АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
33/796/540/2016 Головуючий у першій інстанції - Ключик А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року ОСОБА_2 та визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді ОСОБА_7., 18 січня 2016 року об 11 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві на перехресті вул. Жовтневої та вул. Бучанської, де траєкторія руху транспортних засобів перетинаються, черговість проїзду не обумовлена, не надав дорогу транспортному засобу - автомобілю марки «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, водій ОСОБА_4, який наближався з правого боку, що призвело до зіткнення та механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів, чим порушив п. 10.11 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року скасувати, провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та направити справу на дооформлення, оскільки судом було порушено процесуальний порядок розгляду справи.

Апелянт вважає, що при розгляді справи суддею районного суду були порушені його права, передбачені ст. 269 КУпАП, оскільки суддя не розглянув його клопотань.

Так, в судовому засіданні не було розглянуто клопотання особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи до моменту прийняття рішення по заявленому ОСОБА_5 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_4 клопотанню про об'єднання справ.

Не було взято судом до уваги клопотання ОСОБА_5 про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_6

Оскільки вказані клопотання були проігноровані суддею районного суду, то вони були подані через адміністративну канцелярію суду.

Окрім того, суддею не був розглянутий заявлений йому в ході розгляду справи відвід та клопотання, з яким ОСОБА_5 звертався до секретаря судового засідання, про ведення протоколу судового засідання із занесенням до нього всіх зауважень та пояснень.

ОСОБА_2 наполягає на тому, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та вказує на те, що під час руху він не пересікав перехрестя, а виконував правий поворот та займав вільну (праву) смугу руху, не порушуючи при цьому вимог ПДР України. Апелянт вказує, що виконавши правий поворот та рухаючись далі, він побачив, що зустрічний транспорт - автомобіль ВАЗ д/н НОМЕР_2 втратив керування у зв'язку з ожеледицею та рухався на його смугу руху, тому, діючи з урахуванням крайньої необхідності, апелянт вирішив здійснити маневр для уникнення зіткнення автомобілів. Для цього ОСОБА_2, зменшуючи швидкість, скерував автомобіль на зустрічну смугу руху. Здійснюючи такі дії, він бажав звільнити свою смугу руху та пропустити автотранспортний засіб, який втратив керування. Однак, враховуючи значну швидкість руху зустрічного автомобіля, апелянт не зміг завершити свій маневр, тому сталося зіткнення автомобілів та автомобіль під керуванням ОСОБА_5 було віднесено на ту частину проїжджої дороги, де він до цього виконав правий поворот.

При цьому апелянт звертає увагу на те, що відносно іншого учасника ДТП - водія автомобіля ВАЗ д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 також було складено протокол за порушення правил дорожнього руху.

Окрім того, в апеляції зазначено, що суд, порушивши право особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, на повноцінну участь у розгляді справи, не надав ОСОБА_2 можливості подати суду докази на підтвердження обставин, які зазначені у ч. 2 ст. 33 КУпАП, та могли вплинути на призначення стягнення. В матеріалах справи не містяться документи щодо особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та її сімейного стану, тому апелянт вважає, що при обранні виду стягнення суддя не дотримався вимог ст. 33 КУпАП, а постанова судді в цій частині не відповідає матеріалам справи, є необґрунтованою та формальною.

Звертаючи увагу на вищевикладене, апелянт вважає, що обране щодо нього адміністративне стягнення не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, але, разом з тим, вважає, що постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді про винність ОСОБА_7 у порушенні п. 10.11 ПДР України та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: поясненнями водія автомобіля ВАЗ д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4, даними схеми місця ДТП та даними про виявлені після ДТП ушкодженнями автомобілів (а.с. 3, 4).

Пояснення водія автомобіля «Ауді» ОСОБА_7 про те, що зіткнення автомобілів сталося після того, як він, виконавши правий поворот, виїхав на вул. Бучанську, та діяв в умовах крайньої необхідності, уникаючи зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4, спростовуються даними схеми ДТП, з якої убачається, що автомобіль «Ауді» розташований, власне, на перехресті вул.Жовтневої та вул. Бучанської, а автомобіль ВАЗ - на вул. Бучанській та даними про пошкодження автомобілів: в автомобілі «Ауді» виявлені пошкодження правого переднього крила, переднього бампера та передньої правої блок-фари, а в автомобілі ВАЗ були пошкоджені передній бампер та капот.

Посилання в апеляції ОСОБА_7 на те, що відносно водія автомобіля ВАЗ д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 також було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ПДР України не може бути прийняти до уваги, виходячи з того, що дії водія автомобіля «Ауді» ОСОБА_7, якими від порушив вимоги п. 10.11 Правил дорожнього руху, призвели до зіткнення автомобілів, тобто дії самецього водія перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з ДТП.

Отже, доводи апеляції про відсутність в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, є безпідставними.

Також безпідставними є доводи апеляції про порушення суддею районного суду вимог процесуального закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_7

Так, апелянт вказує на те, що в судовому засіданні не було розглянуто клопотання ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи до моменту прийняття рішення про об'єднання в одне провадження справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Виходячи з матеріалів справи, можна вважати, що клопотання ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи, подане 23 березня 2016 року, суддею районного суду було залишено без задоволення, оскільки розгляд справи було проведено 25 березня 2016 року з ухваленням судового рішення.

Це не є порушенням вимог процесуального закону, оскільки ОСОБА_5 у даному провадженні не заявляв клопотання про об'єднання в одне провадження справи про адміністративне правопорушення щодо нього та справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4

Посилання апелянта на те, що суддя районного суду не взяв до уваги його додаткові пояснення, не задовольнив клопотання про допит свідка ОСОБА_6, не розглянув заявлений в ході розгляду справи відвід та клопотання про ведення протоколу судового засідання є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 заявляв судді відвід або звертався до судді із згаданими клопотаннями.

Подані до канцелярії суду після розгляду справи додаткові письмові пояснення ОСОБА_5 та його клопотання про залучення свідка були приєднані до матеріалів справи (а.с. 17, 18).

Неврахування суддею районного суду додаткових письмових пояснень особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, а також незадоволення клопотання про допит свідка можна розцінити як неповноту судового розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

Разом з тим, ані в апеляції, ані в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 та його захисник не порушували клопотання про надання додаткових доказів, у тому числі і тих, які за твердженням апелянта, були проігноровані суддею районного суду.

Також матеріалами справи не підтверджується твердження апелянта про те, що суддя районного суду не надав ОСОБА_2 можливості подати суду докази на підтвердження обставин, якізазначені у ч. 2 ст. 33 КУпАП, та могли вплинути на призначення стягнення. З матеріалів провадження убачається, що 23 березня 2016 року ОСОБА_2 подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, а тому цього ж дня або в день розгляду справи - 25 березня 2016 року він не був позбавлений можливості подати документи щодо його особи, матеріального чи сімейного стану, або, принаймні, заявити клопотання про відкладення розгляду справи для надання таких документів, проте цього зроблено не було.

Доводи апеляції щодо невідповідності адміністративного стягнення характеру вчиненого правопорушення та даним про особу порушника є неспроможними, оскільки при призначенні ОСОБА_2 виду та розміру стягнення суддя районного суду дотримався засад, викладених у статті ст. 33 КУпАП, та врахував їх відповідно до встановлених у справі обставин, ставлення особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, до вчиненого і даних про особу.

Приєднані до апеляційної скарги документи, з яких убачається, що ОСОБА_2, є фізичною особою-підприємцем, перебуває в шлюбі та має на утриманні малолітню дитину (а.с. 25, 26, 31) не є достатніми підставами для зміни виду адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого порушення та ставлення порушника до вчиненого.

За таких обставин, суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування чи зміни постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_7

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_7 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська