АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

25 березня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., при секретарі судового засідання Богацькій М.М., за участі прокурора Спори Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Київського гарнізону - СпориГ.І. на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05.02.2016, −

В С Т А Н О В И В

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурором військовоїпрокуратури Київського гарнізону - Спорою Г.І. подано апеляційну скаргу з доповненнями, в якій вона просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05.02.2016 та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією отриманого доходу від роботи за сумісництвом.

Заслухавши доводи прокурора, яка вважає себе суб'єктом апеляційного оскарження в справах про адміністративні корупційні правопорушення та просила розглянути подану нею апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Насамперед слід зауважити на тому , що ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду апеляції про що прокурором надано відповідні відомості про його належне повідомлення і його неявка при даних обставинах відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи .

Щодо суті питання про прийнятність апеляційної скарги , то відповідно до ч.1 ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1724 - 1729 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим , згідно ч.1 ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст.287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 КУпАП закрито, заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_3 не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст.7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч.1 ст.287 КУпАП та ч.2 ст. 294 КУпАП .

Також суд звертає увагу на те, що посилання прокурора на ст.250 КУпАП як на правову підставу її звернення з апеляційною скаргою, не можуть бути прийняті судом як такі, що відповідають закону, оскільки прокурор має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. В даному випадку провадження здійснюється на підставі протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, а не скарги.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 за №49-у/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Окрім цього, ч.2 ст.294 КУпАП яка є спеціальною нормою відносно ч.1 ст. 250 КУпАП , вказує на осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпний. Прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження Законом України від 14.10.2014 №1697-VІІ шляхом внесення змін у ч.2 ст.294 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження та її прийняття не відповідало б ані нормам національного законодавства, ані правовій позиції викладеній в вищезазначеному рішенні ЄСПЛ яке є джерелом праваішень ЄСПЛ , які є джерелом права , за таких обставин апеляційну скаргу з доповненнями подано особою, яка не входить до кола суб'єктів оскарження постанов суду першої інстанції, а тому така апеляція підлягає поверненню.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу разом з доповненнями прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Г.Спори на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05.02.2016, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення , − повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/334/2016

Категорія: ст. 172-4КУпАП

Суддя у першій інстанції - Голуб О.А.