Справа № 264/7631/15-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2016 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши заяву Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області про приведення постанови у відповідність, поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 2465 грн.

До Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла заява Ужгородської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання, а також приведення постанови у відповідність.

В обґрунтування заяви зазначено, що постанова Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 16 грудня 2015 року не відповідає вимогам статей 17,18 Закну України «Про виконавче провадження», оскільки до виконання предявлено копію постанови, а не оригінал, в звязку з чим вказана постанова повернута без виконання. Крім того, були пропущені строки предявлення постанови від 16.12.2015р. до виконання, а тому заявник вимушений звернутися до суду і просить привести постанову у відповідність, надіславши на виконання її оригінал та поновити строк предявлення виконавчого документу до виконання.

Дослідивши необхідні матеріали справи, суд вважає за необхідне поновити строк для предявлення постанови до виконання, а також розяснити Ужгородській обєднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Закарпатській області наступне.

Згідно із ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документу передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно із якими у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу,прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення,згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб)стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із розділом 29 п.29.1 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суду Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173, звернення до виконання судових рішень здійснюється з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших актів законодавства. Виконавчі документи, що надсилаються судом на адресу органів державної виконавчої служби, мають відповідати вимогам, установленим ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження". Звернення до виконання судових рішень покладається на суд, що розглянув справу у першій інстанції. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Відповідно до п.29.37 розділу 29 Інструкції копії постанов про накладення адміністративного стягнення надсилаються для виконання до відповідних органів, а також за місцем роботи, навчання або проживання правопорушника. Виконавчі листи у справах про адміністративні правопорушення не видаються.

За пунктом 29.44 розділу 29 Інструкції звернення до виконання постанови про накладення штрафу передбачає пропозицію особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, добровільно, у 15-денний строк після вручення копії постанови сплатити штраф, про що роз'яснюється у супровідному листі, або під підпис після проголошення суддею постанови. У разі несплати штрафу добровільно копія постанови надсилається до органу державної податкової служби для подальшого предявлення до виконання органу державної виконавчої служби за місцем знаходження суду та за місцем роботи особи, про що робиться відмітка в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом.

Таким чином, ані законом України «Про виконавче провадження», ані Інструкцією з діловодства у місцевих загальних судах не передбачено направлення оригіналу судового рішення для примусового виконання. Ствердження про те, що направлена на виконання копія постанови Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 16.12.2015 року не відповідає вимогам ст.ст. 17, 18 Закону України «Про виконавче провадження» є хибними.

Відповідно до ст. 24 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання.

Враховуючи, те що постанова суду в частині стягнення в доход держави штрафу в розмірі 2465 грн. по теперішній час не виконана та не знаходить свого вирішення, суд вважає за можливе поновити строк предявлення до виконання виконавчого документа в частині стягнення штрафу на користь держави від 16.12.2015 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 314 КУпАП, ст. 24 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк для предявлення до виконання постанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2015 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ст. 172-20 ч.3 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. В. Литвиненко