Справа № 300/43/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю адвоката Мишанича Л.О., розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мишанича Л.О. в інтересах правопорушника ОСОБА_2, на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 27.01.2016 року.

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 30 (тридцять) годин громадських робіт.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн..

Як зазначено в постанові судді, ОСОБА_2 14.01.2016 року, о 11 год. 30 хв., по місцю свого проживання затіяв словесну суперечку з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4, під час якої вдарив їх рукою по обличчю, спричинивши їм фізичну біль.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді від 27.01.2016 року скасувати, а справу закрити. Уважає, що застосоване до нього стягнення є суворим та несправедливим і таким, що не відповідає тяжкості скоєного та особі правопорушника. Він є хворою людиною, перебуває на обліку в лікаря - психіатра Воловецької ЦРЛ, у критичних ситуаціях не може контролювати свою поведінку. При складанні протоколу інспектор не з'ясував усі обставини в сукупності, які як виявилося, мають істотне значення для справи, не цікавився станом його здоров'я, причиною його некерованої поведінки. Суд не врахував обставини його особистого та приватного життя, і те, що він будучи психічно хворою людиною з діагнозом «шизофренія», багато та непосильно працює, має на утриманні багатодітну сім'ю, навчає на платному відділенні двох доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_3, здійснює догляд за престарілим батьком, утримує домашнє господарство, з метою забезпечення сім'ї необхідними продуктами харчування та зведення до мінімуму витрати сімейного бюджету. Дружина не працює через відсутність роботи, у сім'ї важке матеріальне становище. У зв'язку з незадовільним станом здоров'я, психотравмою щодо розгляду справи в суді, неналежно захищав свої права в судовому засіданні, не зумів довести до відома суду, що страждає розладами психіки. Будучи юридично необізнаним, не знав, що має право на захисника, і що має право на оскарження постанови суду, у зв'язку із чим просить поновити пропущений строк із поважних причин.

-2-

У суді апеляційної інстанції адвокат Мишанич Л.О. доповнила апеляційну скаргу, просила суд звільнити ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, оскільки вчинене правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків, у сім'ї правопорушника сталося примирення, ніяких претензій діти до батька не мають.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, доводи доповненої апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Мишанич Л.О. на підтримання клопотання та доповненої апеляційної скарги вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 27.01.2016 року підлягає задоволенню, а доповнена апеляційна скарга до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що постанова судді Воловецького районного суду Закарпатської області щодо громадянина ОСОБА_2 постановлена 27.01.2016 року (а.с.17).

Твердження апелянта про те, що копію постанови отримав тільки 25.02.2016 року, та не роз'яснення йому порядку оскарження суд бере до уваги, оскільки з постанови судді вбачається, що адміністративна справа розглядалася без його участі та участі захисника, і копія постанови в порушення вимог ч.1 ст. 285 КУпАП йому не надсилалася та не вручалася (а.с.17, 18, 22).

Апеляційний суд приходить до переконання, що строк на подання апеляційної скарги пропущений правопорушником із поважних причин, і такий підлягає поновленню з вищенаведених підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення , чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії 3А №002831 від 06.01.2016 року, висновком старшого інспектора Воловецького ВП, протоколом прийняття усної заяви від 04.01.2016 року та поясненнями ОСОБА_2.

Крім того, сам ОСОБА_2 у своїх поясненнях не заперечував факту виникнення конфлікту між ним та дітьми ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

-3-

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, а постанову постановлено з дотриманням вимог ст.ст.280, 283 КУпАП.

Разом із тим, відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вимог ст.33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення та особи порушника, ступеня його вини та майнового стану, перебування на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Воловецької ЦРЛ, пом'якшуючої обставини - щирого каяття та відсутності обтяжуючих відповідальність обставин, відсутність суспільно-небезпечних наслідків від вчиненого правопорушення, приходжу до висновку, що дане правопорушення не становить великої суспільної небезпечності і є малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Уважаю, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_2 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень із звільненням його від адміністративної відповідальності у відповідності до вимог ст.22 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд уважає за можливе визнати вчинене ОСОБА_2 правопорушення малозначним.

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді - задовольнити.

Доповнену апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 27.01.2016 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП у зв'язку з малозначністю правопорушення, оголосити йому усне зауваження, а провадження в справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя: