АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 637/164/16-п Головуючий суддя І інстанції Островська Н.І.
Провадження № 33/790/234/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду Харківської області від 03 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Шевченківського районного суду Харківської області від 03 березня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 122-2, ч. 1 ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 5 лютого 2016 року о 20.40 годині, ОСОБА_1, на перехресті автошляхів сел. Шевченкове - с. Раївка та сел. Шевченкове - с. Безм'ятежне у Шевченківському районі Харківської області, керуючи транспортним засобом автомобілем «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалася за допомогою спеціальних звукових та світлових пристроїв, а саме проблискових маяків червоного та синього кольору та звукового сигналу типу «Сирена», чим порушив вимогу п. 2.4 Правил дорожнього руху України. Водій від надання пояснень по суті порушення та підпису у протоколі про адміністративне правопорушення відмовився у присутності понятих ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Крім цього, 5 лютого 2016 року о 20.40 годині, ОСОБА_1, на перехресті автошляхів сел. Шевченкове - с. Раївка та сел. Шевченкове - с. Безм'ятежне у Шевченківському районі Харківської області, керував транспортним засобом автомобілем «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_1, за явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме із запахом алкоголю з роту, порушеннями мови, руху, тим самим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Водій від надання пояснень по суті порушення, підпису у протоколі та проходження медичного освідоцтва у Шевченківській ЦРЛ відмовився у присутності понятих ОСОБА_2, ОСОБА_3. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду Шевченківської ЦРЛ № 9 від 05.02.2016 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідоцтва у присутності понятих ОСОБА_2, ОСОБА_3.

22.02.2016 року ОСОБА_1 до суду не з"явився, проте належним чином не вважався повідомленим про день, час та місце розгляду справи.

У судове засідання 03.03.2016 року ОСОБА_1 також не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи згідно зворотному поштовому повідомленню у матеріалах справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, які передбачені ст. 122-2 ч. 1, ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - невиконання водієм вимог працівника міліції про зупинку транспортного засобу, а також керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп'яніння.

Факт адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії АП1 № 367190 від 05.02.2016 року, АП1 № 367191 від 05.02.2016 року, висновком щодо результатів медичного огляду гр. ОСОБА_1 № 9 від 05.02.2016 року.

В судовому засіданні поліцейські Куп"янського відділу Головного управління національної поліції в Харкеівській області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що 5.02.2016 року, під час патрулювання обслуговуваної території, при вказаних у протоколі обставинах, ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився надати документи, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп"яніння. У присутності медичних працівників Шевченківської ЦРЛ відмовився від проходження медичного обстеження, де і було складено протокол.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядалися одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчинених порушень; особу порушника, відносно якого при викладених у протоколі обставинах 5.02.2016 року також винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, з яким ОСОБА_1, погодившись, сплатив штраф у розмірі 425 гривень; ступінь його вини; суд першї інстанції вважав за доцільне накласти стягнення у виді позбавлення спеціального права.

При визначенні виду та розміру стягнення суд враховує відсутність даних про роботу порушника та його майновий стан, в зв"язку з чим не застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

На вищезазначену постанову ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Шевченківського районного суду Харківської області від 03.03.2016 року та закрити провадження у справі.

Обгрунтовує свою апеляцію тим що судом порушено норми процесуального права та невірно встановлено фактичні обставини справи.

Крім того, як вказує апелянт, він вважає, що суд послався на ті обставини які є не доведеними, але суд вважав їх встановленими.

Одночасно ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилається на те, що справа розглянута за його відсутності, без виклику у судове засідання, а копію оскаржуваної постанови він отримав у суді лише 17 березня 2016 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 що підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню, а постанова місцевого суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, в порушення вищевказаних вимог суд неповно дослідив всі обставини справи, а саме те, чи пропонувалося йому пройти огляд саме в установленному законодавством порядкові.

Як убачається з постанови суду, винність ОСОБА_1 підтверджується лише показами понятих, протоколом про адміністративне правопорушення та висновком ЦРЛ, інших доказів, винуватості правопорушника в постанові суду не наведено.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 11) не вказано, що пропонувались якісь технічні засоби для проведення огляду водіїв з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

Згідно до Наказу Міністра Внутрішніх справ України № 33 від 1.03.2010 р. затверджений вичерпний перелік технічних засобів для проведення огляду водіїв з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

Не містять данних що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд водія з метою виявлення стану алкогольного спяніння з застосуванням технічних засобів і матеріали справи.

