АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/1245/16-п Суддя 1-ї інстанції: Сорока О.П.
Провадження № 33/790/265/16
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення - ОСОБА_1, його захисника - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Суддею встановлено, що 17 січня 2016 року о 01.15 годині ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA PRADO державний номер НОМЕР_1 по вул. Валер'янівська, 33 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Заслухавши пояснення свідків та враховуючи інші обставини справи, суддя вважав за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Не погоджуючись з рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить цю постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апелянт посилається на невідповідність протоколу, який був підставою для притягнення його до відповідальності, вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не відображено даних про те, що автомобіль ОСОБА_1 працівники поліції не зупиняли, він знаходився в нерухомому стані, ОСОБА_1 знаходився біля нього та не керував автомобілем, не зазначено, в яких діях виявилося ухилення ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння. Зазначає, що насправді він не керував автомобілем, а знаходився біля нього, що також викладено у поясненнях ОСОБА_1, вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак вказані пояснення судом спростовані. Вказує на відсутність доказів того, що саме він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. Посилаючись на порушення нормативно-правових актів, апелянт зазначив, що його після відмови пройти огляд на стан сп'яніння, яка була отримана без свідків, на місці знаходження автомобіля, ОСОБА_1 був доставлений не до закладу охорони здоров'я, а до Жовтневого відділу Національної поліції м. Харкова, саме в приміщенні відділу поліції свідки засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Крім того, апелянта не було відсторонено від керування автомобілем та не було затримано транспортний засіб, що є доказом того, що ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 883467 від 17.01.2016 р. ОСОБА_1 17.01.2016 року о 01.15 годині за адресою м. Харків, вул. Валер'янівська, 33, керував автомобілем TOYOTA PRADO державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Такі самі обставини встановлені були і судом першої інстанцій та викладені у постанові від 18.03.2016 року.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції дана належна правова оцінка вивченим у судовому засіданні доказам, обґрунтовано вирішено, що зміст пояснень ОСОБА_1, його дружини ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_3 не відповідають об'єктивно встановленим обставинам, і судом прийнято законне рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, при розгляді апеляційної скарги, свідок ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на з'ясування стану сп'яніння. Працівники поліції пояснили йому, що такий огляд необхідно провести у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками сп'яніння, при цьому з боку ОСОБА_1 заперечень щодо цих обставин він не чув.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується змістом пояснень ОСОБА_7 (а.с. 6), а також поясненнями у судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які вказали, що здійснювали чергування в ніч на 17.01.2016 року, і у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, пропонували останньому пройти відповідний огляд, і отримали від ОСОБА_1 відмову.

Сам ОСОБА_1 у своїх поясненнях (а.с. 3) не заперечував, що відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1

Посилання захисника у судовому засіданні на невідповідність адреси вчинення правопорушення, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення - вул. Валерянівська, 33 та у поясненнях ОСОБА_7 - вул. Греківська не свідчить про необгрутованість прийнятого судом першої інстанції рішення, оскільки ОСОБА_7 зазначив, що бачив, як ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем, намагався подолати перешкоду в районі вул. Греківської, а інспектор ОСОБА_8., яка складала протокол про адміністративне правопорушення зазначила, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався з боку вул. Греківської і зупинився на вул. Валерянівській. Вказані вулиці розташовані поруч одна з одною.

Апеляційний суд відкидає доводи апелянта щодо незаконності постанови суду у зв'язку з тим, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була зафіксована через значний час та не на місті знаходження транспортного засобу, оскільки як свідчить запис відео реєстратора працівників поліції, ОСОБА_1 відмовлявся надати документи, які посвідчують його особу, та не повідомляв поліцейських своє прізвище, ім'я та по батькові, що змусило витрати час на з'ясування цих даних.

На підставі викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги за викладеними і ній доводами та обґрунтуваннями.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.03.2016 року у відношенні ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик