"21" квітня 2016 р. Справа № 363/1018/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року суддя Вишгородського районного суду Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення ДАІ з обслуговування Вишгородського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області, щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2 д, кв. 51, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 04.03.2016 року близько 21 год. в м. Вишгороді на а/д «Київ-Вишгород-Чернгів» керував автомобілем Тойота Камрі д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На обґрунтування невинуватості у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_1 ствердив, що алкогольні напої на той час не вживав. В стані алкогольного спяніння не знаходився, ознак такого стану також не мав. Під час зупинки транспортного засобу огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу не проводився. Пройти медичний огляд в закладі охорони здоровя йому також не пропонували.

Крім того протокол складено й підписано щодо події 4 квітня 2016 року.

Згідно представленої ОСОБА_1 в суді копії протоколу про адміністративне правопорушення датою його складання та подією правопорушення є саме 4.04.2016 року, а не 4.03.2016 року, як зазначено в протоколі направленому до суду.

Водночас направлений до суду протокол містить в цій частині виправлення, які при його підписанні ніким не застереженні.

Зазначене свідчить про недопустимість вказаного доказу, який вимогам ст. 256 КУпАП не відповідає.

У той же час твердження в протоколі про стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 на відповідних доказах не ґрунтується.

Дані, про згоду ОСОБА_2 з тим, що він знаходився в стані алкогольного спяніння протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Відповідно до п.п. 5 і 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 19 грудня 2008 року № 1103, підставою притягнення водія до відповідальності є підтвердження стану спяніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду.

Якщо водій транспортного засобу висловив незгоду з результатами його огляду на місці зупинки транспортного засобу, він направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Дані про проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу в справі відсутні. Як ствердив в суді ОСОБА_1 такий його огляд при складанні протоколу не проводився.

За таких обставин висновок про перебування особи в стані алкогольного спяніння є бездоказовим, який ґрунтується на припущенні й тому в основу судового рішення покладений бути не може в силу вимог ст. 62 Конституції України.

Пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 містяться на бланку із заздалегідь викладеними обставинами події, не є вільними і викликають у суду сумнів за своїм змістом та формою, а отже до уваги не приймаються.

При цьому дані свідки в суді безпосередньо посвідчили, що підписали вказані бланки лише на прохання працівника поліції та їх зміст не читали.

Засвідчили й те, що в їх присутності водієві ОСОБА_1 пройти будь-який медичний огляд на місці зупинки або в закладі охорони здоровя не пропонувалося. Не помітили вони на той час і будь-яких ознак алкогольного спяніння в останнього.

Таким чином, у справі не дотримано вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 19 грудня 2008 року № 1103.

Оскільки встановлений законом порядок зясування обставин даного правопорушення не дотримано, протокол щодо ОСОБА_1 доказів на підтвердження цього не містить, а вказані в ньому дані не можуть бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 ствердив про такі обставини пригоди, виходячи з яких, у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, відсутній, а тому провадження в даній справі щодо нього слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 9 і 247 КУпАП,

постановив:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя