Справа № 163/1082/16-п
Провадження №3/163/767/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

з участю секретаря Семенюк К.М.,

особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1,

представника особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2,

представника митного органу ОСОБА_3,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Волинської митниці ДФС за протоколом №0658/20500/2016 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, слідуючи 23.03.2016 року з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС в якості водія автомобіля «Volvo-V40», реєстраційний номер RZ1054N, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, понад неоподатковану норму товар, а саме: «камін» загальною вагою 115 кг та вартістю 10982 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Правопорушник в судовому засіданні свою вину визнав частково. Вказав, що камін перевозив для власних потреб в новозбудований житловий будинок, тобто не з метою збагачення. При проходженні митного контролю, до митного оформлення, надав TAX FREEна останній. Вага каміна йому достовірно відома не була, проте він вважав, що при розподілі товару між ним та пасажиркою, з якою він проживає однією сімєю, остання не перевищуватиме неоподатковану норму,й тому обрав смугу руху, для проходження митного контролю «зелений коридор». Просив суд застосувати якнайменше стягнення, камін повернути.

Представник особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2 зазначив, що його довіритель перевозив камін без будь-яких ознак приховування. При цьому, про наявність останнього повідомив працівника митниці під час митного оформлення. Просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона дійсно з ОСОБА_1 на протязі певного часу проживає однією сімєю, а вилучений камін був придбаний за спільні кошти в новозбудований ними житловий будинок.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, поясненнями порушника, контрольним талоном, службовою запискою, актом про проведення огляду транспортного засобу, копією TAX FREE.

Крім того, митний орган кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, однак такі посилання митного органу є помилковими з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є не декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

В ході судового розгляду, у відповідності до досліджених матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 при перетині кордону по смузі спрощеного митного контролю "зелений коридор" повідомив працівника митниці про наявний товар, надавши TAX FREE, та провів його усне декларування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню.

Дії, які мали місце 23.03.2016 року, повністю охоплюються диспозицією ст. 471 МК України і додаткової кваліфікації за ст. 472 МК України не потребують.

Враховуючи доведеність вини порушника за правопорушення передбачене ст. 471 МК України, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу.

З порушника в порядку ст.520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року №731 підлягають стягненню витрати митниці на зберігання товарів протягом 20 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи, а також судовий збір згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.472 МК України закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений у ОСОБА_1, згідно протоколу про порушення митних правил №0658/20500/2016 від 23.03.2016 року, товар, а саме: «камін» загальною вагою 115 кг та вартістю 10982 гривень повернути останньому для подальшого митного оформлення.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС 144 (сто сорок чотири) гривні витрат по справі за зберігання товарів на рахунок 9069 в ГУДКСУ у місті Києві (МФО 803014, , призначення платежу «зарахування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу»).

Стягнути із ОСОБА_1 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.