АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 А 17,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, -

в с т а н о в и в :

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння і на вимогу поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно нього, за відсутністю події і складу даного правопорушення.

Провадження № 33/774/191/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказує на відсутність в матеріалах справи доказів його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення. ОСОБА_1 не заперечує факт зупинення його поліцейськими, однак, вказує на те, що сам наполягав на проведенні відповідного огляду за допомогою алкотестеру або ж в медичному закладі, в чому йому було відмовлено.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що в задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Апеляційним переглядом встановлено, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Як вбачається з доводів поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 не заперечується той факт, що дійсно в зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення день та час він був зупинений поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України, яким ОСОБА_1 було поінформовано про підстави вважати, що він знаходиться за кермом автомобіля в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, є правильним висновок районного суду про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим висновок районного суду про наявність в діянні водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2016 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу поліцейського.

В ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б давали обєктивні підстави ставити під сумнів вищезазначені пояснення свідків, які є послідовними та повністю узгоджуються між собою та з даними, котрі слідують з інших доказів, що містяться в матеріалах справи, в тому числі, з рапорту поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України і підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Крім того, в своїх письмових поясненнях (а.с. 5) ОСОБА_1 підтвердив факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння і не заперечував того, що знаходився за кермом автомобіля з явними ознаками алкогольного спяніння.

В свою чергу, даючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля в стані алкогольного спяніння жодним чином не спростовують правильність висновку суду першої інстанції щодо наявності в діянні апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено саме за фактом його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України, підставою якої стало виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з боку поліцейських мали місце протиправна поведінка та нехтування правами ОСОБА_1, визначеними чинним законодавством України, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про звернення ОСОБА_1 до компетентних органів з даного приводу.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, районний суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 2 роки, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_3