н/п 3/490/3022/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

19.04.2016р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І. за участі секретаря Свєтлікова А.Ю., представника Миколаївської митниці ОСОБА_1 розглянувши клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про відстрочку виконання постанови

В С Т А Н О В И В:

22.12.2015р. Центральним районним судом м. Миколаєва було постановлено визнати ОСОБА_2 винуватим в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 МК України та накладено стягнення у вигляді конфіскації предмету, штрафу в сумі 1305865грн., та стягнути в рахунок предмету конфіскації 1255865грн.

Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15.02.2016р. залишена в силі. 29.02.2016р. постанова відправлена до Корабельного ВДВС ММУЮ для виконання.

29.03.2016р. адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернулася з клопотанням про відстрочку виконання постанови суду на строк до 26.08.2016р. В обґрунтування вказала, що ОСОБА_2 на даний час перебуває в рейсі, проведення виконавчого провадження у його відсутності суттєво порушує його право щодо можливості добровільного виконання рішення, можливість визначення обсягу майна, щодо якого відсутні заперечення до першочергової реалізації та інші, що передбачені виконавчим законодавством.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала, пояснила, що ОСОБА_2 перебуває в рейсі за кордоном з 26.02.2016р.

Представник митниці заперечував проти надання відстрочки, послався на те що можливість надання відстрочки не розповсюджується на конфіскацію майна, а також на стягнення грошових коштів замість майна, що підлягає конфіскації. Крім того просив звернути увагу, що відсутні документи на підтвердження перетину державного кордону.

Представник ДВС пояснив, що на даний час у виконавчому проваджені встановлено, що ОСОБА_2 на території України не має рахунків в Пенсійному Фонді та інших установах, не має транспортних засобів, є квартира, однак вона перебуває в іпотеці. Таким чином фактично наявного майна не встановлено.

Заслухавши думку учасників процесу, вважаю необхідним в задоволені клопотання відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст. 301 КУпАП може бути прийнято рішення щодо відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, за наявності обставин що суттєво ускладнюють виконання рішення, або пов'язано з суттєвим порушенням прав особи, щодо якої здійснюється виконавче провадження, або інших осіб, що за певних обставин залежать від особи, щодо якої здійснюється виконавче провадження.

З наявних матеріалів випливає, що державним виконавцем не встановлено майна, на яке може бути піддано реалізації, а за такого не зрозуміло яким чином взагалі виконавче провадження може суттєво порушити права ОСОБА_2

Про наявність такого майна, наявність родичів, які в силу здоров'я або віку є в залежності від ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_3 не повідомлено.

До того ж вбачається, що ОСОБА_2 вийшов в рейс 26.02.2016р., тоді як ухвала апеляційної інстанції від 15.02.2016р., т.т. на час залишення меж країни ОСОБА_2 знав про наявне щодо нього рішення, мав можливість надати розпорядження своєму представникові щодо добровільного виконання рішення та першочергової реалізації майна, однак цього не зробив.

За такого таке клопотання адвоката слід розцінити як спробу ухилитися від виконання рішення, що набрало законної сили.

Керуючись ст. 301 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про відстрочку виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.12.2015р. щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ст. 472 МК України - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Дірко І.І.