Справа № 490/180/16-п 13.04.2016 13.04.2016 13.04.2016
Номер провадження: 33/784/61/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
головуючої - суд Івченко О.М.
за участю:
секретарів Луговенко К.С., Борейко Д.В.
особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1
захисника Басараба В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2016 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови судді, 30.12.2015 року близько 10.30 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Московській в районі буд.№9 в м. Миколаєві з явними ознаками алкогольного сп`яніння. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від медичного огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді змінити в частині накладення стягнення. Застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що суд приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення взяв до уваги те, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, однак на шлях виправлення не став. Зазначена мотивація застосування стягнення протирічить вимогам ст. 39 КУпАП, а саме не надано беззаперечних доказів того, що він притягувався до відповідальності.

Вказує, що судом не враховано щире каяття, як обставина що пом`якшує покарання, також те, що ОСОБА_1 являється військовим пенсіонером та добровільно мобілізований на військову службу, що також на думку апелянта

можливо було врахувати як пом`якшуючу обставину.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Басараба В.В. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, додатково надані матеріали, суд дійшов наступного.

Висновки судді про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження медичного огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у встановленому законом медичному закладі у присутності двох свідків, що як і кваліфікація дій за ч.1 ст. 130 КУпАП є вірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на доказах, перевірених та належно оцінених суддею під час розгляду справи і апелянтом не оспорюються.
При накладенні адміністративного стягнення суддя врахував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника і прийняв правильне рішення про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення є необхідним і достатнім у вихованні ОСОБА_1 та в запобіганні вчиненню ним нових правопорушень.
Як убачається із дослідженої в судовому засіданні довідки, яка надійшла з Заводського районного суду м. Миколаєва, ОСОБА_1 16.06.2015 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення ц виді 7 діб адміністративного арешту.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив аналогічне правопорушення протягом року з дня закінчення виконання стягнення за постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.06.2015 року.
Тому є безпідставними доводи захисника про порушення вимог ст. 39 КУпАП при накладенні суддею адміністративного стягнення на його підзахисного.
Щире каяття у скоєному правопорушенні ОСОБА_1 на думку апеляційного суду суттєво не впливає на прийняте суддею рішення з огляду на суспільну небезпечність вчиненого ним правопорушення.
Врахувавши наведене, апеляційна скарга захисника є необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а постанова судді є законною і обґрунтованою, яку слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП , суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Басараба В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2016 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Івченко О.М.