НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26 квітня 2016 року Справа № 322/396/16 (Провадження № 3/322/66/16)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду 31.03.2016 з Головного управління Держпраці у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1 Вікторівни, виконуючої обовязки начальника філії «Новомиколаївський райавтодор» дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 31.03.2016 № 08-23-013-0116/0066, складеним головним державним інспектором праці ОСОБА_2, з вини ОСОБА_3:

- на час перевірки з 28.03.2016 заборгованість по заробітній платі працівникам Філії «Новомиколаївський райавтодор» становить ОСОБА_4 за грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року у сумі 4219,39 грн., ОСОБА_5 у сумі 4502 грн., ОСОБА_6 2508 грн., та іншим всього 21 працівнику за три вказаних місяці в загальній заборгованій сумі 83 084,00 грн., що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України та порушенням п. 2.13 Колективного договору на 2013 2015 роки, який діє і до початку перевірки;

- за графіком щорічних відпусток на 2015 рік працівнику ОСОБА_7 не надана відпустка у березні 2015 року на 27 календарних дні за період роботи з 01.02.2014 по 31.01.2015, ОСОБА_8 у вересні на 24 календарних дні за період з 05.03.2014 по 04.03.2015, ОСОБА_9 у квітні на 24 календарних дні за період роботи з 01.03.2014 по 28.02.2015, та іншим всього 13 працівникам, що є порушенням ч. 4 ст. 79 КЗпП України, якою передбачено, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) і доводиться до відома всіх працівників.

- за роботу у святковий і неробочий день 7 січня 2016 року водію навантажувача ОСОБА_10 та трактористу ОСОБА_11 не нарахована і не виплачена заробітна плата у подвійному розмірі, у тому числі і за відсутності бажання працівника отримати інший день відпочинку, що є порушенням ст. 107 КЗпП України.

Виходячи з наведеного, інспектором зроблено висновок про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1, та зазначено, що вказані порушення вчинено по відношенню до працівників філії «Новомиколаївський райавтодор» дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що знаходиться за адресою: вул. Миру, 37, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписуючи протокол, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що філія не має статусу юридичної особи та не є розпорядником коштів і виконує свою діяльність за рахунок коштів державного бюджету. Кошти на виплату заробітної плати та відрахувань надходять виключно від юридичної особи та розпорядника коштів ДП «Запорізький ОАД». Відпустки працівникам філії надаються не за графіком у звязку з наявністю великої кількості невикористаних працівниками відпусток за попередні періоди, які наразі надаються роботодавцем, проте кожний працівник у 2015 році мав щорічну основну відпустку. Стосовно порушення ст. 107 КЗпП України ОСОБА_3 зазначила, що дане порушення допущено з вини працівника, відповідального за нарахування заробітної плати, оскільки вона працює на цій посаді короткий термін, за що до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 41 ОСОБА_1 передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплату їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Субєктами відповідальності за цією статтею є посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та громадяни субєкти підприємницької діяльності.

Стосовно порушення ч. 1 ст. 115 КЗпП України, суд виходить з наступного.

Відповідно до Положення філії ««Новомиколаївський райавтодор» дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на підставі положення про оплату праці, затвердженого Підприємством і погодженого з профспілковим комітетом, колективного договору, галузевої угоди Філія здійснює оплату праці своїх працівників і надання їм трудових та соціальних пільг (п. 5.6), забезпечення діяльності Філії здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих Філії Підприємством як оборотні кошти, отримані Філією за результатами господарської діяльності (п. 5.9), начальник у межах компетенції, передбаченої цим Положенням приймає на роботу і звільняє працівників Філії, несе персональну відповідальність за своєчасність виплати заробітної плати працівникам Філії, крім випадків, коли несвоєчасність розрахунків сталася не з його вини (п. 6.2).

ОСОБА_3 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надала суду докази того, що у період, за який утворилася заборгованість з виплати заробітної плати, рух коштів на рахунках філії не було спрямовано на здійснення витрат, не повязаних з погашенням цієї заборгованості, що підтверджено довідкою Новомиколаївського відділення Вільнянської ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області про наявність банківських рахунків від 22.04.2016 № 116/10/11, довідкою ПАТ «Ощадбанк» від 26.04.2016 № 34; випискою по рахунку за період з 12.01.2016 по 23.03.2016 ПАТ «Сбербанк»; випискою по рахунку ПАТ «ОСОБА_12 ОСОБА_10» від 13.04.2016; виписками по рахунках ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13.04.2016.

Крім цього, відповідно до листа дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» вих. № 4/281 від 21.03.2016 станом на 16.03.2016 основний документ, на підставі якого здійснюється фінансування дорожніх робіт паспорт бюджетної програми дорожньої галузі на 2016 рік не підписаний і знаходиться на погодженні в комітеті Верховної Ради України з питань бюджету, фінансування по замовнику на поточний рік ще не визначено і надходження коштів на адресу замовника з Державного бюджету не здійснюється. Через це замовник не має можливості проводити розрахунки з дочірнім підприємством за виконані роботи, а підприємство, в свою чергу, виконувати свої зобовязання, зокрема по виплаті заробітної плати.

До того ж, як убачається з наявної в матеріалах справи про адміністративне правопорушення довідки про наявність заборгованості по заробітній платі станом на 28.03.2016, вказана заборгованість за грудень 2015 року, січень, лютий 2016 року наявна перед усіма працівниками філії, в тому числі і ОСОБА_3, що в сукупності з вищезазначеними доказами, виключає наявність її вини як у формі умислу, так і у формі необережності, а отже і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1.

Стосовно порушення ст. 107 КЗпП України суд зазначає про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1, у звязку з тим, що згідно з посадовою інструкцією економіста з праці філії, питання нарахування заробітної плати, зокрема і надбавок за роботу у святковий і неробочий день, відноситься до повноважень саме цієї посадової особи (п. 10 розділу ІІ), у звязку з чим в діях ОСОБА_3 в цій частині відсутня вина, як обовязковий елемент складу адміністративного правопорушення (ч. 1 ст. 9 ОСОБА_1).

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_3, в частині недотримання вимог ст.ст. 107, 115 КЗпП України, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 247 ОСОБА_1, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1, в частині недотримання вимог ст.ст. 107, 115 КЗпП України.

Стосовно твердження про порушення ОСОБА_3 вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 79 КЗпП України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

ОСОБА_3 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення визнала допущення нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1, в частині порушення визначених графіком відпусток строків надання щорічних відпусток.

Разом з цим, сукупність вищенаведених обставин дає підстави стверджувати про те, що вчинене ОСОБА_3 правопорушення в частині недотримання вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України саме по собі не є істотним, оскільки з графіку відпусток випливає, що працівникам філії, хоча і з порушенням визначених строків, та все ж надається щорічна основна відпустка.

За правилом ст. 22 ОСОБА_1, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КЗпП України, в частині порушення вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України, з огляду на малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 284 ОСОБА_1 при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 22, 221, 247, 283-285, 294 ОСОБА_1, суддя

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 41 ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3, в частині порушення вимог ст.ст. 107, 115 КЗпП України, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3, в частині порушення вимог ч. 4 ст. 79 КЗпП України, зі звільненням її від адміністративної відповідальності, з огляду на малозначність вчиненого нею правопорушення, обмежившись оголошенням ОСОБА_3 усного зауваження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков