Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/56/16
Єдиний унікальний № 336/280/16-п Головуючий в 1-й інстанції - Дацюк О.І.
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2016 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як зазначено в постанові, 14.01.2016 року о 07.45 год., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Куйбишева в м. Запоріжжі, будучи зупиненим працівниками поліції, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на незаконність постанови через невідповідність викладених у ній висновків, фактичним обставинам справи зазначає, що суд не надав належної уваги його доводам про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у його відсутність та свідків, що свідчить про наявність в діях такої службової особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та що можливо було з'ясувати шляхом виклику до судового засідання цих свідків та свідка ОСОБА_3, яка той час перебувала в його транспортному засобі, але незважаючи на це у задоволенні його клопотання судом було відмовлено.

Крім того, зазначає, що йому не пропонували працівники поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння ані на місці зупинки, ані в медичному закладі, оскільки зокрема технічний засіб йому не показували, як то сертифікат та свідоцтво про його повірку, а посилання у протоколі на «Драгер» взагалі не відповідає Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

З огляду на вказане, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну скаргу і зокрема пояснив, що від проходження огляду він не відмовлявся, оскільки проходити такий огляд йому не пропонували. Свідки при цьому були відсутні.

Заслухавши в судовому засіданні апелянта, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 310998, складеному 14.01.2016 року о 08.00 год. поліцейським роти ДПС ВП ГУНП в Запорізькій області ст. сержантом поліції ОСОБА_4: 14.01.2016 року о 07.45 год., ОСОБА_2 керував автомобілем «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Куйбишева в м. Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, мляве мовлення, почервоніння) від проходження медичного огляду на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» і огляду на стан сп'яніння в мед. закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Так, згідно рапорту поліцейського роти ДПС ВП ГУНП в Запорізькій області ст. сержантом поліції ОСОБА_4, останній зокрема вказував, що 14.01.2016 року о 7.45 год. було зупинено ОСОБА_2 Під час перевірки документів у водія були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, бліде обличчя, червоні очі), в присутності двох свідків ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд в мед. закладі або за допомогою прибору «Драгер», на що водій відмовився. Також водій відмовився підписувати адмінпротокол, брати його копію, надавати пояснення (а.с. 3).

В судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_4 підтвердив зазначені обставини та пояснив, що в дійсності так і було, але деяких деталей на даний час він не пам'ятає, у зв'язку з тим, що пройшов певний час після цих подій.

Як вбачається з досліджуваного протоколу про адміністративне правопорушення свідками зазначеної події вказані гр-ни ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 2)

Свідок ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях, зокрема зазначав, що ОСОБА_2 відмовився проходити тест та медогляд в мед. закладі (а.с. 4).

Опитаний в судовому засіданні по фактичним обставинам події адміністративного правопорушення, свідок ОСОБА_5, нічого суттєвого пояснити не міг зазначивши, що перебував на відстані від працівників поліції.

Свідок ОСОБА_7 у своїх письмових поясненнях зокрема вказував, що він був очевидцем того, що ОСОБА_2 відмовився брати копію протоколу, розписуватися в ньому, надавати пояснення (а.с. 5).

Свідок ОСОБА_6 надав аналогічні пояснення (а.с. 6).

Судом апеляційної інстанції вживались заходи щодо виклику в судове засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, але за вказаними у наведеному протоколі адресами ці особи не мешкають та взагалі за цією адресою перебуває будинок (зруйнований), не придатний до проживання. З огляду на що, перевірити надані вказаними особами письмові пояснення, взагалі не представилось можливим.

Виходячи з аналізу норм, викладених в ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 1103 від 17.12.2008 р. (із змінами), передбачено, зокрема: п. 4 Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків; п. 6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; п. 8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, обов'язковою умовою для фіксації відмови особи від проходження огляду на стан сп'яніння є наявність двох свідків.

Між тим, виходячи з пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, вони не були безпосередніми свідками самої події адміністративного правопорушення, тобто факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, а тому працівником поліції фактично було залучено лише одного свідка - ОСОБА_5, який до того ж взагалі нічого не пам'ятає по суті цих подій.

Крім того, виходячи з рапорту працівника поліції ОСОБА_4 ним було запропоновано пройти ОСОБА_2 огляд в медичному закладі або за допомогою прибору «Драгер», між тим такі дії не узгоджуються з установленим законом порядком проведення такого огляду, оскільки відмова особи в розумінні об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передабченого ч. 1 ст. 130 КУпАП може мати місце лише при наявності відмови особи від проходження огляду і з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу і у відповідному закладі охорони здоров'я.

Згідно до даних, викладених в копії книги постових відомостей взводу дорожньо - патрульної служби відділу Державтоінспекції з обслуговування м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області, 13.01.2016 року ст. сержанту поліції ОСОБА_4 було видано технічний засіб «Драгер 0603». Зміна ст. сержанта поліції ОСОБА_4 розпочалася 13.01.2016 року о 19.00 год. та відповідно закінчилася о 07.00 год. 14.01.2016 року.

Тобто, фактично зупинка ОСОБА_2 о 07.45 год. та складання о 08.00 год. 14.01.2016 року протоколу про адміністративне правопорушення проведені поза межами повноважень працівника поліції.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Ю.О. Гріпас