АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2євої І.К., прокурора Панібрата В.Ю., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_1, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент вчинення адміністративного правопорушення працюючого на посаді заступника голови Дніпропетровської обласної ради, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; паспорт серії АН 019995, виданий 13 вересня 2002 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області,

визнано винним у вчиненні повязаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні повязаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, працюючи на посаді заступника голови Дніпропетровської обласної ради, допустив порушення встановлених ч. 1 ст. 25 Закону України Про запобігання корупції обмежень щодо входження до складу правління підприємства, що має на меті одержання прибутку.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду, захисники ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в інтересах свого підзахисного подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі.

Провадження № 33/774/188/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5

Категорія: ч. 2 ст. 172-4 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_6

В обґрунтування поданої апеляційної скарги адвокати посилаються на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянтів, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, а докази, на яких ґрунтуються висновки суду, були отримані з грубими порушеннями вимог чинного законодавства України. На думку адвокатів, складання відносно ОСОБА_1 працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення в приміщенні органу прокуратури було недопустимим. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказують на те, що в діянні їх підзахисного відсутній склад повязаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, а з урахуванням положень ст. 38 КУпАП, на нього взагалі не могло бути накладеним адміністративне стягнення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_3 підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердили викладені в її обґрунтування доводи і просили апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор Панібрат В.Ю. в суді апеляційної інстанції просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, оскільки, на його переконання, дане судове рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставні. При цьому прокурор пояснив, що йому відомо і зрозуміло про те, що оскаржувана постанова суду, в разі її залишення без змін, матиме вплив на хід досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, викладені в апеляційній скарзі, про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними і такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні адвокатами норм чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційним переглядом встановлено, що висновок районного суду про наявність в діянні ОСОБА_1 складу повязаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, шляхом повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, відповідно до яких, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції констатує безпідставність доводів апеляційної скарги в частині недопустимості наявних в матеріалах справи доказів, на яких ґрунтується висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно того, що факт складання старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення в приміщенні прокуратури Дніпропетровської області свідчить про невідповідність дій уповноваженої особи вимогам законодавства України, оскільки чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить такої заборони.

Давши правильний аналіз чинному законодавству України, яким регулюється порядок виходу з товариства з обмеженою відповідальністю його учасників, районний суд прийшов обґрунтованого висновку про те, що факт написання ОСОБА_1 заяви про вихід зі складу засновників ТОВ Морська Зірка не мав юридичних наслідків до моменту внесення змін до установчого документу підприємства.

Як зазначають самі апелянти, адміністративна відповідальність за порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності в законодавство України була введена Законом України Про запобігання корупції від 14 жовтня 2014 року.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 вийшов зі складу засновників ТОВ Морська Зірка лише 20 серпня 2015 року, що мало місце після внесення змін до статуту підприємства і на той час займав посаду заступника голови Дніпропетровської обласної ради, він безумовно підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

За своїм характером, вчинене ОСОБА_1 повязане з корупцією адміністративне правопорушення є триваючим правопорушенням і як встановлено матеріалами справи, було виявлено 20 січня 2016 року, в день отримання Управлінням захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України відповідних документів з прокуратури Дніпропетровської області, що свідчить про дотримання районним судом передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП строків накладення на правопорушника адміністративного стягнення.

Таким чином, розглянувши справу про повязане з корупцією адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_1, - залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні повязаного з корупцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6