Справа № 163/445/16-п
Провадження №3/163/304/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року суддя Любомльського районного суду Волинської області Войтюк Л.М., при секретарі Голядинець О.В., з участю представника митного органу ОСОБА_1, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи, що надійшли з Волинської митниці ДФС за № 0086/20505/2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 471,472 МК України

ОСОБА_2,09.10.1986 року

народження, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 -Волинський, Волинської області, непрацюючого, РНОКПП не встановлений, закордонний НОМЕР_1 виданий 31.01.2007 року органом 0704,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 слідуючи 16.01.2016 року через митний пост «Устилуг» Волинської митниці з ОСОБА_4 в Україну автомобілем «Форд Мондео», номерний знак LС 59079 по смузі руху «зелений коридор», перемістив через митний кордон понад неоподатковувану норму 500 євро (що за курсом НБУ станом на 16.01.2016р. становить 26,39 грн. ) : комбінації жіночі в асортименті виробництва ОСОБА_4, торгова марка «Obsessive» у кількості 17 шт., колготи жіночі модель «Cover 100 nего» у кількості 27 шт., виробництва ОСОБА_5, торгової марки «Marilyn», а також колготи жіночі модель «Sophia» у кількості 20 шт., виробництва ОСОБА_4, торгової марки «Marilyn» на загальну суму згідно висновку експерта СЛЕД ДФС № 105 від 26 січня 2016 року 14213,70 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Він при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дій- заявив митному органу про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановленні законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2,свою вину у вчинені правопорушень передбачених ст. ст. 471,472 МК України не визнав, та пояснив, що слідував з ОСОБА_4 в Україну автомобілем «Форд Мондео», номерний знак LС 59079, разом з ним в автомобілі в якості пасажира слідувала ОСОБА_6 Переміщував товар, прикордонник направив на смугу руху «зелений коридор», він хотів розмитнити даний товар. В письмових поясненнях він вказав, що весь товар належить йому, однак в дійсності товар належить йому та його пасажирці. Такі пояснення дав в зв»язку з тим, що був втомлений оскільки був добу в черзі і пояснення записав зі слів інспектора митниці. Вартість товару не відповідає дійсності, а є значно завищеною. На вилучений товар він подавав чек, на пропущений митницею товар (принтери) подавав два TAX FREE . Чек на вилучений товар у справі відсутній. Пізніше в судовому засіданні дав пояснення, що вилучений товар належить йому та ОСОБА_6 оскільки вони разом купляли цей товар.

Свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснила, поверталася з ОСОБА_4 в якості пасажирки, переміщувала товар, який придбала за 1099 злотих РП, митнику надала чек на товар, але він не взяв його до уваги, а сказав, що товар буде оцінюватися через мережу інтернету. Пізніше дала пояснення, що вартість вилученого товару становить 1150 злотих РП.

Інспектор митниці ОСОБА_7, в судовому засіданні пояснив, що 16 січня 2016 року під час митного огляду ОСОБА_2, подав TAX FREE на принтери, які належали останньому та пасажирці, в процесі огляду принтери були повернуті. Під час детального огляду був виявлений не задекларований товар який перевищував дозволену норму, при огляді зазначеного товару були присутні водій та пассажирка. Він опитав водія який вказав, що товар належить останньому. Декларації для митного оформлення товару не ОСОБА_8Я, ні ОСОБА_9 не просили, товар був виявлений ним особисто. Чек на вилучений товар йому не подавався, а тому відсутній у справі.

Дії ОСОБА_2 за обома ст.ст.471, 472 МК України кваліфіковані правильно.

Згідно із ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно із ч.6 ст.366 МК України звільнення від подання письмової митної декларації(на «зеленому коридорі») не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Зазначене дає підстави для висновку, що при переміщенні через пункти пропуску для автомобільного сполучення товарів вартістю понад 500 євро, громадяни зобовязані обрати смугу руху «червоний коридор», подати письмову декларацію і сплатити митні платежі в порядку ч.4 ст.474 МК України. Порушення особою цих положень і обрання «зеленого коридору» в якості декларування шляхом вчинення дії свідчить про недекларування товарів за встановленою формою.

Винність ОСОБА_2, у вчиненні правопорушень стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил з фототаблицями, контрольним талоном, актом про проведення огляду товарів транспортних засобів ручної поклажі та багажу, службовою запискою, усними та письмовими поясненнями ОСОБА_2

Розгляд справи неодноразово відкладався, а саме 25.02.2016 року судді заявлено відвід, 10.03.2016 року оголошено перерву в зв»язку з викликом свідків, 18.03.2016 року за клопотанням захисника ОСОБА_3, яке підтримав ОСОБА_2, призначено незалежну товарознавчу експертизу витрати на проведення якої покладено на ОСОБА_2, розгляд справи було відкладено на 8.04.2016року. З відповідді завідувача Волинського відділення Львівського НДІСЕ ОСОБА_10, вбачається, що на адресу ОСОБА_2, був скерований лист від 28.03.2016 року та рахунок щодо організації виконання постанови суду та оплати вартості експертизи. Станом на 14 квітня 2016 року кошти за проведення експертизи на рахунок інституту не поступили,відповідно огляд об»єктів дослідження не був проведений. На підставі викладеного приходжу до висновку, що ОСОБА_2 ухилився від проведення даної експертизи з метою затягування розгляду справи.

Також розгляд справи було відкладено 08.04.2016 року за клопотанням ОСОБА_2, про відкладення розгляду справи в зв»язку з його хворобою хоча, як вбачається з даних Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску ОСОБА_2 перетинав кордон України з ОСОБА_4 : на виїзд з України 07.04.2016р., в»їзд з ОСОБА_4 в Україну 09.04.2016; також 21.04.2016 року за клопотанням захисника про відкладення розгляду справи в зв»язку з хворобою ОСОБА_2, 29.04.2016 року за клопотанням ОСОБА_2, про відкладення розгляду справи в зв»язку з тим,що він знаходиться на стаціонарному лікуванні.

05.05.2016 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв»язку з тим, що він знаходиться на стаціонарному лікуванні, а його захисник зайнятий в іншому судовому засіданні, захисник про відкладення розгляду справи і причини своєї неявки в судове засідання не повідомив.

Як вбачається з довідки ОСОБА_8 Волинського територіального медичного об»єднання від 26.04.2016 року № 958/10-2.16 ОСОБА_2 госпіталізований на стаціонарне лікування в травматологічне відділення з 19.04.2016р. по даний час. Орієнтовний термін лікування в стаціонарі та амбулаторно до 1 місяця.

Однак, за даними Диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску вбачається, що ОСОБА_2 перетинав кордон України з ОСОБА_4 : на виїзд з України 23.042016р. , в»їз з ОСОБА_4 в Україну 24.04.2016; на виїзд з України 28.04.2016р., в»їз з ОСОБА_4 в Україну 29.04.2016 року.

Перетин кордону ОСОБА_2 в період його знаходження на стаціонарному лікуванні в лікувальному закладі свідчить про те, що він мав можливість з»явитися до суду на розгляд справи однак не з»явився з метою затягування розгляду справи та уникнення відповідальності у зв»язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що причини неявки ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 в судове засідання є неповажними, вони не з»явилися в суд з метою затягування розгляду справи та уникнення відповідальності ОСОБА_2 у зв»язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а тому справа розглянута без їх участі, тим більше, що фактично всі докази по суті справи досліджені з їх участю.

Враховуючи доведеність вини порушника, стягнення на нього слід накласти у виді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних предметів та їх конфіскації.

З порушника в порядку ст.520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 підлягають стягненню витрати митниці на зберігання товарів протягом 101 доби за курсом НБУ на дату розгляду справи а також судовий збір згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України -,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 471,472 МК України і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 14213 ( чотирнадцять тисяч двісті тринадцять ) гривень 70 копійок з конфіскацією в дохід держави товару: комбінації жіночі в асортименті виробництва ОСОБА_4, торгова марка «Obsessive» у кількості 17 шт., колготи жіночі модель «Cover 100 nего» у кількості 27 шт., виробництва ОСОБА_5, торгової марки «Marilyn», колготи жіночі модель «Sophia» у кількості 20 шт., виробництва ОСОБА_4, торгової марки «Marilyn», загальною вартістю 14213 ( чотирнадцять тисяч двісті тринадцять ) гривень 70 копійок вилученого згідно протоколу про ПМП Волинської митниці ДФС № 0086/20505/2016 від 16.01.2016 року.

Штраф в розмірі 14213 ( чотирнадцять тисяч двісті тринадцять ) гривень 70 копійок підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області ( МФО 803014 , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил».

Стягнути із ОСОБА_2 в користь Волинської митниці ДФС 438 (чотириста тридцять вісім ) гривень 34 копійки витрат по справі на зберігання товарів на рахунок 9069 в ГУДКСУ у місті Києві (МФО 820172, , призначення платежу «відшкодування витрат за зберігання товарів на складах митного органу»).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 275 ( двісті сімдесят п»ять ) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області ( МФО803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_11