АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №33/796/276/2016 Суддя суду 1 інстанції - Парамонов М.Л.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., за участю захисника ОСОБА_4 - Даниленко Т.І., ОСОБА_6, його захисника ОСОБА_7, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою ОСОБА_4 визнана винною у тому, що 21.12.2015 року о 08 год. 50 хв., керуючи автомобілем ЗАЗ TF 696Р д.н.з. НОМЕР_1, при виїзді з двору по вул. О. Пчілки в м. Києві не надала дорогу транспортному засобу, який рухався по пр. П.Григоренка в м. Києві, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Хюндай д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 10.2 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване стягнення, як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що враховуючи матеріали справи, а саме схему ДТП та пояснення, винним у ДТП є другий учасник.

Звертає увагу суду на те, що свою вину у скоєному ДТП, вона у судовому засіданні не визнала, надала суду детальні пояснення з приводу наявності порушень ПДР саме зі сторони водія, що керував автомобілем Хюндай д.н.з. НОМЕР_2. Однак, суддя ніяким чином не надав оцінку її поясненням та не відхилив її доводи, більш того, це навіть не відобразив у постанові суду від 26.01.2016 року. З постанови взагалі не вбачається, що вона була у судовому засіданні та надавала будь-які пояснення, оскільки, по-перше, зазначала, що не визнає свою вину у скоєному ДТП, по-друге, це також фактично зазначено у її письмових поясненнях у матеріалах справи (зазначала, що намагалась перелаштуватись у крайню ліву смугу руху, а не зробила це).

Крім того, апелянт вказує що в суді першої інстанції пояснювала, що керуючи автомобілем ЗАЗ, поступово здійснювала перелаштування з крайньої правої полоси попутного напрямку, у крайню ліву для того, щоб здійснити лівий розворот у дозволеному ПДР місці, що підтверджується дозволяючим цей маневр знаком, відображеним на схемі ДТП. При цьому, при кожному перестроюванні в наступну полосу, надавала перевагу рух всім ТЗ, які на ній рухались у попутному напрямку та мали перевагу у русі. Коли її автомобіль опинився у 3-й полосі руху, при ввімкненому сигналі повороту ліворуч, вона чекала, щоб перелаштуватись у краню ліву 4-ту полосу руху, з якої збиралась робити маневр розвороту, але в цей час її автомобілю було завдано механічних ушкоджень - автомобілем Хюндай, який не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив правим боком свого авто зіткнення з її автомобілем, із заїздом на 3-тю смугу руху на 30 см., що чітко вказано на схемі ДТП.

Так, із схеми вбачається, що авто «№2» під її керуванням, розташоване чітко у межах 3-ї полоси руху, на відстані 3,30 см. від розподільної суцільної смуги, при цьому 4-та ліва полоса руху у місці зіткнення має ширину 3,0 м. По даній смузі на момент удару рухався в напрямку прямо інший учасник ДТП, водій Хюндай, який не дотримався безпечного бокового інтервалу, частково виїхав правою стороною свого авто на 3-тю смугу, де був розташований автомобіль ЗАЗ, під її керуванням та здійснив ДТП, що підтверджується і характером ушкоджень авто, зокрема, автомобіль Хюндай має подряпини правих передніх та задніх дверей.

З огляду на вказане вважає, що при розгляді справи, суд не дослідив наявні у справі докази, які підтверджують відсутність вини водія ОСОБА_4, зокрема у порушенні п. 10.2 ПДР та не обґрунтовано визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не взявши до уваги пояснення сторін та схему підписану учасниками ДТП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 - адвоката Даниленко Т.І., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суд першої інстанції дав правильну оцінку сукупності доказів, які були досліджені в судовому засіданні, внаслідок чого вірно встановив фактичні обставини справи і прийшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_4 порушень п. 10.2 ПДР України та відповідно наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так? судом вірно встановлено, що 21.12.2015 року о 08 год. 50 хв., керуючи автомобілем ЗАЗ 696Р д.н.з. НОМЕР_1, при виїзді з двору по вул. О. Пчілки в м. Києві не надала дорогу транспортному засобу, який рухався по пр. П. Григоренка в м. Києві, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Хюндай д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 10.2 ПДР України.

Згідно п. 10.2 ПДР України, водій, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, та інших прилеглих територій, повинен дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), схемою ДТП ( а.с. 2), письмовими поясненнями учасників ДТП (а.с. 3,4), а також наданими в суді апеляційної інстанції поясненнями ОСОБА_6 , інспекторів патрульної служби ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 878529 від 21.12.2015 року, зафіксовано порушення ОСОБА_4 вимог п. 10.2 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Порушення саме вказаного пункту Правил дорожнього руху підтвердила допитана в суді апеляційної інстанції інспектор патрульної служби ОСОБА_9, яка складала протокол про адміністративне правопорушення. Інспектор пояснила, що оскільки ОСОБА_4 виїжджала з прилеглої території, а саме з двора по вул. О.Пчілки на дорогу, вона повинна була дати дорогу всім транспортним засобам, що рухаються по ній. При цьому під «дорогою» мається на увазі не одна смуга руху, а вся дорога від бордюра до бордюра. Інспектор наголосила, на тому, що підтвердженням порушення саме вказаного пункту ПДР є й напрямок руху ОСОБА_4, яка рухалась перпендикулярно по відношенню до смуг руху. А тому, їй не можна було інкримінувати інше порушення, зокрема, порушення п. 10 3 ПДР, адже вона не здійснювала перестроювання із однієї смуги руху в іншу

Допитаний в судовому засіданні інспектор патрульної служби ОСОБА_8 повідомив, що на місці ДТП він складав схему дорожньо - транспортної пригоди, на якій вірно зобразив смуги руху, їх кількість, розташування автомобілів після дорожньо - транспортної пригоди. Інспектор пояснив, що на місці ДТП він особисто з іншим інспектором патрульної служби ОСОБА_9 робили відповідні заміри, які він вірно вказав на схемі ДТП. Крім того, ним на схемі, з показань обох водіїв, було вказано місце зіткнення транспортних засобів, яке знаходиться на відстані 3,0 м. від бордюра. При цьому, не зазначення даного позначення в назвах об'єктів, зображених на схемі, не свідчить про його невірне нанесення, чи невідповідність зроблених на місці ДТП замірів.

Більш того, про правильність відображення на схемі ДТП місця дорожньо - транспортної пригоди свідчать і фотознімки місця ДТП, надані суду апеляційної інстанції ОСОБА_6

Крім того, на зворотньому боці схеми ДТП зафіксовані пошкодження автомобілів ЗАЗ TF 696Р д.н.з. НОМЕР_1 та Хюндай д.н.з. НОМЕР_2. Зокрема, в автомобіля ЗАЗ TF 696Р д.н.з. НОМЕР_1 інспекторами патрульної служби виявлені наступні пошкодження: пошкоджена рамка державного номерного знака та державний номерний знак, а також подряпина на передньому бампері.

В автомобілі ж Хюндай д.н.з. НОМЕР_2 зафіксовані пошкодження передньої правої двері, пошкодження задньої правої двері, заднє праве крило знято лакофарбове покриття, а також подряпини та тріщини на накладці з правої сторони порога.

Таким чином, вищеописані пошкодження автомобілів та місце знаходження автомобілів по відношенню до дороги та смуг руху свідчать про те, що удар передньою частиною автомобіля ЗАЗ TF 696Р д.н.з. НОМЕР_1 прийшовся на праву частину автомобіля Хюндайд.н.з. НОМЕР_2. При цьому як зі схеми ДТП так і з фотознімків, долучених до справи вбачається, що автомобіль Хюндай д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 знаходиться в межах додаткової (четвертої) смуги руху, а автомобіль ЗАЗ TF 696Р д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 знаходиться перпендикулярно по відношенню до смуг руху, і відповідно по відношенню до автомобіля Хюндай. При цьому, передня частина автомобіля ЗАЗ вже перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки між третьою та четвертою смугами руху ( чого не спростовують і розміри четвертої смуги руху, вказані КП «ШЕУ Дарницького району» а.с.49) .

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги висновок експертного дослідження № 9ат від 28.03.2016 року, у відповідності до якого в діях ОСОБА_4 спеціалістом з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п. 10.3 ПДР України, та не приймає в цій частині доводи апеляційної скарги, оскільки в матеріалах справи будь - яких даних про те, що ОСОБА_4 після виїзду з прилеглої території здійснювала маневр перестроювання не має. Адже, під перестроюванням, згідно Правил дорожнього руху України, мається на увазі маневр, пов'язаний зі зміною траєкторії руху транспортного засобу в межах смуги руху одного напрямку.

А з встановлених фактичних обставин справи чітко вбачається, що ОСОБА_4 закінчувала виїзд з прилеглої території на дорогу, і не надала дорогу транспортному засобу, що рухався по проїзній частині, напрямок якого вона перетинала.

Таким чином, на думку апеляційного суду в діях ОСОБА_4 вбачається невідповідність п. 10.2 ПДР України, та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не зазначення в постанові суду першої інстанції про участь в судовому засіданні ОСОБА_4 та її пояснень з приводу дорожньо - транспортної пригоди, на що вказує в апеляційній скарзі апелянт, не свідчить про неправильність чи незаконність постанови суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а він складений лише відносно ОСОБА_4, то доводи апеляційної скарги з приводу наявності порушень вимог ПДР України в діях ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяАпеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал