АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №33/796/66/2016 Суддя суду 1 інстанції - Дев'ятко В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., за участю за участю ОСОБА_3, його захисника Леоненка А.А., ОСОБА_5 та його представника Забальського Ю.П. та представника ОСОБА_7 - Винокурова О.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Леоненка А.А. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_1), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 29 вересня 2015 року близько 10 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_10 в м. Києві на вул. Полярній, 20, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу та здійснив зіткнення з автомобілем «Опель» д.н.з. НОМЕР_3, який, внаслідок удару, зіткнувся з припаркованим автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_4, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Леоненко А.А. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року та закрити провадження щодо ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що постанова суду першої інстанції є помилковою, оскільки судом не були з'ясовані питання про те, чи спроможний був виявити об'єктивно ОСОБА_3 небезпеку для руху та вжиття заходів для уникнення ДТП, що на думку захисту свідчить про неповноту розгляду, аналіз здійснено на фактичних даних, які є невстановленими та містять ряд суперечностей, які є наслідком порушення представниками патрульної служби норм діючого законодавства, незнання ПДР, недотримання внутрішніх наказів, неналежне оформлення матеріалів ДТП, фіксації необхідних даних, які в подальшому можуть знадобитися як вихідні дані для проведення автотехнічних досліджень, що в подальшому стало ймовірною підставою для формування хибної думки суду.

Зазначає, що враховуючи обставини ДТП, до якої має відношення ОСОБА_9, то порушенння п. 12.1 ПДР не було, тому воно не могло кластися в обґрунтування адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказує, що на ділянці дороги, де відбулася дорожньо-транспортна пригода швидкість руху не позначена спеціальними дорожніми знаками: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» і 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості», про що свідчить схема ДТП, яка додається до протоколу про адміністративне правопорушення, а також отримана відповідь на адвокатський запит з КП «Київдорсервіс», відповідно до якої на даній схемі зображено розташування наявних дорожніх знаків по вул. Полярній, 20-д в м. Києві згідно загальноміської бази даних дислокації ТЗРДР станом на 29.09.2015 року.

Крім того, зазначає, що ні представниками патрульної служби МВС України, які складали протокол, а ні судом швидкість руху транспортних засобів не встановлювалася.

Також, захисник звертає увагу на те, що відповідно до схеми ДТП, яка є в матеріалах справи є умовні позначення у вигляді ліній, які зовні схожі на дорожню горизонтальну розмітку 1.1 ПДР України, якою позначено на вигляд «паркувальні місця», проте в схемі ДТП не зазначено що це за графічні позначення.

Посилається також на відповідь на адвокатський запит з КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» щодо схеми дорожньої розмітки станом на 29.09.15 року за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 20 - д, з якої і наданої схеми вбачається, що в місці, де саме сталася ДТП будь-яка горизонтальна розмітка 1.1 - відсутня, що свідчить про її самовільне нанесення невстановленими особами, без відповідного погодження в установленому законом порядку.

Крім того, захистом отримано відповідь на запит з Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, відповідно до якої встановлено, що будь яких рішень про розміщення, обладнання та функціонування паркувального майданчика біля ТЦ «Епіцентр» по вул. Полярній, 20-д, Оболонською райдержадміністрацією не приймалося і не погоджувалося.

Проте, відсутність спеціальних дорожніх знаків: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» і 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості», нанесеної у встановленому порядку горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 не завадила представникам патрульної поліції МВС України зазначити у схемі ДТП місце ДТП саме парковкою, за відсутності дорожніх «Інформаційно-вказівних» знаків, типу 5.38; 5.39; 5.40 зазначені у розділі 33 Правил дорожнього руху «Дорожні знаки».

Також, вказує, що інспекторами патрульної служби з самого початку не були долучені до матеріалів відео з камер зовнішнього спостереження ТЦ «Епіцентр», які вони отримали на місці пригоди і протягом всього часу для об'єктивного розгляду матеріалів ДТП не залучили експерта у області автотехнічного дослідження.

