АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

представника потерпілої - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 (триста сорока) грн. штрафу.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 30.11.2015 року о 16 год. 25 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Б.Гмирі - просп. П.Григоренка не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, при виді перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки ТЗ, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

В зміненій апеляційній скарзі ОСОБА_1, вважаючи постанову судді незаконною та необґрунтованою, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, та порушенні його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, просить її скасувати, провадження по справі щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що ДТП сталось з вини водія автомобіля «TOYOTA» під керуванням водія ОСОБА_6, яка рухаючись, на червоний сигнал світлофора, здійснюючи маневр повороту ліворуч, перешкодила його руху, в результаті чого сталося зіткнення, чим ОСОБА_6 порушила п.п.10.1, 16.6 ПДР, за порушення якого на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення. Порушення водієм ОСОБА_6 ПДР щодо руху на червоний сигнал світлофора підтверджується схемою ДТП та поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Окрім цього, зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на порушення ним Правил дорожнього руху.

Також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не заповнено розділ «свідки та потерпілі», що надавали пояснення, а також ті про які він проінформував працівників поліції, зокрема про пасажира його автомобіля ОСОБА_9, яку не допитано, ні під час складання протоколу, ні під час його розгляду в суді.

Водночас, вказує, що висновки суду про порушенням ним п.п. 12.1, 12.3 ПДР спростовується проведеним автотехнічним дослідженням від 04.04.2016 року за результатами якого в умовах даної пригоди він не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом екстреного гальмування, та в даній дорожній обстановці в його діях невідповідностей ПДР, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної ситуації або знаходились в причинному зв'язку з настанням цієї пригоди, не вбачається.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просили її задовольнити, представника потерпілої, який заперечував проти її задоволення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП одним з завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Як видно з матеріалів справи, ці вимоги закону судом не виконані, суд не з'ясував чи винен ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а в постанові накладаючи стягнення на нього вказав, що останній свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, проте його пояснень не навів, а вказав, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, проте не вказав якою його частиною, оскільки в протоколі є пояснення ОСОБА_1 де він своєї вини не визнає, те ж стосується і інших доказів на які посилається суддя в постанові не розкриваючи їх змісту.

За наведеного постанова судді підлягає скасуванню з постановленням нової постанови, якою провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, згідно протоколу та постанови судді ОСОБА_1 30.11.2015 року о 16 год. 25 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на регульованому перехресті вул. Б.Гмирі - просп. П.Григоренка не вибрав безпечну швидкість для руху, не врахував дорожню обстановку, при виді перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки ТЗ, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія

ОСОБА_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Проте такий висновок судді та особи, що склала протокол не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, в поясненнях при складанні протоколу та в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснив, що 30.11.2015 року біля 16 год. 55 хв. він керуючи автомобілем ГАЗ по проспекту П.Григоренка та проїжджаючи перехрестя з

вул. Гмирі на зелений сигнал світлофора виїхав на перехрестя де сталося зіткнення з автомобілем, який повертаючи ліворуч не надав йому дорогу, винним себе не визнав.

Інший учасник ДТП, тоді ж під час складання протоколу пояснила, що в цей же час рухалася по проспекту П.Григоренка від магазину «Метро» в лівому ряду та повертала на вул. Гмирі, на перехрестя виїжджала на зелений сигнал світлофора, проте коли виїхала на другу частину перехрестя з права від неї виїхав автомобіль, вона зупинилася, проте автомобіль не намагався її об'їхати, тому сталося зіткнення.

Таким чином на перехрестя де сталося зіткнення учасники виїхали на зелений сигнал світлофора, який відповідно до ПДР дозволяє рух, проте відповідно до п.10.1, п.16.6 ПДР водій автомобіля, що повертав ліворуч повинен був переконатися, що це буде безпечно для інших учасників руху та надати дорогу транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку та мав перевагу у русі.

Згідно висновку № 8 автотехнічного дослідження від 04.04.2016 року в умовах даної пригоди водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог

п.12.3 ПДР України.

В даній дорожній обстановці, та при заданих вихідних даних, швидкості автомобіля Газель 50 км/год. та виникнення небезпеки - 20-25 метрів, в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, не вбачається.

Жодних даних, які б вказували на інші фактичні обставини ДТП (швидкість автомобіля Газель чи момент виникнення небезпеки) матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять та учасниками не надано.

Згідно того ж висновку автотехнічного дослідження наявність у водія автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_6 технічної можливості уникнути пригоди й відсутність факторів технічного характеру, які могли б перешкодити їй виконати вимоги п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, свідчать про невідповідність дій ОСОБА_6 вимогам зазначених пунктів ПДР України та знаходились в причинному зв'язку з виникненням аварійної обстановки та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Отже враховуючи, що ОСОБА_1 не порушував вимог Правил дорожнього руху, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тому справа у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного м. Києва від 26.02. 2016 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі

п.1 ст.247 КПК України, в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/407/2016 Категорія: 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Леонтюк Л.К.

Доповідач Худик М.П.