Справа № 474/99/16-п 11.05.2016 11.05.2016 11.05.2016
Номер провадження: 33/784/80/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ап. провадження № 33/784/80/16 Головуючий у 1-й інстанції: Сорочан Л.В.
Категорія: ч.1 ст. 172-7 КУпАП Головуючий в суді ап. інстанції: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Царюк В.В., за участю:

особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, прокурора Кременцова А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 31.03.2016 року, якою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, має вищу вища, працює головою Врадіївської районної ради, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: вул. Незалежності (колишня Маяковського), 179, смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області,

визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127-7 КУпАП.

В С Т А Н О В О В И В :

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 31.03.2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 1700 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи на посаді голови Врадіївської районної ради в Миколаївській області, в порушення вимог ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», 25.12.2015 року на III-ій позачерговій сесії Врадіївської районної ради 7 скликання при голосуванні та підписанні рішення № 20 «Про встановлення надбавки голові районної ради та заступнику голови районної ради», яким встановлено надбавку до його посадового окладу у розмірі - 50 %, умисно не вжив заходів, щодо усунення реального конфлікту інтересів та не повідомив про це Врадіївську районну раду, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою, особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування постанови суду та закриття справи за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В своїх доводах, апелянт вказує на те, що рішення про встановлення йому грошової надбавки не входить до кола його обовязків та компетенції, а від так, він не може за це нести відповідальність. Вказує, що рішення було прийнято саме під час сесії районної Ради, яке на його думку є законним та справедливим, а тому, особисто не вбачає в такому рішенні конфлікту інтересів.

Апелянт підтверджує, що голосував на сесії районної Ради про надання йому надбавки, однак вважав, що голосує за надання надбавки своєму заміснику ОСОБА_3, оскільки рішення приймалось одночасно, щодо нього та його заступника.

Вказує, що рішення про грошову надбавку було прийнятим депутатами сесії одностайно всього 18 голосів, а тому вважає, що його голос не мав принципового значення для вирішення цього питання. Стверджує, що він жодного впливу на депутатів не вчиняв та не мав такої можливості, що також, підтверджено свідками: ОСОБА_4М, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3

Стверджує, що у письмовому попередженні про його зобовязання, як голови районної Ради є посилання на ЗУ «Про запобігання корупції», що втратив чинність та стверджує, що ст. 28 цього ж Закону не містить посилання на його обовязок про попередження колегіального органу у разі виникнення конфлікту інтересів.

Крім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки містить деякі неточності у викладі норм та їх назв, а також існують посилання на вже неіснуючі норми. З огляду на це, вважає, що протокол не відповідає вимогам закону та підлягає поверненню для належного його оформлення.

Зазначає, що такі ж недоліки містить і постанова суду, зокрема в тексті рішення, суддя визначаючи заходи, які апелянт повинен був здійснити у разі виникнення конфлікту інтересів, також посилається на неіснуючий нормативний акт, а саме ст. 28 ЗУ «Про засади запобігання корупції».

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив скасувати постанову Врадіївського районного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, прокурора, який вважав, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали справи, прихожу до наступного.

Як вбачається зі змісту диспозиції ч.1 ст. 172-7 КУпАП відповідальність наступає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Таким чином, обовязковими ознаками даного адміністративного правопорушення є наявність у службової особи реального конфлікту інтересів, наявність передбаченого законом випадку чи встановленого порядку та наявність передбаченого законом способу повідомлення про існування конфлікту інтересів. Відсутність хоча б одної з цих обовязкових ознак виключає наявність складу цього адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, такого аналізу наявності або відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, суд не провів. Суд не зазначив у своєму рішенні у чому полягає реальний конфлікт інтересів ОСОБА_2, і чи наступив передбачений законом випадок, коли він був зобовязаний повідомити відповідний державний орган про наявність такого конфлікту. За таких обставин, висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП є необґрунтованим та не вмотивованим, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст..1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими інтересами, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Заробітна плата державного службовця, її розмір, складові та порядок обчислення визначаються Законами та підзаконними актами уповноважених на це вищих державних органів влади . Визначеиий законом розмір заробітної плати та порядок її нарахування не можуть бути предметом конфлікту інтересів у розумінні вищезазначених положень Закону «Про запобігання корупції», оскільки ці чинники не впливають на можливість, обєктивність та неупередженість прийняття рішень посадовою особою, яка її отримує. Предметом корупційних дій, згідно положень вищезазначеного закону, може бути лише незаконна винагорода та способи досягнення такого результату. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 , як голова органу місцевого самоврядування, діяв у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування» і, підписуючи рішення Врадіївської районної Ради №20 від 25.12.2015 року, виконав покладені на нього вищезазначеним законом обовязки.

Оскільки при виконанні ОСОБА_2 своїх службових обовязків був відсутній реальний конфлікт інтересів між його приватними та службовими інтересами, то був і відсутнім випадок, у разі настання якого, він повинен був повідомити районну Раду про наявність такого конфлікту.

За відсутності встановлення по справі складових ознак диспозиції ч.1 ст.172-7 КУпАП, прихожу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу цього адміністративного правопорушення, а тому провадження по цій справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.. 294,247 КУпАП,-

П О С Т А Н И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 31.03.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1