Апелянт посилається також на те, що ситуація, що вимагає вжиття заходів, передбачених п. 12.3 ПДР, як правило, виникає внаслідок порушення вимог ПДР іншими учасниками руху. Внаслідок таких порушень водій часто залишається перед необхідністю різкого гальмування або маневру, часто на межі власної реакції, фізичних можливостей та технічних можливостей транспортного засобу

А як вбачається з переглянутого відеозапису самого ДТП, то з моменту виникнення небезпеки для руху у водія, до моменту зіткнення автомобіля «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_10, під керуванням ОСОБА_3 з автомобілем «Опель» є час близько 1 с., що об'єктивно навіть не дало можливості ОСОБА_3 відреагувати на дану ДТП та фактично виключає у його діях порушення вимог п.12. 3 ПДР України, які стали наслідком складання відносно нього адміністративного протоколу за ст. 124 КУпАП

Заслухавши пояснення адвоката Леоненка А.А. та ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_5 та його представника Забальського Ю.П., представника ОСОБА_7 - Винокурова О.В., заслухавши пояснення спеціаліста - ОСОБА_10, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, вказану вимогу закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 дотримані та виконані не були, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

В оскаржуваній постанові ( а.с. 28, 29) суддя вказує, що вина ОСОБА_3 у порушенні п. 12.1, 12.3 ПДР України та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доводиться даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, письмовими поясненнями учасників події та переглянутим диском з відеозаписом ДТП. При цьому вказані докази, не дивлячись на заперечення ОСОБА_3 порушень вимог ПДР України, в постанові судом лише перераховані без розкриття їх суті та надання їм відповідної оцінки.

Однак, заслухавши в суді апеляційної інстанції пояснення всіх сторін, переглянувши диск з відеозаписом ДТП, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення спеціаліста, вважаю, що висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненому є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Так, в апеляційній інстанції ОСОБА_3 пояснив, що 29.09.2015 року близько 10 год. 50 хв. він, керуючи автомобілем « ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_10 рухався по частині дороги ( вул. Полярна, 20-д) зі сторони вул. Полярної до виїзду до вул. Богатирської в м. Києві зі швидкістю орієнтовно 50 - 60 км/год. При цьому, із - за припаркованих автомобілів, для нього несподівано, виїхав автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_3, який, згідно правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі ОСОБА_3, а останній в свою чергу не міг уникнути зіткнення, оскільки з моменту виникнення небезпеки не мав як часу так і можливості уникнути ДТП.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 29.09.2015 р. близько 10 год. 50 хв., він керуючи автомобілем «Опель» рухався по парковці біля Епіцентру, що на вул. Полярній в м. Києві. При цьому з права від нього на великій швидкості по паркомісцям рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_5, який в подальшому відкинуло на стоячий автомобіль. Вважає, що в даній ситуації винен ОСОБА_3, який рухався по паркомісцях з перевищенням допустимої швидкості руху.

Представники ОСОБА_5 та ОСОБА_7, - адвокати Забальський Ю.П. та Винокурова О.В. відповідно, погоджуючись з оскаржуваною постановою суду першої інстанції зазначили, що на їх думку в діях ОСОБА_3 дійсно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній не врахував дорожню обстановку, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем під керування ОСОБА_5

Перевіряючи доводи адвоката Леоненка щодо дотримання ОСОБА_9 Правил дорожнього руху України та відсутності правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, апеляційним судом встановлено наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 148469, ОСОБА_3 інкримінується порушення п.п. 12.1 , 12. 3 ПДР України, саме те, що він керуючи автомобілем ГАЗ д.н.з. НОМЕР_10 не врахував дорожню обставноку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, чим спричинив зіткнення з автомобілем Опель, д.н.з. НОМЕР_3, який внаслідок удару зіштовхнувся з автомобілем Мерседес, з.н.з. НОМЕР_4, що призвело до матеріальних збитків.