Згідно до п.3 Постанови КМУ №1103 від 17 грудня 2008 р. огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Крім того, згідно до спільного Наказу МВС та МОЗ від 9.11.2015 року № 1452/735 співробітники поліції мають право використовувати спеціальні технічні засоби ( у тому числі засоби тест-контролю), дозволені до застосування МОЗ і Держспоживстандартом на місці зупинки транспортного засобу для огляду водіїв, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння.

Ч.2 ст.266 КУпАП чітко регламентує, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу увагу та швидкість реакції, провдиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Ч.3 ст.266 КУпАП чітко регламентує що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охороши здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції , затверджується управлінням охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином порушено встановлений ст.266 КУпАП порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння

Ч.5 ст.266 КУпАП чітко визначає - огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається не дійсним.

Таким чином прихожу до висновку про порушення порядку проведення медичного освідоцтва в установленному законному порядку так як, співробітник поліції ОСОБА_7 по суті не провів це освідоцтво в порушення вищевказаних нормативних актів з спеціальними технічними засобами.

Що стосується медичного висновку від 5.02.2015 року (а.с.12) то він не містить на кутовому штампі дати та реєстраційного номеру що ставить під сумнів його достовірність та легитимність.

Цей медичний висновок складено 5.02.2015 року о 22.20 та підписано свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Між тим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 фігурують в якості свідків в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3) за ст.122-2 КУпАП.

Фігурують ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в якості свідків в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.11) за ч.1 ст.130 КУпАП.

Між тим, згадані свідки судом першої інстанції не допитувались, а матеріали справи взагалі не містять їх пояснень.

Суд першої інстанції зате допитав трьох співробітників поліції - ОСОБА_7,ОСОБА_5,ОСОБА_6

Між тим, згадані посадові особи на думку апеляційного суду є заінтересованими і до їх показів слід ставитись критично.

Більш того, матеріали справи не містять жодних підтверджень що ОСОБА_5,ОСОБА_6 приймали участь у якихось процесуальних діях по даній адміністративній справі.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

Крім того, відмова в проходженні огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння згідно протоколу (а.с.11) за ч.1 ст.130 КУпАП була в Шевченківській ЦРЛ і вказано що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння о 20 год 40 хвилин 5.02.2016 року.

Даний протокол складено в 22 год 25 хвилин 5.02.2016 року.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3) за ст.122-2 КУпАП що складено в 21.00 5.02.2016 року зазначено що в цей же день також о 20 год 40 хвилин ОСОБА_1 не виконав вимогу працівників поліції про зупинку.

Між тим, в обох протоколах вказано час здійснення правопорушень ОСОБА_1 один час - 20 год 40 хвилин, але з незрозумілих причин містяться розбіжності в місці скоєння правопорушення.

Таким чином сумнівним є те, що ОСОБА_1 в один і той же час -20 год 40 хвилин 5.02.2016 року міг скоїти різні правопорушення у різних місцях.

Щодо посилання на постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП то апеляційний суд акцентує увагу що там також співпадає час скоєння ОСОБА_1 правопорушення - 20 год 40 хвилин, але не співпадає місце вчинення.

Доводи апеляції ОСОБА_1 що він належним чином не викликався в судове засідання необгрунтовані і спростовуються матеріалами справи (а.с.18).

Судом першої інстанції належним чином не перевірено процесуальний статус ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у висновку вони свідки, а в протоколі (а.с.11) вони і поняті і свідки адміністративного правопорушення.

Відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд зробив не обгрунтованний висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.122-2 КУпАП внаслідок чого прийняв необгрунтоване рішення по справі.

Таким чином об'єктивні докази скоєння правопорушеннь в матеріалах справи відсутні.

В порушення вимог ст.256 КУпАП матеріали справи не містять данних про те, що ОСОБА_1 роз'яснювались права подавати пояснення і зауваження щодо змісту саме протоколів про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, на що суд згідно п. 2 ст. 278 КУпАП мав звернути увагу при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції при розгляді справи цих вимог не виконав.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У даній справі була допущена така неповнота і однобічність, які істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає безумовному скасуванню, а справа закриттю за відсутності події і складу адміністративних правопорушеннь, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та ст.122-2 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду Харківської області від 03.03.2016 року по справі № 637/164/16-п.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду Харківської області від 03.03.2016 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-2, ч. 1 ст 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко