АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ІгнатовР.М., при секретарі судового засідання Богацькій М.М., за участі особи, яку притягнено до відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2015, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить суд апеляційної інстанції поновити строк оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2015, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї, за відсутності в її діях складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог, ОСОБА_2 вказує, що судом не було повідомлено її про розгляд матеріалів щодо притягнення її до відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП. Також їй не було відомо про прийняття Шевченківським районним судом міста Києва постанови від 20.01.2015. Суд не повідомляв її про судове засідання. Копія оскаржуваної постанови їй також не надходила.

Основні доводи апелянта зводяться до того, що ОСОБА_2 не є особою відповідальною за своєчасне подання платіжних доручень на перерахування належної до сплати плати за користування надрами для видобування корисних копалин на території Новосанжарського району Полтавської області. Однак як стверджує апелянт, до складу ПАТ «Укрнафта» входить 22 структурні одиниці, серед яких є Нафтогазовидобувне управління «Полтаванафтогаз» (НГВУ). Безпосереднє видобування корисних копалин на території Новосанжарського району Полтавської області здійснює саме НГВУ «Полтаванафтогаз». Саме цим структурним підрозділом ПАТ «Укрнафта» було розраховано та задекларовано податкові зобов'язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин. Вказані податкові розрахунки підписані головним бухгалтером НГВУ ОСОБА_4 Для забезпечення здійснення господарських операцій НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» має власні банківські рахунки, що підтверджується карткою зі зразками підписів і відбитком печатки. Із вказаної банківської картки вбачається, що право підпису банківських документів (в т.ч. платіжних доручень) мають: право першочергового підпису − начальник НГВУ «Полтаванафтогаз» ОСОБА_5, заст. начальника з фінансів ОСОБА_6; другого підпису - головний бухгалтер ОСОБА_4, заст. головного бухгалтера ОСОБА_7 Разом з тим, саме НГВУ «Полтаванафтогаз» подало до банківської установи платіжні доручення № 8313 та № 8318 від 01.12.2014 та сплатило з рахунку НГВУ «Полтаванафтогаз» на рахунок УДКСУ у Новосанжарськкому районі Полтавської області плату за користування надрами. А тому податковий орган помилково визначив ОСОБА_2 правопорушником та склав щодо неї протокол про адміністративне правопорушення.

Окремо апелянт звертає увагу суд на те, що Новосанжарським відділенням Полтавської об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області неодноразово складаються щодо неї протоколи про адміністративне правопорушення. За останній час Шевченківський районний суд міста Києва своїми постановами неодноразово закривав провадження по справі у зв'язку з тим, що судом не встановлено допущених ОСОБА_2 порушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.163-2 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, яка базується на протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №815033 від 25.12.2014, при проведенні 25.12.2014 перевірки сплати податкових зобов'язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин головним державним інспектором сектору оподаткування та контролю об'єктів і операцій Новосанжарського відділення Полтавської ОДПІ ОСОБА_8, ПАТ «Укргазнафта» (), де ОСОБА_2 займає посаду головного бухгалтера, було встановлено порушення строків подання платіжного доручення до уставного банку на перерахунок належної до сплати за жовтень 2014 року плати: за користування надрами для видобування нафти у сумі 4 692 224,20 грн., плати за користування надрами для видобування газу у сумі 2 481 901,97 грн., та плати за користування надрами для видобування конденсату у сумі 43 780,56 грн., чим порушено вимоги п. 57.1 ст. 57, п.п. 263.12.1 п. 263.12 ст. 263 ПК України від 02.12.2010, що спричинило фактичну несплату збору за користування надрами для видобування нафти та газу, фактичну сплату збору за користування надрами для видобування конденсату за жовтень 2014 року 01.12.2014. Тобто ОСОБА_2 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2 та її захисника, в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та самої апеляційної скарги, які підтримали клопотання і подану апеляцію та просили суд їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляція разом з поданим в її межах клопотанням щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2015, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, в оскаржуваній постанові суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена, з заявами та клопотаннями про неможливість розгляду справи за її відсутності не зверталась. В матеріалах даного судового провадження наявна судова повістка, в якій зазначено, що ОСОБА_2 повідомляється про судове засідання, яке відбудеться 20.01.2015 та була направлена за адресою: АДРЕСА_1. Однак, до суду повернувся конверт разом із зворотнім повідомленням, в якому зазначено, що за вказаною адресою адресат не проживає (а.с.12-13). За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що особа, яка притягується до відповідальності була належним чином повідомлена про судовий розгляд матеріалу про вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно правил ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, матеріали даного судового провадження не містять відомостей про направлення ОСОБА_2 копії постанови від 20.01.2015. Натомість в додатках до апеляційної скарги долучено копію листа відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві, який адресовано ОСОБА_2 і на якому наявна штампова відмітка ПАТ «Укрнафта» з вхідним номером № 440/5 та датою 22.03.2016 щодо звернення стягнення на доходи боржника на підставі постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2015 (а.с. 23).