Так, зі схеми місця ДТП ( а.с. 2) вбачається, що дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_10 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Мерседес» трапилась по вул. Полярна, 20 - д в м. Києві на паркувальному майданчику, не дивлячись на те, що в графі «назва об'єктів, зображених на схемі» не вказано про зображення паркомісць.

В місці дорожньо - транспортної пригоди, згідно схеми ДТП, відсутні дорожні знаки, які визначають порядок руху транспортних засобів, чи обмежують швидкість руху транспортних засобів, тому дії водіїв в даному випадку не регулюються конкретними пунктами правил Дорожнього руху України, і в такому разі мають застосовуватись загальні правила дорожнього руху.

Так, згідно п. 12.1 ПДР України, інкримінованого ОСОБА_3, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Правилами дорожнього руху України передбачено кілька видів обмеження швидкісного режиму руху транспортних засобів: встановлені максимальні швидкості руху, передбачені п.п. 12.4 - 12.7 ПДР, а це 60 - 90 км/год. та додаткові обмеження у швидкості руху під час руху, які позначаються спеціальними дорожніми знаками 3.29 «обмеження максимальної швидкості» та знак 3.31 «зона обмеження максимальної швидкості».

Згідно п. 1.10 ПДР України, дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Зі схеми ДТП (а.с2) та відповіді на адвокатський запит з КП «Київдорсервіс» вбачається, що станом на день дорожньо - транспортної пригоди ( 29.09.2015 р.) швидкість руху по вул. Полярній, 20-д в м. Києві не була позначена спеціальними дорожніми знаками : 3.29 «обмеження максимальної швидкості» і 3.31 « Зона обмеження максимальної швидкості».

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він рухався приблизно зі швидкістю 50 - 50 -60 км/год., тобто з допустимою швидкістю.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вибір ОСОБА_3 небезпечної швидкості руху, а також особливостей вантажу, неврахування дорожньої обстановки чи несправного стану транспортного засобу - матеріалами справи не встановлено.

При цьому посилання ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_3 рухався з «великою» швидкістю не є достатнім доказом порушення ОСОБА_3 п. 12.1 ПДР України, оскільки такі пояснення не узгоджується з іншими належними доказами по справі, зокрема, з відеозаписом ДТП, з якого вбачається що до моменту дорожньо - транспортної пригоди автомобілі «ГАЗ» та «Опель» рухалися майже з однаковою швидкістю.

Більш того, безпечна швидкість розраховується експертним шляхом та залежить від багатьох факторів: виду і стану дорожнього покриття, погодних умов, моделі транспортного засобу, його загрузки, уклону дороги, чого ні особами, що складали протокол про адміністративне правопорушення, ні судом першої інстанції, шляхом призначення експертизи встановлено не було.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_3 п. 12.1 ПДР України є хибним, оскільки не підтверджується матеріалами справи.

Що стосується висновку суду першої інстанції про порушення ОСОБА_3 п. 12.3 ПДР України, то такий висновок також є необґрунтованим, виходячи з наступного.

Так, пункт 12.3 ПДР України передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Суду апеляційної інстанції захисником Леоненко А.А. в інтересах ОСОБА_3 надано для долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення висновок експертного дослідження № 3ат від 21.12.2015 р.

Представниками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - адвокатами Забальським Ю.П. та Винокуровим О.В. заявлено суду про недопустимість даного доказу з огляду на те, що вихідні дані, на підставі яких проведено дослідження надані захисником ОСОБА_3 неповно та з певною вигідою для клієнта.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що наданий в залі судового засідання висновок автотехнічного дослідження дорожньо - транспортної пригоди від 21.12.2015 р. є належним та допустимим доказом по даній справі. Адже, відповідно до ст. 251 КУпАП, джерелами доказів у справах про адміністративні правопорушення окрім іншого є також і висновок експерта.

