АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/106/16 Головуючий у І-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф.
Справа № 202/3622/15-п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 11.04.2015 року, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не витримала безпечну швидкість руху та при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого не впоралась із керуванням та виїхала на смугу зустрічного руху, де зіткнулась з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушила п. 1.3, 1.5, 10.1, 12.1 Правила дорожнього руху України ( далі ПДР) та в результаті ДТП автомобілям нанесено механічні пошкодження, завдана матеріальна шкода, водії отримали тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 23 лютого 2016 року, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду нею пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що жодного повідомлення про час та дату слухання справи не повідомлялась. Зазначає, що під час складання протоколу інспектором ДАІ їй було повідомлено, що суд відбудеться не раніше ніж через 3-4 місяці, і що її повідомлять про це.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вказана постанова судді суперечить фактичним обставинам справи, зібраним поясненням свідків які були на місці події, ґрунтується лише на протоколі складеному з істотними порушеннями законодавства. Зазначає, що інспектором ДАІ не було прийнято жодних дій для залучення свідків для отримання всебічної інформації по справі. Також судом було порушено право на захист, оскільки ОСОБА_2 не змогла надати до суду інформацію про те, що вона є сиротою, розлучена та виховує неповнолітню доньку, а її колишній чоловік має інвалідність.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а оскільки остання належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Апеляційний суд, враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до її відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи, а також відсутність будь-яких фактичних даних у матеріалах справи, які б прямо свідчили про отримання останньою копії судового рішення, приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, та такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Так, за положеннями пункту 1.3 та пункту 1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язанні знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, та їх дії і бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдати матеріальних збитків.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним ( п.12.1 ПДР).

Матеріалами справи, що узгоджуються з поясненнями потерпілої ОСОБА_3, саме порушення вищенаведених пунктів ПДР водієм ОСОБА_2.і послугувало причиною дорожньо - транспортної пригоди, за вчинення якої останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП .

Доводи викладені в апеляції відносно того, що керуючи автомобілем «Шевроле Авео» та рухаючись у крайній лівій смузі на мості №2 їй з зустрічної смуги на зустріч виїхав невстановлений автомобіль, і щоб уникнути зіткнення вона змінила смугу руху з лівої на праву середню, та одразу ж попала правим колесом свого автомобіля до ями, що спричинило втрату керованості її автомобіля та «винесло» її на зустрічну смугу де і сталося зіткнення з автомобілем «Сеат Алтеан» під керуванням ОСОБА_3, не підтверджено в судовому засіданні і спростовуються матеріалами справи.

Так, в письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначено тільки, що вона рухалася в крайній лівій полосі в сторону вул. Глінки зі швидкостю 60 км/год і їй раптово назустріч виїхав невстановлений автомобіль та для уникнення зіткнення вона викрутила руль вправо і в некерованому стані виїхала на зустрічну полосу ( а.с.17). В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вже доповнює свої пояснення зазначаючи, що для уникнути зіткнення вона змінила смугу руху з лівої на праву середню, та одразу ж попала правим колесом свого автомобіля до ями, що спричинило втрату керованості її автомобіля.

Між тим, за поясненнями потерпілої ОСОБА_3 як первинними так і в апеляційній інстанції, вона рухалася в крайньому лівому ряду в сторону пр. Воронцова, у неї попереду і з правої сторони машин не було. Зустрічний автомобіль «Шевроле Авео» раптово змінив напрямок і виїхав на її полосу, щоб уникнути зіткнення вона загальмувала і її автомобіль змістився вправо, де автомобілі зіткнулися. Дані пояснення узгоджуються з наявними матеріалами справи, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події, схемою з місця ДТП ( а.с. 4-10), із яких слідує, що автомобіль «Шевроле Авео» змінив напрямок руху і виїхав на зустрічну полосу, що знаходиться в причинному зв'язку пошкодженням автмообілей. При цьому зазначений протокол і схема ДТП, письмові пояснення учасників дорожнього руху не містять в собі даних про наявність невстановленого автомобіля та вибоїн на які посилається в апеляції ОСОБА_2 і таких обставин апеляційною інстанцією не встановлено.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 1.3,1.5, 10.1, 12.1 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо посилання в апеляції на те, що у суді першої інстанції при розгляді справи вона не була присутня, а тому, не враховано, що ОСОБА_2 є сирота, розлучена, виховує неповнолітню доньку, а колишній чоловік ( батько дитини) має інвалідність, що свідчить про формальність і необґрунтованість оскаржуваної постанови в цій частині, то хоча вказані обставини і мають місце, однак апеляційний суд вважає, що ці обставини не є підставою і достатніми для скасування чи зміни оскаржуваної постанови.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини, наслідки, а також особу порушника, яка вини не визнала, пом'якшуючих обставин не встановлено, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 ( шість) місяців, що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником.

Будь-яких інших порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року - задовольнити та поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2015 року відносно ОСОБА_2, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко