АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/236/16-п
Провадження № 33/791/157/16
Головуючий в І інстанції Сіянко В.М.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

26 квітня 2016 року суддя судової палати по розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, з їх участю та участю потерпілого ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_5, на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 березня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі якої до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_3, останній 16 січня 2016 року о 07 годині 50 хвилин в м. Гола Пристань Херсонської області на перехресті вулиць Леніна та Радянської, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконуючи маневр повороту ліворуч, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не врахував зміну дорожньої обстановки перед початком повороту, не переконався, що це буде безпечно, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля НОМЕР_2, який рухався попереду та здійснював також маневр повороту ліворуч та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 (б), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинивши, за висновками протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції на підставі зазначеного протоколу визнав ОСОБА_3 винним у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення і наклав на нього адміністративне стягнення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, вказує, що постанова суду про визнання його винним є незаконною, оскільки суд безпідставно зробив висновок про порушення ним правил дорожнього руху, а тому просить зазначену постанову скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які вважали постанову суду законною та обґрунтованою, а тому апеляцію безпідставною, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляції, вважаю, що апеляція підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як в протоколі про скоєння адміністративного правопорушення складеному за наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, так і в постанові суду першої інстанції фактично відсутня обєктивна сторона скоєного адміністративного правопорушення. В обох документах зазначено: «На перехресті вул. Леніна та Радянської, виконуючи поворот ліворуч (ОСОБА_3В.) не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, не врахував зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля НОМЕР_3, який рухався попереду та здійснював також маневр поворот ліворуч».

З такого формулювання не є зрозумілим в якому напрямку рухались транспортні засоби, на яку вулицю вони повертали, а головне внаслідок чого автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_6, рухаючись попереду та здійснюючи поворот ліворуч зіткнувся з автомобілем ОСОБА_3, який рухався позаду і також здійснював поворот ліворуч.

Зазначені обставини не можливо зясувати і виходячи із схеми цієї дорожньо-транспортної пригоди, оскільки на схемі ці вулиці не зазначені, а зазначені дві інші Горького та 200 років ОСОБА_7. Також на схемі відсутнє місце зіткнення транспортних засобів, не зважаючи на те, що в примітках воно начебто позначене цифрою 3, але на схемі такої нема. Крім цього, в протоколі зазначено, що державний номер потерпілого ОСОБА_6 Л 59-45 НИ, а в постанові суду та навіть в клопотанні представника потерпілого зазначено державний номер 59-45НИ, тобто не той, що мав місце при дорожньо-транспортній пригоді, зазначеній у протоколі.

Зазначені недоліки викладання обєктивної сторони, як в протоколі, так і в постанові суду, а фактично її відсутність, суттєві розбіжності протоколу про адміністративне правопорушення зі схемою ДТП, недоліки якої не дають можливості використовувати її як допустимий доказ, оскільки не зрозуміло до якої пригоди вона взагалі складена і про що в ній йдеться, оскільки відсутні обовязкові елементи, а також постановлена на цих доказах постанова суду, які є неприпустимими, свідчить про тебе, що відсутня конкретизація того, які саме дії та за яких обставин, в якому саме місці ставляться ОСОБА_3 у провину.

Таке є неприпустимим, оскільки порушуються права особи на захист, відносно якої складають протокол, внаслідок чого, ОСОБА_3 не міг чітко розуміти у чому його звинувачують і від якого конкретного обвинувачення він повинен захищатись, про що неодноразово наголошував Европейський суд з прав людини стосовно формулювання обвинувачення.

Так, у п. 34 рішення у справі «ОСОБА_6 проти Росії» від 09.10.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що у тексті підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення.

На підставі аналізу чинного законодавства, а також певних рішень Європейського суду з прав людини, слід прийти до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, а тому він не повинен містить суперечностей та бути викладеним таким чином, що його неможливо тлумачити в інший спосіб, чому не відповідає протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_3 і покладення його на обґрунтування обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є неприпустимим і тягне за собою скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції для усунення зазначених недоліків. Проте, у справі сплинув строк, передбачений ст.38 КУпАП, для накладання адміністративного стягнення, а тому провадження у справі підлягає закриттю, враховуючи також вимоги п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП задовольнити.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати та закрити провадження на підставі ст. 38 КУпАП, внаслідок спливу терміну накладання адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_1