Справа № 219/897/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2016року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Воробйова І.В. розглянув матеріали, які надійшли з Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зони АТО ГУ ДФС у Донецькій області,про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 - за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.01.2016р. ФОП ОСОБА_1 25.01.2016р. о 18 годині 00 хвилин здійснював перевезення на автотранспорті марки ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 товару, а саме будильників, іграшок, посуд і т. д. вагою 1200 кг. На загальну суму 25220,00 грн. для їх подальшої реалізації у с. Курдюмівка з метою отримання прибутку без необхідних документів на право здійснення підприємницької діяльності і відповідної реєстрації як субєкта господарювання, чим порушив ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців», за що передбачена відповідальність ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, не з*явився, поважних причин неявки в суд не представив. Від нього також не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Таким чином, є підстави розгляду справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративні правопорушення. Зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд має повно, всебічно і обєктивно зясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно п.1.32 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», господарська діяльність будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Обєктивна сторона цього правопорушення характеризується дією і виражається в:

-Здійсненні господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності;

-Здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню у відповідності з законом;

-Здійснення господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.55 Господарського Кодексу України, субєктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 7 лютого 1991 року «Про підприємництво» поняття «підприємництво» визначене як безпосередня самостіна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг із метою одержання прибутку. Тобто однією з обовязкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Згідно ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з*ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття господарської діяльності міститься у ст.3 Господарського кодексу України, відповідно до якої під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва підприємцями.

Податковий Кодекс України під господарською діяльністю розуміє діяльність особи, що повязана з виробництвом, виготовленням та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Тобто, під визначенням господарської діяльності розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

В абзаці 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003р. №3 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, повязана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обовязкові ознаки якої безпосередність, системність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з розясненнями в п.4 даної Постанови, під здійсненням фізичною особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи з реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Також в постанові зазначено те, що систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів здійснюється протягом календарного року не менш ніж три рази. У такому випадку громадяни зобов'язані зареєструватись як суб'єкти підприємництва. При невиконанні останньої вимоги настає відповідальність за ст. 164 КУпАП.

Однак відомості про системність (три і більше разів протягом року, з метою отримання прибутку) зайняття ОСОБА_1 даним видом діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обовязковою, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення є провадження особою такого виду діяльності три і більше разів протягом року.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обовязок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, якою саме господарською діяльністю займався ОСОБА_1 без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, не відображена систематичність його дій по здійсненню господарської діяльності, тобто протокол про адміністративне правопорушення не містить викладення об'єктивної сторони діяння, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП; матеріалами адміністративної справи не встановлено жодного факту як одноразового, так і багаторазового продажу ОСОБА_1 товарів.

Не встановлені такі відомості судом і під час розгляду справи.

Викладені обставини приводять суд до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 системності зайняття даним видом господарської діяльності з метою отримання прибутку, як того вимагає закон, що в свою чергу свідчить про відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164 ч.1, 9, 245, 247, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Речові докази: товарно-матеріальні цінності, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_1 відповідно до акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей від 26.01.2016 року - залишити ОСОБА_1 за належністю.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області через Артемівський міськрайонним суд Донецької області протягом десяти днів з моменту проголошення

Суддя: І. В.Воробйова