час вчинення адміністративного корупційного правопорушення - 05 січня 2016 року.

У відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1, як голова ОСОБА_3 районної ради Луганської області, є суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» посадові особи місцевого самоврядування є суб'єктами декларування.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» «Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.»

Тобто, даною статтею Закону розмежовано вимоги щодо подачі вищевказаної декларації особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, в залежності від існування трудових відносин між посадовою особою та органом місцевого самоврядування, а саме до моменту припинення трудових відносин - коли особа ще не звільнена, і після моменту припинення трудових відносин між вказаними суб'єктами - коли особа звільнилась.

У відповідності до роз'яснення Міністерства юстиції України «Про правила декларування майна, доходів, витрат і зобов'язань фінансового характеру» суб'єкти декларування, які

«2) звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов 'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування - подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;

При цьому період, не охоплений раніше поданими деклараціями, необхідно розуміти як часовий проміжок, за який суб'єктами декларування декларація не подавалася в установленому Законом порядку, за місцем роботи чи служби.

Крім того, у відповідності до ст. 13 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції».

В даному випадку ОСОБА_1, відповідно до вимог Законів України «Про запобігання корупції», «Про засади запобігання і протидії корупції» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» повинен був подати до ОСОБА_3 районної ради декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., в день звільнення.

Таким чином, голова ОСОБА_3 районної ради Луганської області ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», абзацу 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст.172-6 КУпАП не визнав, вказав, що діяв у межах чинного законодавства України. Також вказав, що скаргу ОСОБА_4 він передав на розгляд комісії, декларацію ним було подано своєчасно.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст.172-6 КУпАП і для цього є законні підстави.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 28.01.2016 року ним був складений протокол за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП і цього ж дня був оголошений ОСОБА_1 у його дворі, проте останній відмовився підписувати протокол та отримувати його копію.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 16.12.2015 року ним була подана скарга до ОСОБА_3 районної ради Луганської області для розгляду на сесії, так як ОСОБА_1 використовував службовий автомобіль в особистих цілях. Скарга ним була передана до канцелярії ОСОБА_3 районної ради Луганської області і в другому примірнику був проставлений штамп про отримання скарги. Скарга на сесії розглянута не була.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 16.12.2015 року від ОСОБА_4 вона отримала скаргу та проставила штамп про прийняття скарги в обох примірниках. В скарзі було вказано, що ОСОБА_1 використовував службовий автомобіль в особистих цілях, скаржник просив розглянути скаргу на сесії ОСОБА_3 районної ради Луганської області. Вказану скаргу ОСОБА_5 показала ОСОБА_6, який ознайомився зі скаргою та вказав, що скарга відповідає чинному законодавству та має бути передана на підпис голові ОСОБА_3 районної ради Луганської області. Дану скаргу ОСОБА_5 передала на підпис ОСОБА_1 Скаргу ОСОБА_1 не повернув. Також вказала, що неодноразово бачила вказану скаргу в кабінеті ОСОБА_1 Скарга на сесії розглянута не була. На теперішній час ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він заходив у кабінет до ОСОБА_6, куди також зайшов ОСОБА_1 та сказав, що ОСОБА_4 написав скаргу на його дії. Точної дати вказаної події він не памятає.

Із пояснень ОСОБА_6, від 14.01.2016 року, які досліджені судом у судовому засіданні, вбачається, що 16.12.2015 року до нього заходила ОСОБА_5 та показала скаргу ОСОБА_4, що стосувалася ОСОБА_1, який використовував службовий автомобіль в особистих цілях. Він ознайомився зі скаргою та вказав, що скарга відповідає чинному законодавству, має бути передана на підпис голові ОСОБА_3 районної ради Луганської області та розглянута на сесії ОСОБА_3 районної ради Луганської області. Серед документальних матеріалів ОСОБА_3 районної ради Луганської області дана скарга відсутня. Вказана скарга з резолюцією голови ОСОБА_3 районної ради Луганської області до працівників виконавчого апарату до виконання не надходила та не скеровувалася в інші органи (а.с. 20-21).

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 28.01.2016 року у вечірній час працівники СБУ його та ОСОБА_12 запросили бути свідками вручення протоколу ОСОБА_1 за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Банківська. За даною адресою працівники СБУ зайшли на подвіря, після чого він почув, що ОСОБА_1 відмовився підписувати будь-які документи. Після цього вони поїхали до адміністративної будівлі, де письмово підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу та дачі пояснень. Також вказав, що особисто ОСОБА_1 він добре знає.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6, ч.1 ст. 172-7 КУпАП є доведеною.

Суд відноситься критично до заперечень ОСОБА_1 та його представника, так як його вина підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1, як голова ОСОБА_3 районної ради Луганської області, є суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи особу правопорушника, до адміністративної відповідальності не притягувався, обставини справи, ступінь суспільної шкідливості вчинених правопорушень, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 172-7 КУпАП, тобто встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», керуючись ст. ст. 24, 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6, ч.1 ст. 172-7 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 150 (ста пятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2550 грн. (дві тисячі пятсот пятдесят гривень), (одержувач: Держбюджет Новоайдарського району 21081100, р/р 0207, код ЕДРПО 37895134, банк УДКСУ у ОСОБА_3 районі, МФО 804013).

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір у сумі 275,60 грн. на наступні платіжні реквізити: «судовий збір, код ЄДРПО 05381395, пункт 5, код класифікації доходів: 22030001, отримувач УДКСУ у ОСОБА_3 районі, рахунок 0207, код ЄДРПО отримувача коштів: 37895134, МФО 804013, банк отримувача ГУДКСУ у Луганській області», призначення платежу *;101;;судовий збір при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, Новоайдарський районний суд Луганської області.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Луганської області шляхом її подання через Новоайдарський районний суд.

Суддя Л.Д.Добривечір