Справа № 466/2941/16-п Головуючий у 1 інстанції - Донченко Ю.В.
Провадження № 33/783/308/16 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає на АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14 березня 2016 року о 23 год. 05 хв. на вул. І.Франка у м. Львові керував автомобілем марки «Хонда» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі та змінах до неї ОСОБА_1 просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що 14 березня 2016 року в обідній час він випив сто грам вина, а за кермо сів аж ввечері. Був тверезим і на момент перевірки працівниками поліції на алкотестері «Драгер» був впевнений, що показники будуть в межах норми, а тому був здивований показниками алкотестера та намагався самостійно пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, однак йому відмовили з тих підстав, що огляд проводиться лише в присутності та за скеруванням працівника правоохоронного органу. На даний час він проходить стажування на посаду водія в ТзОВ «Сміливі ініціативи», а також підробляє таксистом, тому позбавлення права керування транспортними засобами фактично позбавляє його єдиного доходу. Він проживає з батьками, які є пенсіонерами, а мати є інвалідом ІІ групи та частково перебувають на його утриманні.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу та зміни до неї підтримав, покликаючись на викладені в них мотиви, та доповнив, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягався, у вчиненні правопорушення щиро розкаюється. 14 березня 2016 року, сідаючи за кермо автомобіля, почував себе абсолютно тверезим і, заперечуючи показники алкотестера, виходив із своїх суб'єктивних відчуттів, будь-яких інших підстав не довіряти цим показникам у нього немає. Просить врахувати, що на даний час він працює водієм і це єдине джерело його заробітку; проживає з батьками-пенсіонерами, які частково перебувають на його утриманні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги та змін до неї, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення слід змінити.

Доведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та кваліфікація дій правопорушника апелянтом не оспорюються.

Щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то постанова судді в цій частині підлягає зміні з таких підстав.

При накладенні адміністративного стягнення суддя не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, і без достатніх підстав застосував стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні правопорушення визнав, у скоєному щиро розкаявся, що відповідно до ст. 34 КУпАП є обставиною, яка пом'якшує відповідальність; з 01 березня 2016 року і по теперішній час проходить стажування на посаду водія у ТзОВ «Сміливі ініціативи», позитивно характеризується за місцем роботи, проживає з батьками, які є пенсіонерами, а мати - інвалідом ІІ групи й частково перебувають на його утриманні.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами накладене на ОСОБА_1 без дотримання визначених ст. 33 КУпАП правил і таке стягнення не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі порушника.

Тому накладене стягнення слід змінити на штраф, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП змінити.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік змінити на штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк