АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 18.01.2016 року о 15 год. 50 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та виїжджаючи з прилеглої території на вулицю Дегтяренка, 33 в м. Києві, не врахувала дорожньої обстановки, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою провадження відносно неї закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Як зазначає апелянт, судом першої інстанції були допущені грубі порушення ст. 245 КУпАП, що призвело до прийняття помилкового рішення. Вказує, що наближаючись до виїзду на вул. Дегтяренка її автомобіль став некерованим так як вся дорога була вкрита суцільним льодом товщиною більше 10 см., швидкість її автомобіля була приблизно 10 км/год., ніяких об'єктів (перешкод) на смузі руху не було, а тому вважає, що жодних порушень п. 12.1, 12.3 ПДР нею вчинено не було. Так як з матеріалів справи вбачається, що проїзна частина дійсно була вкрита шаром льоду, а при застосуванні нею гальмування, автомобіль продовжував рух, що підтверджується її поясненнями, поясненнями іншого водія, схемою ДТП

Справа № 33/796/486/2016

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Короткова О.С.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

фотознімками, відеозаписом з відеореєстратора, то вона вважає, що як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення так і при розгляді справи суддею не були встановлені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме те, що ДТП сталося не через порушення нею п. 12.1, 12.3 ПДР, а через неналежне утримання КП ШЕУ Оболонського району м. Києва дороги, яка була вкрита суцільним льодом, що і повинні були зафіксувати працівники патрульної поліції, але не зробили цього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення представника потерпілого, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, пояснення свідків - працівників патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Цих вимог суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було дотримано, внаслідок чого він прийшов правильного висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 про те, що вона не порушувала вимоги п. п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не відповідає дійсності та не ґрунтується на матеріалах справи.

Так, пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з пунктом 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Суддя суду першої інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка заперечувала свою винуватість, вказуючи на дотримання нею всіх вимог ПДР та некерованість автомобіля через суцільне зледеніння дороги, пояснення потерпілого ОСОБА_9, який підтверджував наявність льоду на дорозі та вважав, що зіткнення автомобілів сталося через те, що ОСОБА_2 не впоралась з керуванням свого автомобіля, переглянувши наданий ОСОБА_2 відеозапис з відео реєстратора та встановивши, що він не підтверджує того, що ОСОБА_2 намагалась завчасно загальмувати, як вона про те стверджувала, дослідивши та надавши оцінку іншим доказам по справі - даним протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, письмовим поясненням учасників ДТП, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Наведене спростовує твердження апеляційної скарги ОСОБА_10 про формальний підхід судді до розгляду справи та допущені при цьому порушення вимог КУпАП.

З метою детальної перевірки доводів, які містяться в апеляційній скарзі, під час апеляційного розгляду було заслухано пояснення свідка - інспектора патрульної поліції ОСОБА_7, яка пояснила, що саме вона складала протокол про адміністративне правопорушення та відбирала пояснення від учасників ДТП. При цьому вона підтвердила, що на час події правопорушення, внаслідок погодних умов, більше доби всі дороги м. Києва були вкриті льодом. Ці обставини були відомі всім водіям, яким в цей день не рекомендувалось виїжджати на дороги, так як було багато ДТП. ОСОБА_2 знала про стан доріг та мала забезпечити виконання вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, обравши безпечну швидкість руху, чого не зробила. Вона не вбачала доцільності складання акту про стан дороги, так як про це було відомо всім відповідним службам і велися роботи по очистці доріг, в тому числі і на місці, де відбулася ця ДТП. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення вона врахувала пояснення учасників пригоди та схему ДТП.

Також було заслухано пояснення інспектора патрульної поліції ОСОБА_8, який підтвердив інформацію про суцільне обледеніння доріг та про те, що на місці ДТП працювали комунальні служби по їх розчистці. Складена ним схема ДТП відповідала дійсності та посвідчена підписами учасників пригоди.

Крім цього, під час апеляційного розгляду був переглянутий відеозапис з відео реєстратора автомобіля ОСОБА_2, з якого слідує, що ОСОБА_2 рухалась прибудинковою територією з достатньо значною швидкістю, незважаючи на стан дороги, яка місцями була вкрита льодом, та наближаючись до спуску на вул. Дегтяренка та маючи на меті повернути праворуч, завчасно не знизила швидкості, не передбачила, що спуск може бути вкритий суцільним льодом, внаслідок чого не змогла виконати поворот праворуч та здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5

Таким чином, вина ОСОБА_10 в інкримінованих їй порушеннях правил дорожнього руху, а саме в тому, що вона не дотрималася безпечної швидкості та не впоралася з керуванням, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем потерпілого ОСОБА_5, є доведеною, а висновок суду про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений представленими в матеріалах справи доказами, які досліджені суддями першої та апеляційної інстанцій.

Відносно доводів апелянта про невстановлення інспекторами патрульної поліції та суддею даних щодо обледеніння дороги та не притягнення до відповідальності осіб, винних у неналежному утриманні доріг, то суддя апеляційного суду приходить до висновку, що наявність суцільного льоду на ділянці, де сталася ДТП, що підтверджується поясненнями учасників пригоди, свідками, даними відеореєстратора та фотознімками з матеріалів справи, безумовно сприяло виникненню ДТП та його наслідкам, але це не спростовує вини самого водія, який достовірно знаючи про погодні умови та стан дороги, повинен був дотриматись вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, обравши безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки.

Таким чином, у судді суду апеляційної інстанції немає підстав вважати сумнівним, недостовірним чи необґрунтованим висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Суд вірно оцінив наявні в матеріалах справи докази та прийняв законну і обґрунтовану постанову, а тому відсутні будь-які підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як про те просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко