Справа № 266/990/16-п
Провадженя№ 3/266/299/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Пантелєєв Д.Г розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, стрілець 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
за ст.172-20 ч.3 КУпАП
ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, 12 березня 2016 року приблизно о 18 год. 00 хв. буд затриманий в стані алкогольного сп`яніння в м. Маріуполі, Донецької обл., під час виконання обов`язків військової служби, чим порушив Статут внутрішньої служби ЗС України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій визнає обставини, викладені в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, не заперечує проти притягнення до адміністративної відповідальності згідно санкції статті 172-20 ч.3 КУпАП, просить справу розглянути за його відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
З пояснень правопорушника слід, що він дійсно 12 березня 2016 року вживав спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби, після чого був направлений до міського наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, згідно довідки № 556 від 12.03.2016 року, виданої КЛМУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», ОСОБА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , о 21 год. 00 хвил. перебував у стані алкогольного сп`яніння, висновок: гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена.
Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
05 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладання обовязків у особливий період» від 05.02.2015 року № 158.
Згідно вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Згідно вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Частиною 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги статей 13, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України, що полягало у неутриманні від шкідливих для здоров`я звичок (вживання алкоголю), а за тих обставин в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що полягало у виконанні обов`язків військової служби в нетверезому стані.
Відповідно до ч. 3 обов`язок військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадку, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд, виходячи із мети адміністративного стягнення, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують відповідальність, а саме щире каяття, вважає можливим накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом із тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає можливим звільнити правопорушника від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 40-1, 283, 280, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.