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про судовий розгляд матеріалу про вчинення адміністративного правопорушення, а про існування постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2015 дізналась лише 22.03.2016, що підтверджується штамповою відміткою ПАТ «Укрнафта», зважаючи, що згідно штампової відмітки суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 подано 29.03.2016, суд апеляційної інстанції вважає, що апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з поважних причин.

Що стосується безпосередньо змісту самих апеляційних вимог, то суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Диспозиція ч.1 ст. 163-2 КУпАП передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), тобто визначає об'єктивну сторону проступку, протиправні дії за які передбачено відповідальність. Натомість, суб'єктом відповідальності згідно цієї норми є посадові особи підприємств, установ та організацій, які подають платіжні доручення.

П.1.5 Положення про Нафтогазовидобувне управління «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта», НГВУ є провідною структурною одиницею ПАТ «Укрнафта» з питань комплексного освоєння нафтових та газових родовищ, видобування нафти з конденсатом та природного і нафтового газу. Відповідно до п.8.3 Положення про НГВУ «Полтаванафтогаз», начальник НГВУ та головний бухгалтер несуть особисту відповідальність за достовірність бухгалтерської звітності. Відповідальність за дотримання встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, своєчасне подання бухгалтерської та податкової звітності покладається на головного бухгалтера НГВУ, компетенція якого визначається чинна законодавством України.

Безпосереднє видобування корисних копалин на території Новосанжарського району Полтавської області здійснює саме НГВУ «Полтаванафтогаз». Для забезпечення здійснення господарських операцій НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» має власні банківські рахунки, що підтверджується карткою зі зразками підписів і відбитком печатки (а.с. 37). Із вказаної банківської картки вбачається, що право підпису банківських документів (в т.ч. платіжних доручень) мають: право першочергового підпису − начальник НГВУ «Полтаванафтогаз» ОСОБА_5, заст. начальника з фінансів ОСОБА_6; другого підпису - головний бухгалтер ОСОБА_4, заст. головного бухгалтера ОСОБА_7

Разом з тим, саме НГВУ «Полтаванафтогаз» подало до банківської установи платіжні доручення № 8313 та № 8318 від 01.12.2014 та сплатило з рахунку НГВУ «Полтаванафтогаз» на рахунок УДКСУ у Новосанжарськкому районі Полтавської області плату за користування надрами (а.с.44-45), так як у відповідності до вищевказаного Положення про НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» є структурною одиницею ПАТ «Укрнафта», має власні банківські рахунки та самостійно здійснює податкові розрахунки. А тому податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за жовтень 2014 року було підписано головним бухгалтером НГВУ ОСОБА_4, що підтверджується копіями податкових розрахунків (а.с. 38-43).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання ОСОБА_2 суб'єктом відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.163-2 КУпАП, а тому суд апеляційної вважає доводи апелянта обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова, відповідно, скасуванню.

Згідно правил п.1.ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2015 - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2015 та вважати причини пропуску такого строку поважними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2015, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн, − скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копія повного рішення по скарзі на постанову протягом трьох днів надсилається особі щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/515/2016

Категорія: ч.1ст. 163-2