14.04.2016 Справа №: 637/350/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2016 року с.м.т.Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у с.Сварицевичі Дубровського району Рівненської області, громадянин України, не працює, інд. код НОМЕР_1, що мешкає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом року до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпроАП України.

Розяснені права, передбачені ст.268 КпроАП України, ст.63 Конституції України,- ВСТАНОВИВ :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 05 квітня 2016 року приблизно о 18.30 годині в приміщенні приймального відділення Шевченківської ЦРЛ Харківської області, гр.ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме: кидався в бійку, ображав брудною лайкою, погрожував фізичною розправою на зауваження нереагував. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.185 КУпроАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні вказанного правопорушення не визнав, пояснивши, що в зазаначений період працівниками поліції був доставлений в приймальне відділення Шевченківської ЦРЛ Харківської області, для медичного огляду на стан алкогольного спяніння, яке було проведено з порушеннями. На підставі цього він став оспорювати цей факт з медперсоналом та працівниками поліції, які безпідставно застосували до нього спецзасоби (наручники). Зазначає, що протокол було складено безпідставно та не обґрунтовано, а під час складання вищезазначеного протоколу працівниками поліції було допущено ряд суттєвих порушень норм законодавства, як Конституції України, так і Кодексу про адміністративні правопорушення, Закону України "Про поліцію" а також інших законів та нормативно правових актів. Також доповнив, що злісну непокору на вимоги працівників поліції не вчиняв, сказане можуть підтвердить ОСОБА_2 та медпрацівник ОСОБА_3

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_3 пояснили, що ОСОБА_1 вказане в протоколі правопорушення, тобто злісну непокору працівникам поліції не вчиняв.

Суддя вислухавши правопорушника, свідків, вивчивши матеріали справи дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпроАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи чинний КУпроАП зі змінами, вбачається, що важливим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпроАП є об'єктивна сторона правопорушення, яка виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку (формальний склад).

Так, дане правопорушення обовязково передбачає наявність законної вимоги співробітника саме поліції. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо самої непокори, то слід зауважити, що відповідно до рішення Конституційного суду України по справі N 1-28/2011 від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011, відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями… Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника … у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 «постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Необхідність зясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема з рішення Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі №5-49к13, прийнятого, внаслідок постановлення Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (Заява № 20372/11, статус остаточного 11.07.2013 року).

Також, з урахуванням п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня .2011 року №10-рп/2011 по справі (№ 1-28/2011), необхідним є зясування суті непокори для надання висновку про її злісність.

Системний аналіз норм Кодексу дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальність лише за злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

Відповідно до змісту зазначеного протоколу, не вказано, на підставі яких приписів та якого саме закону ґрунтується вимога (розпорядження) працівника поліції, крім того, в ньому фактично не зазначено суть адміністративного правопорушення, тобто не вказано яке законне розпорядження було не виконано ОСОБА_1, та не зазначено у відношенні кого із співробітників поліції була спрямована «злісна непокора», і в чому саме непокора виявилася. Наслідком такої непокори мало б бути затримання правопорушника. Відомості що свідчили б про злісну непокору або затримання ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, як наслідок порушення закону, в матеріалах адміністративної справи відсутні, а пояснення та рапорти працівників поліції не є тими доказами, що можуть усунути неповноту даних протоколу про адміністративне правопорушення і не містять достатньої об'єктивної інформації про зазначені події.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № ХА 024548 від 05.04.2016 року, працівниками поліції допущено ряд порушень вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачені ст. 185 КУпроАП, оскільки останній не вчиняв дії, які містять ознаки злісної непокори, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпроАП , що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, з підстав встановлених п.1 ст. 247 КУпроАП .

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпроАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Між тим, відповідно до ч.2 ст. 7 КУпроАПпровадження, в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Законність рішення суду визначається також законністю дій посадових осіб що складали протокол про адміністративне правопорушення.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпроАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином, вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпроАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 7, 247, 256, 279, 280, 284 КУпроАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області

СУДДЯ