Справа № 175/554/16-п
Провадження № 3/175/132/16
Постанова

Іменем України

22 квітня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бровченка В.В.,

за участю: секретаря Шаблі А.В.,

потерпілої ОСОБА_1,

особи, яка притягається до відповідальності

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Салават Башкірії, громадянки України, ІПН НОМЕР_1, проживаючої без реєстрації по вул. Авіаційній, буд. № 15 у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, працюючої в ПП «Москвич»,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

06.02.2016 року о 13.54 годині водій ОСОБА_3, рухаючись на автомобілі НОМЕР_2 по провулку Самарському у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в порушення вимог п.16.12 Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг не надала переваги в русі автомобілю НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1, який наближався до неї праворуч по вул. Березовій, та поблизу електроопори № 10 допустила зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого останні отримали механічні пошкодження, тобто скоїла правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину не визнала і пояснила, що ДТП відбулася з вини водія ОСОБА_1, яка виїхала на полосу її руху зі сторони зустрічного руху без сигналу повороту.

Допитавши потерпілу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП за вказаних у адміністративному протоколі обставин підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_1, яка у суді пояснила, що у вказаний час відбулася ДТП з вини водія ОСОБА_3, яка на перехресті рівнозначних доріг не надала переваги в русі її автомобілю, так як її транспортний засіб був перешкодою справа.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 269615 від 06.02.2016 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 06.02.2016 року, із яких убачається, що ДТП сталася у житловій зоні на перехресті рівнозначних доріг на проїзній частині шириною 6,8 м, внаслідок якої автомобіль НОМЕР_3 отримав пошкодження передньої центральної частини, а автомобіль НОМЕР_2 правої бокової частини (а.п.3,7).

Рапортом інспектора Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 без дати, відповідно до якого вбачається, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 на рівнозначному перехресті на надала переваги в русі автомобілю НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до зіткнення транспортних засобів (а.п.4).

Доводи ОСОБА_3 про свою невинуватість, викладені нею у письмових поясненнях від 06 лютого і 16 березня 2016 року (а.п.5,11) і під час судового засідання, не спростовують зазначені докази, які у своїй сукупності свідчать про недотримання нею вимог п.16.12 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у прямому причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Доказів того, що ОСОБА_3 діяла у стані крайньої необхідності (ст.18 КУпАП), суду не надано і такі обставини при розгляді справи судом не встановлені, а тому підстав для закриття провадження по справі, передбачених п.4 ст.247 КУпАП, суд не вбачає.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на ці вимоги закону суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1, відносно якої не складався протокол про адміністративне правопорушення, а тому заяви ОСОБА_3 з цього приводу судом до уваги не приймаються.

Разом з тим суд вважає, що запобігти зіткненню транспортних засобів ОСОБА_3 мала змогу незалежно від наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України.

Для цього ОСОБА_3, з урахуванням дорожньої обстановки (місце ДТП знаходиться у житловій зоні на перехресті, оглядовість якого обмежена високим парканом) повинна була суворо дотримуватися вимог п.16.12 ПДР України.

Враховуючи характер та наслідки вчиненого правопорушення, а також дані про особу ОСОБА_3, відносно якої відсутні відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності за інші правопорушення на транспорті, суд вважає за доцільне піддати її мірі адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.ст.124,268,276,277,283-285 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_3 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_3 подвійний розмір штрафу в сумі 680 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Копію постанови вручити ОСОБА_3 і для відома направити начальнику Дніпропетровського РВП ДВ ГУНП України в Дніпропетровській області, а у разі несплати штрафу чи судового збору для примусового виконання начальнику відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Бровченко