Справа № 744/ 342 /16-п
Провадження № 3/744/ 131 /2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Поповича В. В., при секретарі Казановській Ю.В. розглянувши справу, яка надійшла від Управління держпраці у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку м. Семенівка Чернігівської області, вул. В.Коробко, 74, директора приватного підприємства Фірма Алькор-Сервіс, за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, 11.04.2016 року при перевірці приватного підприємства «Фірма «Алькор-Сервіс» за адресою: 15400, Чернігівська обл., м. Семенівка, вул. В. Коробко, 74, про що складено акт № 25-20- 010/0178 від 11.04.2016, виявлені порушення ст. 83 КЗпП України, а саме: - ОСОБА_2 - електрик звільнений з 01.12.2015 року (наказ від 01.12.2015 № 147) за ст. 38 КЗпП України, однак при звільненні не нарахована та не виплачена грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки.

Порушення ч. 1,3 ст. 115 КЗпП України - колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом укладений та зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації за № 537 від 21.02.2008. Згідно з п. 3.14 Колективного договору заробітна плата працівникам виплачується два рази на місяць 10 та 25 числа. Встановлені строки виплати заробітної плати у колективному договорі є протиріччям ч. 1 ст. 115 КЗпП України, та є недійсними згідно статті 16 КЗпП України: умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними.

Вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України має характер прямої дії і не може трактуватися по-іншому, тобто, законодавством чітко визначено зобов'язання власника або уповноваженої особи нараховувати та виплачувати заробітну плату не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Фактично заробітна плата працівникам виплачується частинами з порушення термінів виплати. Зокрема, виплату заробітної плати працівникам за січень 2016 року проведено частинами згідно видаткових касових ордерів 01.02.2016 в сумі 800,00 грн., 04.02.2016 в сумі 104,00 грн., 05.02.2016 в сумі 100,00 грн., 08.02.2016 в сумі 100,00 грн., 14.02.2016 в сумі 100,00 грн., 16.02.2016 в сумі 200,00 грн., 17.02.2016 в сумі 200,00 грн., 12.02.2016 в сумі 300,00 грн., 18.02.2016 в сумі 4276,00 грн., 19.02.2016 в сумі 50,00 грн., 22.02.2016 в сумі 200,00 грн., 24.02.2016 в сумі 250,00 грн., 25.02.2016 в сумі 850,00 грн., та 26.02.2016 в сумі 4300,00 грн.

Виплату заробітної плати працівникам за лютий 2016 рок проведено частинами згідно видаткових касових ордерів 01.03.2016 в сумі 300,00 грн., 04.03.2016 року в сумі 1000,00 грн., 09.03.2016 року в сумі 1800,00 грн., 14.03.2016 року в сумі 600,00 грн., 21.03.2016 року в сумі 250,00 грн., 25.03.2016 року в сумі 9395,00 грн.. Виплата заробітної плати працівникам за березень 2016 року проведена згідно відомості розподілу заробітної плати 29.03.2016 року в сумі 4600,00 грн., та 05.04.2016 року в сумі 5600,00 грн.

Своїми діями ОСОБА_1. вчинила порушення вимог трудового законодавства.

У судове засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надала письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі. Вину в скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнала повністю.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дії директора приватного підприємства Фірма Алькор-Сервіс ОСОБА_1, містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення вимог законодавства про працю.

Аналізуючи та досліджуючи докази по справі, суд приходить до висновку у тому, що вина правопорушника доведена повністю доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1-2); даними витягу з акту перевірки та доданими до нього матеріалами.(а.с.3-10)

Призначаючи стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка визнала вину.

Суд дійшов висновку про призначення стягнення у виді штрафу мінімального розміру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у виді штрафу, у розмірі 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави.

У разі несплати штрафу добровільно у пятнадцятиденний строк, обчислюваний за правилами ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови на підставі ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в доход держави подвійний розмір штрафу в сумі 1020 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги або на неї може бути внесений протест прокурора у вищевказаний строк

Суддя: В.В.Попович