АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/436/2016 Суддя у першій інстанції: Педенко А.М.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, іншого учасника ДТП - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и л а:

18 листопада 2015 року відносно ОСОБА_3складено протокол серії АП2 №325860 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, 18.11.2015 року о 17-50 год., водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Daveo Lanos», д.н.з.НОМЕР_2, рухаючись по вул.Преображенській, 37 в м.Києві в напрямку руху вул. Преображенської, порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху України, а саме: не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та здійснив зустрічний рух на ділянці дороги з одностороннім рухом, внаслідок чого спровокував зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi L200», д.н.з.НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів.

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року скасувати, та постановити нову постанову по даній справі, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, а справу - закрити у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП України .

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, нормам матеріального, процесуального права та оскаржує її відповідно до ст. 287, 288, 289 КУпАП України у повному обсязі. Крім того апелянт, звертає увагу на те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, фактично не дослідив обставини справи, здійснив розгляд справи суто формально, не об'єктивно, упереджено та поверхнево, що призвело до винесення невмотивованого рішення у відсутність потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши запис з відео реєстратора та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не підтверджується зібраними по справі доказами, у зв'язку з чим справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрив на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Таке рішення суду першої інстанції вважаю законним та обґрунтованим, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та відео реєстратора вбачається, що водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Daveo Lanos», д.н.з.НОМЕР_2, рухаючись по вул.Преображенській, 37 в м.Києві в напрямку руху вул.Преображенської, порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху України, а саме, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та здійснив зустрічний рух на ділянці дороги з одностороннім рухом, однак здійснивши зустрічний рух одразу зупинився з правого краю проїзної частини, в момент зіткнення також не рухався. На зустріч йому рухався автомобіль марки «Mitsubishi L200», д.н.з.НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, який побачивши перешкоду зупинився перед автомобілем водія ОСОБА_3, при цьому праворуч від автомобіля водія ОСОБА_4 перешкоди у вигляді інших транспортних засобів не було. У зв'язку з цим, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що у водія ОСОБА_4, який керував автомобілем марки «Mitsubishi L200», д.н.з.НОМЕР_3, була можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «Daveo Lanos», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3

В сукупності зазначені докази свідчать про відсутність прямого причинного зв'язку між порушенням ОСОБА_3 вимог дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху України та наставшими наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує і Пленум Верховного суду України у постанові від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови роз»яснено, що у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення водіями транспортних засобів, суди повинні з»ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Вказані обставини необхідно перевіряти суду і у справах про адміністративні правопорушення.

Отже неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, судом першої інстанції, не встановлено, тому вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, обгрунтованною, а тому підстави для її скасування відсутні.

Переконливих доводів апеляційної скарги, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Тому, апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2016 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич