Справа № 495/7049/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

22 квітня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/7049/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області

за участю третьої особи ОСОБА_2

про визнання незаконними дії та бездіяльності

В С Т А Н О В И В :

22.09.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області (далі по тексту відповідач), за участю третьої особи - ОСОБА_2 (далі по тексту третя особа) про визнання незаконними дії та бездіяльності про скасування рішення субєкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.2-10).

Так, позивач просить суд:

- визнати незаконними та такими, що грубо порушують вимоги ст.5 ЗУ «Про міліцію» дії та бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування міста Білгорода-Дністровського та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області в частині не ознайомлення мене до початку складення адміністративного протоколу у писемній формі з частиною першою статті 63 Конституції України, відносно права відмовитися від надання будь-яких пояснень або свідчень до прибуття захисника та одночасно в друкованому вигляді - не роз'яснення статей 28, 29, 55, 56, 59, 62 і 63 Конституції України;

- визнати незаконними та такими, що грубо порушують вимоги ст.59 Конституції України, дії та бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування міста Білгорода-Дністровського та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області в частині відмови в отриманні кваліфікованої правової допомоги під час складення адміністративного протоколу АВ 2 №637876 від 10.04.2014 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1;

- визнати незаконними та такими, що грубо порушують вимоги ст. 8, 41, 62, 124 Конституції У країни, дії та бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування міста Білгорода-Дністровського та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області в частині вилучення транспортного засобу, а саме легкового автомобіля ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1, 1987 року випуску, належного ОСОБА_2, та посвідчення водія ОСОБА_1 без вмотивованого рішення суду, що набрало законної сили;

- визнати незаконними та такими, що грубо порушують вимоги ч.2 ст.6 Конституції України, ст.366 КК України дії та бездіяльність посадових осіб Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування міста Білгорода-Дністровського та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області в частині внесення завідомо недостовірних даних, за попередньої змови, у офіційний документ яким є протокол про адміністративне правопорушення. АВ 2 № 637876 від 10.04.2014 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а саме відомості про наявність свідків під час його складення;

- визнати незаконним протокол про адміністративне правопорушення АВ 2 №637876 від 10.04.2014 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ст.130 КУпАП.

- зобовязати посадових осіб Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування міста Білгорода-Дністровського та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області повернути вилучене у наслідок незаконних дій співробітників ДАІ Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування міста Білгорода-Дністровського та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області в посвідчення водія ОСОБА_1.

Даний адміністративний позов мотивований тим, що позивач вважає дії посадових осіб Білгород-Дністровського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Одеській області незаконними, протиправними та розцінює їх, як грубе зловживання службовим становищем посадових осіб Білгород-Дністровського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, що грубо порушує вимоги Закону України «Про міліцію».

Позивач ОСОБА_1, в судові засідання в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Представником відповідача Б-Дністровського МВ з обслуговування м. Б-Дністровський та Б-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області, було подано до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, згідно з яким відповідач просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, оскільки такі позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами. Також, відповідач просив суд розглянути справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2, відзив або заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 до суду не надала та в судові засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні поштові повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступників висновків.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із статтею 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст.289 КУпАП).

На підставі статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 10 квітня 2014 року близько о 07:50 годин при нагляді за дорожнім рухом в смт. Затока м. Білгород-Дністровський на вулиці Приморській згідно затвердженого графіка несення служби особового складу ВДАІ Білгород-Дністровського MB ГУМВС старшим інспектором ДПС ВДАІ Б-Дністровського MB ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_3 спільно з інспектором ППСМ старшим сержантом міліції ОСОБА_4 було зупинено громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець Одеської області АДРЕСА_1, який керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВА3 21013», номерний знак НОМЕР_1, та визвав підозру у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Після зупинки громадянина ОСОБА_1 співробітники міліції впевнились в ознаках спяніння учувши різкий запах алкоголю із порожнини рота, після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1. На вимогу працівників міліції згідно п.2.5. Правил дорожнього руху (водій повинен за вимогою працівника міліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин), після чого йому було запропоновано пройти медичне обстеження в лікарні на що ОСОБА_1 відмовився від проходження обстеження у присутності двох свідків.

Згідно Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС, затвердженої наказом МВС України 27.03.2009 року №111 функції контролю за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху покладені на підрозділи ДПС ДАІ.

Пунктом 6.11. зазначеної Інструкції надає право співробітникам ДПС для попередження та припинення злочинів, а також адміністративних правопорушень, у межах своєї компетенції застосовувати до порушників заходи адміністративного впливу.

Відповідно до п. 14.1.1.Інструкції №111 від 27.03.2009 року підставою для зупинення транспортних засобів є порушення ПДР України водіями.

На виконання вимог п.5.1. (особливості оформлення матеріалів щодо адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП) Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС України матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року №77, водії та інші особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та обєктивному дослідженню всіх обставин справи в її сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП та була надана змога ознайомитися з протоколами та поставити підписи, а також було запропоновано отримати копію адміністративного протоколу, видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТД №019598 про, що свідчить підпис в протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ2 №637876. Громадянину ОСОБА_1, було розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 63 КУ, 268 КУпАП, серед яких є права особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Складений протокол про адміністративне правопорушення згідно статті 221 КУпАП було направлено до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для розгляду та прийняття мір адміністративного впливу.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 19 травня 2014 року (справа №495/2739/14-п) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130 ч.І КУпАП накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 740 гривень.Транспортний засіб ОСОБА_1 повернуто з арешт майданчика, штраф згідно постанови ВДВС Б-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 17.06.2015 року сплачено в повному обсязі, посвідчення водія IB А №195719 повернуто останньому про, що свідчить його підпис в картці обліку адміністративного правопорушення (а.с.34).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 10.12.2014 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 травня 2014 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Білгород-Дністровського-міськрайонного суду Одеської області від 19 травня 2014 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КпАП України у виді штрафу у розмірі 3 740 гривень залишено без змін (а.с.45-46).

Згідно Закону України «Про національну поліцію» Б-Дністровський MB ГУМВС України в Одеській області ліквідовано та з 07 листопада 2015 року діє підрозділ Б-Дністровський відділ поліції ГУНПУ Країни в Одеській області.

Згідно із статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права и свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають юридичне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ст.256 КУпАП).

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч.6 ст.71КАС України).

Згідно із ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, на думку суду, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. ОСОБА_3 по собі звернення до адміністративного позову ще не означає, що суд зобовязаний надати такий захист. Адже для того, щоб був наданий судовий захист, слід встановити, що особа, яка звернулась з позовом, дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме у публічно-правових відносинах.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання незаконними дії та бездіяльності не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9-11, 69-71, 158, 159, 160, 162, 163, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, , ст.ст. 7, 9, 150, 245, 251, 252, 254, 255, 256, 281, 287, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міського відділу з обслуговування м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району ГУМВС України в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання незаконними дії та бездіяльності відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко