П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 3/229/288/2016

Справа № 229/1132/16-п

12 квітня 2016 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Молібога Г.В., розглянувши матеріали які надійшли від начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючий, мешкає та зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2

ст.164 ч.1 КУАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0235 який складено 18.03.2016 року громадянин ОСОБА_1 18.03.2016 року біля 11 години 00 хвилин в перевозив товарно-матеріальних цінностей, а саме стартові пакети МТС в кількості 584 штук, взуття чоловіче та жіноче в асортименті в кількості 45 пар орієнтовно загальною вартістю близько 56680 грн на замовлення невстановленої особи на власному автомобілі марки Дачіа-логан з державним номерним знаком АН 2063ІХ до с. новобахмутівка Ясинуватського району Донецької області з метою їх подальшої передачі іншій особі за грошову винагороду та отримання прибутку без держаної реєстрації як субєкта господарювання, чим порушив ст.3 ЗУ « Про державну реєстрацію юридичних осіб підприємців» та ст.19 Господарського кодексу України. Таким чином вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився. Та пояснив, що у провадженні Дружківського міського суду перебуває справа про адміністративне правопорушення № № 229/1132/16п стосовно ОСОБА_2 .

Факт намагання перевезення ОСОБА_1, паспорт серія ВВ 743941) взуття, а також стартові пакети мобільного звязку 18.03.2016 з м. Костянтинівка Донецької області до селища Новобахмутівка Донецької області без відповідних документів на право здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації як субєкта господарювання останній визнав повністю, однак, перевозив вказаний товар лише на прохання свого знайомого в якості водія автомобілю, та на території селища Новобахмутівка Донецької області був затриманий.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 64 Конституції України, Конституційні права і свободи, людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог статті 1 КУпАП, завданням кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об'єктивно з'ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Об'єктивна сторона цього правопорушення ( ст 164 КУпАП) характеризується дією і виражається в:

- здійсненні господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності;

- здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню у відповідності з законом;

- здійсненні господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського Кодексу України, суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття господарської діяльності міститься у ст. 3 Господарського кодексу України, відповідно до якої під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва - підприємцями.

Податковий кодекс України під господарською діяльністю розуміє діяльність особи, що повязана з виробництвом, виготовленням та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Тобто, під визначенням господарської діяльності розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

В абзаці 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003 року № 3 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, повязана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обовязкові ознаки якої безпосередність, системність її здійснення з метою отримання прибутку.

Згідно з розясненнями в п. 4 даної Постанови під здійсненням фізичною особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи за реалізацію продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, відомості про системність (три і більше разів протягом року, з метою отримання прибутку ) зайняття даним видом діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обовязковою, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП є провадження особою такого виду діяльності три і більше разів протягом року.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обовязок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення , ОСОБА_1 18 березня 2016 року об 11 годині 00 хв. здійснював перевезення товарно-матеріальних цінностей на автомобілі який мені належить в с.Новобахмутівка Ясинуватського р-ну з метою подальшої передачі їх іншим особам за грошову винагороду , чим порушив вимоги ст.19 ГК України , та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Свою провину у перевезенні взуття, а також стартових пакетів мобільного звязку з м. Костянтинівки до селища Новобахмутівка Донецької області 18.03.2016р. він визнав повністю, однак наполягав на тому , що ці дії не мають характер системності .

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 відсутня системність зайняття даним видом господарської діяльності з метою отримання прибутку, як того вимагає закон, що в свою чергу свідчить про відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не в повній мірі відповідають диспозиції ст.164 ч.1 КпАП України, і що підлягає уточненню.

Протокол не містить обєктивних даних про дії або бездіяльність, які він допустив, не зазначено, ким він є - юридичною чи фізичною особою, що в свою чергу призвели до зазначених в протоколі порушень.

Згідно ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт здійснення господарської діяльності з метою одержання прибутку, а систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції з оформлення органами державної податкової служби матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України від 28.10.2009 р. N 585, якщо розгляд справ про адміністративне правопорушення віднесено до відання інших органів, належно оформлений протокол про адміністративне правопорушення надсилається органу, уповноваженому розглядати адміністративну справу, протягом трьох календарних днів з дня підписання (відмови від підписання) протоколу та реєстрації; до протоколу додаються інші матеріали справи, що є в наявності в органах державної податкової служби та які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано документа, який би свідчив про те, що ОСОБА_2 не перебуваю на обліку як субєкт підприємницької діяльності. Також суду не надано всіх необхідних доказів, які підтверджують, зокрема, систематичний характер порушення мною Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Відповідно вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути указано норма закону , які порушенні винною особою. В зазначеному протоколі вказано , що ОСОБА_1 припустив порушення вимог ст.19 ГК України та ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» . При цьому ст. 19 ГУ України передбачає Державний контроль та нагляд за господарською діяльністю , а ст.3 вищезазначеного закону України сфери дії цього закону. А ні те, а ні інше ОСОБА_1 не порушував та порушити не міг.

Чинним законодавством України на ОСОБА_1, як на правопорушника не може бути покладений обовязок доказування своєї невинуватості, оскільки закон поклав такий обовязок на орган (посадову особу), яка склала протокол.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, прошсить суд провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши адміністративний матеріал, суддя вважає за необхідне провадження по адміністративній справі закрити з тих обставин, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно з диспозицією ст. 164 КУпАП відповідальність наступає у випадку провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Згідно ст. 3 Господарського Кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно вимог ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Але матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується систематичність діяння та не доведена та обставина, що було отримано прибуток від цієї діяльності, що обовязковою ознакою зайняття господарської діяльності.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 164, 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі ОСОБА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,- закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Товаро матеріальні цінності зазначені в додатку до протоколу №0164 про адміністративне правопорушення повернути ОСОБА_1.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Г. В. Молібога