Справа № 417/2380/16-п
Провадження № 3/417/115/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2016 р. с. Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Шкиря В.М., розглянувши адміністративний протокол серії АП1 № 959617 від 17.04.2016 та додані до нього матеріали, які надійшли з сектору у складі Марківського відділу поліції Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, , не працюючого, проживаючого за адресою: кв.Молодіжний ,13/1 Марківка Луганської області , якому розяснено його права передбачені ст. 268 КУпАП, та ст.10,63 Конституції України,-

В С Т А Н О В И В:

17.04.2016 о 15 годині 30 хвилин в с. Марківка Луганської області по вул. Леніна інспектор Марківського ВП ГУ НП в Луганській області лейтенант поліції ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 959617 за ч.2 ст.130 КупАП відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення 15.04.2016 о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_1 по провулку Південному в с. Марківка Луганської області керував автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Стан спяніння підтверджено висновком № 11 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого Марківським районним територіальним медичним обєднанням, згідно п. 10а якого мовою оригіналу : «ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного опьянения».

До протоколу серії АП1 № 959617 від 17.04.2016 долучено: постанови Марківського районного суду Луганської області від 04.02.2015 та від 03.03.2016 про , притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.130 КУпАП, постанова про закінчення виконавчого провадження від 17.12.2015 та розпорядження № 47423637/2 затверджене 14.12.2015, а також платіжне доручення № 645 від 14.12.2015 на суму 6800 грн.

У судове засідання громадянин ОСОБА_1. з'явився, особу посвідчено паспортом серії ЕК № 447233 виданого Марківським РВ УМВС України в Луганській області 15.05.1997. Свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, визнав повністю та пояснив, що 14.04.2016 вживав алкогольні напоїї, 15.04.2016 в нього вининикла різка необхідність виїхати, на автомобілі , куди не пояснив. Приблизно о 01 годині 15.04.2016 по провулку Південному в с.Марківка Луганської області його зупинили співробітники поліції. Запропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою якогось приладу, проте він відмовився та погодився на огляд в медичному закладі . Висновок був позитивним, він з ним погодився . На запитання суду: «Скіліки разів протягом року він піддавався адміністративному стягненню ?», відповів : «Двічі, спочатку сплатив штраф у грудні 2015 - 6800 грн через ДВС, а нещодавно мене позбавили права керування транспортними засобами на 2 роки, дати не памятаю, здається в березні цього року». На запитання : «Кому належить автомобіль НОМЕР_1, , відповів: «За техпаспортом - ОСОБА_3, я не власник»

Вислухавши особу, яка приягується до адміністративної відповідальності , дослідивши повно, обєктивно протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 959617 від 17.04.2016 та додані до нього матеріали , зясувавши всі обставини справи, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши докази в їх совокупності, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» та п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону та п. 1.9 передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія( посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Розділом 2 Правил дорожнього руху передбачено обовязки та права водіїв механічних транспортних засобів, так п.п «а» п.2.9 вказаних Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З довідки Марківского ВП ГУ НП в Луганській області вбачається, що станом на 15.04.2016 відповідно до алфавітної книги ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 04.02.2015 за ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення в виді штрафу 3400 грн, та 07.01.2016 на нього було складено адміністративний протокол за ч.2 ст.130 КУпАП який направлено до суду, посвідчення водія серії АІА № 125938 вилучено 07.01.2016 при складенні протоколу (а.с. 6).

Таким чином дії ОСОБА_1 повністю охоплюються диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП України, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь якого з порушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки 04.02.2015 за ч.1 ст.130 КУпАП Марківським районним судом Луганської області на нього було накладено адміністративне стягнення в виді штрафу 3400 грн, який сплачено лише 14 грудня 2015 року згідно платіжного доручення № 645. При цьому встановлено, що штраф стягнуто в примусовому порядку та відповідно до ст..308 КУпАП в подвійному розмірі ( постанова про закінчення виконавчого провадження від 17.12.2015)

Крім цього в судовому засіданні встановлено, що 03.03.2016 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Постанова набрала законної сили 20.04.2016 року. Тобто на момент вчинення правопорушення 15.04.2016 за результатами якого складено протокол серії АП1 № 959617 від 17.04.2016 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності 1 разу ( постанова Марківського районного суду Луганської області від 04.02.2015), оскільки за правопорушення вчинене ним 07.01.2016 він вважається притягнутим до адміністративної відповідальності з 20.04.2016 дня набрання законної сили постанови Марківського районного суду Луганської області від 03.03.2016.

Отже вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст. 130 КУпАП і його дії вірно кваліфіковані інспектором поліції, оскільки він, керував транспортним засобом, в стані алкогольного сп`ягніння, будучи при цьому протягом року підданим адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином факт вчинення правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджено зібраними по справі доказами, як наданими безпосередньо суду так і письмовими, що містяться в матеріалах справи.

Підстав сумніватись у достовірності та істинності доказів у суду немає.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1. слід призначити стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту.

При цьому необхідно зазначити, що додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу передбаченого санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП не застосовувати, оскільки автомобіль не являється власністю правопорушника, та встановлено, що він належить - ОСОБА_3. Це узгоджується і з абзацом 4 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 в якому вказано, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до положень ст.326 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Проте враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року (Заява № 17888/12), яке, окрім іншого, розглядалося в аспекті можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду, і яке відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»застосовується судами як джерело права, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що виконання зазначеної постанови слід допустити через десять днів з дня її винесення, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності мала змогу її оскаржити.

Відповідно дост. 40-1 КпАП України«Судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

У чинність п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 275 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 33,40-1, ч.2 ст. 130 , 221, 284, 285, 289, 294, КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок на р/р 0188, МФО 804013, код ЕДРПОУ 05381372, код класифікації доходів 22030001 одержувач: УДКСУ у Марківському районі, банк одержувача: ГУДКСУ у Луганській області. Призначення платежу: *; 101; ідентифікаційний номер;

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання в частині стягнення судового збору протягом трьох місяців з дня її винесення.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Строк адміністративного арешту відраховувати з моменту фактичного затримання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя В.М.Шкиря