Згідно ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово - експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. Ст. 10 вищевказаного Закону визначає, що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Як вбачається зі змісту висновку та пояснень в судовому засіданні спеціаліста ОСОБА_10, йому, як працівнику Київського міського науково - дослідницького експертно - криміналістичного центру, який має вищу технічну освіту, спеціальну підготовку, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи обставин і механізму ДТП, було доручено проведення судової експертизи на підставі заяви Леоненка А.А. від 10.12.2015 року, в якій були наведені вихідні дані, та до якої були долучені копії справи про адміністративне правопорушення на 19 арк. та CD - диск з відеозаписом ДТП.

ОСОБА_10 суду апеляційної інстанції пояснив, що ним при проведенні дослідження співставлялись вихідні дані, вказані в заяві Леоненка А.А., з наданими на дослідження документами, і переглядався неодноразово наданий CD - диск, тому він може пояснити, що вихідні дані, вказані в заяві підтверджувались іншими наданими на дослідження доказами. Не спростовано представниками ОСОБА_5 та ОСОБА_7, - адвокатами Забальським Ю.П. та Винокуровим О.В. і в суді апеляційної інстанції правильність наданих спеціалісту вихідних даних.

Таким чином, на думку апеляційного суду, висновок експертного дослідження № 3ат від 21.12.2015 р. складено особою, яка має право проводити такого роду дослідження та на підставі належних вихідних даних.

Відповідно до вказаного висновку експертного дослідження, який повністю підтримав допитаний в суді апеляційної інстанції спеціаліст ОСОБА_10 вбачається, що дослідження проводилося по двох варіантах, зокрема, з врахуванням нанесеної дорожньої розмітки (місця паркування), яку перетинав автомобіль ГАЗ безпосередньо перед пригодою - варіант № 2 , та без врахуванням вказаної дорожньої розмітки - варіант № 1.

Оскільки згідно схеми ДТП та переглянутого в суді апеляційної інстанції CD - диску з відеозаписом ДТП вбачається, що в місці, де відбулась дорожньо - транспортна пригода була нанесена дорожня розмітка, то суд апеляційної інстанції бере до уваги варіант № 2 висновків експертного дослідження № 3ат від 21.12.2015 р.

З наведених висновків вбачається, що в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо транспортною пригодою, зіткненням транспортних засобів, водій автомобіля « ГАЗ 330202» д.н.з. НОМЕР_10 ОСОБА_3, повинен був керуватися вимогами горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР України та вимогами п. 12.3 ПДР України, а водій автомобіля «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами п. 10.11. ПДР України.

В даній дорожній ситуації, спеціалістом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «ГАЗ330202» д.н.з. НОМЕР_10 ОСОБА_3 невідповідностей вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР України та пункту 12.3 ПДР України не вбачається. Як наведено в дослідницькій частині висновку, якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. А з приводу п. 12. 3 ПДР в дослідницькій частині вказано, що оскільки час, необхідний водію для приведення в дію гальмівної системи транспортного засобу, в даній дорожній обстановці становить 1.3 - 1.5 сек., а час існування небезпеки вказаному водію дорівнює 1,0 сек., тому в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 з моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, шляхом застосування екстреного гальмування.

В даній дорожній ситуації, спеціалістом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.11 ПДР України, а саме в разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку. Виконання водієм ОСОБА_5 зазначених вимог ПДР забезпечувала наявність у нього технічної можливості уникнути контакту транспортних засобів.

Оскільки дані висновки сумнівів у їх правильності не викликають, апеляційний суд бере їх до уваги, і вважає, що докази в справі про адміністративне правопорушення не доводять, що ОСОБА_3 порушив вимоги як п. 12.1 так і п. 12.3 ПДР України, тому висновки судді місцевого суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника Леоненка А.А. про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень ПДР України, і відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволення, постанова судді місцевого суду - скасуванню з закриттям провадження в справі відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Леоненка А.А. в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал