Справа №: 398/391/16-п
ПОСТАНОВА
Іменем України
"28" квітня 2016 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., за участю секретаря Шаповал І.Ф., прокурора Смоліної В.С., захисника Сердюка О.Є., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , працюючого першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 штабу,
за ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172 -7 КУпАП,-
Наказом № 122-о/с від 03 листопада 2014 року підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 - начальника штабу, на якій він перебуває до теперішнього часу, звільнивши його з попередньої посади заступника начальника зв`язку і радіотехнічного забезпечення штабу. Відповідно до Наказу Командування Національної гвардії України №138-о/с від 01.12.2014 року ОСОБА_1 присвоєно чергове військове звання - полковник.
Згідно функціональних обов`язків ОСОБА_1 відповідає за організацію вартової і внутрішньої служби. Начальник штабу авіаційної бази підпорядковується командирові авіаційної бази, є його першим заступником і прямим начальником усього особового складу авіаційної бази. Під час виконання рішень командира авіаційної бази начальник штабу має право віддавати накази (розпорядження) підпорядкованим командирові авіаційної бази особам від його імені. Про всі віддані накази (розпорядження) начальник штабу доповідає командирові авіаційної бази.
Військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».
Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України № 36-о/с від 01.07.2015 року, статті 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_2 прийнято на військову службу за контрактом, зараховано до списків особового складу Національної гвардії України та призначено стрільцем першого відділення другого взводу роти охорони батальйону аеродромно-технічного забезпечення (ВОС-100915П), укладено контракт строком на 3 роки з 01 липня 2015 року по 01 липня 2018 року та присвоєно військове звання «солдат» й особистий номер Г-019850.
Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, від 04 лютого 2016 року, складеного старшим оперуповноваженим 2 сектору відділу БКОЗ УСБУ в Кіровоградській області Олексієнком А.В., зазначено наступне.
Відповідно до Наказу №157 від 01.07.2015 року зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_2 . Даний Наказ погоджений першим заступником командира військової частини НОМЕР_2 -начальником штабу полковником ОСОБА_1 , котрий є його прямим начальником та затверджений т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_3 .
09.09.2015 року ОСОБА_1 погоджено наказ №705 «Про виплату винагороди особового складу військової частини НОМЕР_2 », яким визначено перелік військовослужбовців НОМЕР_3 , в тому числі і солдата ОСОБА_2 , які проходять військову службу на посадах льотного складу та котрим призначено щомісячну додаткову грошову винагороду за серпень 2015 року у розмірі 100% місячного грошового забезпечення.
Аналогічні накази погоджувались ОСОБА_1 12.10.2015 №813; 09.11.2015 №890; 08.12.2015 №986; 17.12.2015 №1018.
Також ОСОБА_1 затверджені рішення командирів підрозділів про виплату військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і солдату ОСОБА_2 , премій за серпень 2015 року у розмірі 190,566% відповідно до Наказу № 212 від 07.09.2015 року і довиплату за серпень 2015 року у розмірі 118,2151%) відповідно до Наказу №224 від 22.09.2015 року, за вересень 2015 - 308,7811%) відповідно до Наказу №233 від 05.10 2015 року, за жовтень 2015 - 308,7811% відповідно до Наказу №262 від 04.11.2015 року, за листопад 2015 - 308,7811% відповідно до Наказу №290 від 04.12.2015 року.
Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області №1213/03.2104-30 від 28.08.2015 року ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 .
Під час прийняття рішень про погодження зарахування в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, преміювання ОСОБА_2 , в діяльності першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 - начальника штабу ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між приватним інтересом особи та його службовими повноваженнями.
Згідно інформації командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 (лист №2800 від 28.10.2016 року та лист від №117 від 03.02.2016 року), до вказаної військової частини, протягом 2015 року повідомлень від посадових осіб та військовослужбовців, у тому числі від ОСОБА_1 , про наявність реального конфлікту інтересів не надходило (а.с.9,104).
Як зазначено в протоколі всупереч вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 - начальник штабу ОСОБА_1 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника - т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів про зарахування в списки особового складу частини та преміювання свого сина ОСОБА_2 .
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що рішення про прийняття на роботу його сина - ОСОБА_2 на службу приймав командир одноособово, а він як начальник штабу, підписуючи накази, лише засвідчував підпис командира своїм підписом. У квітні 2015 року коли розглядалось питання про прийняття на службу ОСОБА_2 командиром військової частини був ОСОБА_4 , якому ОСОБА_1 доповів, що його син бажає проходити військову службу. Полковник ОСОБА_4 дав команду на оформлення документів, начальник відділу кадрів почав оформляти документи. Була проведення спеціальна перевірка. Весь цей час ніяких проблем взагалі не виникало. Він був присутній на засіданні атестаційної комісії і голосував по зарахуванню до військової частини кандидатів, проте коли черга дійшла до його сина він сказав про наявний конфлікт інтересів, написав рапорт на ім`я голови комісії ОСОБА_5 і віддав йому. Останній наклав резолюцію та сказав передати рапорт секретареві атестаційної комісії. У голосуванні в питаннях зарахування сина він участі не брав. Вважає, що виконав усі вимоги законодавства про запобігання корупції та стверджує, що умислу на вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у нього не було.
Щодо нарахування премій військовослужбовцям ОСОБА_1 пояснив, що 1 рік перебуває на посаді та ставить підпис у рішеннях на виплату військовослужбовцям премій тощо, проте наказом про порядок нарахування премій підписи заступників командира не передбачені. Розмір премії визначає командир підрозділу і затверджує командир. Начальник штабу чи заступники командира не мають відношення до затвердження премій. Пояснити, чому він підписував рішення, в судовому засіданні не зміг.
Зазначив, що син отримував премії нарівні з іншими військовослужбовцями, будь-які переваги йому не надавались. Між ОСОБА_1 і його сином були ще 5 начальників. Одразу після складення цього протоколу син звільнився з військової частини.
Щодо погодження наказів №705 та №813 зазначив, що ці накази видаються на підставі рішення, що затверджує командир, цим наказом по частині оформляється рішення юридично. Вважає, що довідка про відсутність повідомлень про реальний конфлікт інтересів видана помилково.
Захисник пояснив, що в той період, коли виник конфлікт інтересів, було два командири військової частини. При командирові ОСОБА_6 ОСОБА_2 подав заяву про прийняття, а при командирові ОСОБА_7 приймалося рішення щодо його зарахування. В усній формі довіритель повідомив двом командирам про конфлікт інтересів. Крім цього, він подав рапорт до атестаційної комісії та не брав участі при вирішенні питання комісією щодо сина. Також підпис ОСОБА_1 в наказі про зарахуванні сина в списки особового складу не передбачений чинними нормативними актами, а тому має інформативний характер.
Прокурор вважає, що є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.172-7 КпАП України.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , пояснення свідків, думку прокурора, вважає що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КпАП України.
Згідно ч.1 ст.172-7 КпАП України передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Згідно ч.2 ст.172-7 КпАП України передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".
У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Згідно п.п. «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби.
Таким чином , відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції»:
близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті З цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклування згаданого суб`єкта.
Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» осіб, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язано:
вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;
повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;
не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;
вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що до 08.08.2015 року займав посаду командира НОМЕР_3 , після чого звільнився за станом здоров`я. Навесні 2015 року була критична ситуація в країні, ніхто не хотів служити у військовій частині у зв`язку з подіями на сході України. У військовій частині було багато вільних посад. Тоді ж ОСОБА_1 підійшов до нього і запитав, чи можливо його сина призвати до військової частини. ОСОБА_6 погодився та дав наказ про проведення спеціальної перевірки і проходження медичної комісії ОСОБА_2 . Він знав, що це син військовослужбовця, проте не бачив підстав для того, щоб ця особа не проходила службу. ОСОБА_2 був прийнятий на військову службу на загальних засадах. ОСОБА_1 вплинути на службу свого сина ніяк не міг, тому що між ними є ще п`ять ешелонів командування і ніякого конфлікту інтересів в цьому випадку не могло бути. ОСОБА_8 проходив службу позитивно, отримував грошове забезпечення, премію в тих самих розмірах, як і інші військовослужбовці. Ніяких переваг в чому-небудь йому не надавалось, додаткових премій він не отримував. Командир військової частини особисто приймає накази. Атестаційна комісія це ланка інформування, а безпосередньо наказ приймає командир, не дивлячись на рішення атестаційної комісії. Єдиний, хто мав право приймати рішення про призов на військову службу і відповідає особисто за кадрову політику це командир військової частини. Від ОСОБА_1 був рапорт про конфлікт інтересів, його приносив на погодження голова атестаційної комісії ОСОБА_5 ОСОБА_6 , як керівника, в письмовій формі ОСОБА_1 не повідомляв про те, що вступає на військову службу його син, лише усно. Журнал обліку заяв або повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів у військовій частині з початку 2015 року по серпень 2015 року не вівся. В жодному документі, окрім добового наказу, не повинен ставити свій підпис начальник штабу. Проте ще з Радянського Союзу повелось, що підписує наказ і начальник штабу, і командир, хоча право підпису має тільки командир. Роль підписів заступників командирів в наказах про преміювання в тому, що якщо військовослужбовці були покарані і дане покарання передбачає позбавлення премій, то щоб таке покарання було виконане, тобто, функція контролю.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він займає посаду заступника командира-начальника з тилу НОМЕР_3 . Зазначив, що прийом на військову службу відбувається через атестаційну комісію. ОСОБА_1 на засідання атестаційної комісії при вирішенні питання про прийняття на військову службу ОСОБА_2 не був присутнім і не голосував. Щодо преміювання в частині розроблений механізм, по якому кожен заступник розписується в відомості про преміювання, цим самим підтверджує факт, перевіряє чи не було стягнення з того чи іншого військового службовця. Полковник ОСОБА_1 ніяк не міг вплинути на розмір премії свого сина. У відомості відсутні дані про призначення солдату ОСОБА_2 підвищеної премії. Полковник ОСОБА_1 самостійно не міг виключити чи включити у відомість якусь особу. Формують відомості про преміювання командири підрозділів. Командиром стрільця ОСОБА_2 є старший лейтенант ОСОБА_10 командир роти охорони. Будь-який наказ підписується командиром частини і начальником штабу. Виконання наказу про преміювання здійснює фінансова частина.
Свідок ОСОБА_10 , який займає посаду командира роти охорони НОМЕР_3 , в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 проходив військову службу в частині з липня 2015 року до початку 2016 року. Протягом часу служби до нього не було застосовано дисциплінарних стягнень. ОСОБА_10 не має повноважень щодо збільшення премії, має право лише клопотати, щоб зняли премію. Начальниками ОСОБА_2 були командир відділення Красноштан, потім командир взводу ОСОБА_11 , потім він як командир роти. Рішення про преміювання приймає командир військової частини. Ніяких преференцію у службі ОСОБА_8 не надавалось. Він отримував як преміювання, так і грошове забезпечення нарівні з іншими військовослужбовцями.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він займає посадуначальника фінансової служби (головний бухгалтер) військової частини НОМЕР_2 . Зазначив, що кожному військовослужбовцю призначається максимальна премія. Якщо у особи були якісь дисциплінарні проступки розмір премії може бути зменшено, розміри премій автоматично вже визначені внутрішніми документами військової частини. Полковник ОСОБА_1 не міг вплинути на розмір премії своєму сину в сторону збільшення ніяким чином, так як премія вже визначена автоматично.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він займає посаду начальника відділення обліку особового складу штабу НОМЕР_3 . Особи приймаються на військову службу наказом командира по особовому складу. Спочатку видається наказ командира по особовому складу, яким особу призвали на військову службу, а потім на підставі цього наказу людину вже зараховують до списків частини. До його обов`язків відноситься своєчасне складання і подання начальнику штабу на підпис проекти наказів по стройовій частині, добові відомості. Коли він підготував проект наказу подає на підпис начальнику штабу, а той командиру. Далі цей наказ обліковується і доводиться до відома особового складу частини.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні не був допитаний у зв`язку з його неявкою.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив безпосереднього керівника, а саме, командира ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів, який виник при зарахуванні в списки особового складу військової частини сина ОСОБА_2 та його преміювання. Суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що він усно повідомляв ОСОБА_3 про конфлікт інтересів, оскільки суду не надані такі докази. Так, допитати ОСОБА_3 в якості свідка не вдалось у зв`язку з його неявкою в судове засідання 21 та 28 квітня 2016 року. Натомість неповідомлення про конфлікт інтересів підтверджується письмовими доказами інформацією командира ВЧ ОСОБА_3 від 28.10.2015 року та від 02.02.2016 року, які не спростовані іншими доказами. Суд дійшов висновку, що повідомлення лише командира ОСОБА_6 про конфлікт інтересів не є належним, оскільки з витягу з наказу командира НОМЕР_3 №144 від 15.06.2015 року вбачається, що командир ОСОБА_4 вибув у другу частину відпустки з 15 червня 2016 року тривалістю 31 календарний день та тимчасове виконання обов`язків командира частини покладено на ОСОБА_3 , який на момент прийняття ОСОБА_2 був безпосереднім керівником ОСОБА_1 . Згідно витягу з наказу командира частини №185 від 07.08.2015 року ОСОБА_6 виключений зі списків особового складу частини та командиром з цього часу був ОСОБА_3 .
Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, пояснень ОСОБА_1 та свідків, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи начальником відділення по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_2 , скоїв адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яке полягає:
у неповідомленні командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 про наявність реального конфлікту інтересів, який виник під час погодження наказу №157 від 01.07.2015 року «Про зарахування в списки особового складу частини» солдата ОСОБА_2 ; погодженні наказів №705 від 09.09.2015 року, №813 від 12.10.2015 року, №890 від 09.11.2015 року, №986 від 08.12.2015 року, №1018 від 17.12.2015 року «Про виплату винагороди особового складу військової частини НОМЕР_2 », в тому числі і солдату ОСОБА_2 та затвердженні рішень командирів підрозділів; про виплату військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і солдату ОСОБА_2 , премій за серпень, вересень, жовтень, листопад 2015 року відповідно до наказів №212 від 07.09.2015 року, №224 від 22.09.2015 року, №233 від 05.10.2015 року, №262 від 04.11.2015 року. №290 від 04.12.2015 року, що призвело до невиконання вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність згідно частини 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом з тим суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КпАП України, а саме, вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно з п.21.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.04.2014 року №638 виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.
Відповідно до п.21.5 вказаної Інструкції рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці кожного місяця клопотань (рішень) безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям.
Судом також встановлено, що премія військовослужбовцям виплачується у максимальному розмірі, до повноважень командира відноситься вирішення питання щодо її позбавлення повністю або частково лише на підставі клопотань безпосередніх начальників за конкретне порушення дисципліни. Як слідує з копії службової картки стрільця ОСОБА_2 дисциплінарних стягнень у нього не було, згідно службової характеристики він зарекомендував себе позитивно, порушень при несенні служби в добовому наряді не мав. Також відсутність порушень порядку несення служби та дисциплінарних стягнень підтвердив судовому засіданні свідок - командир роти охорони військової частини ОСОБА_10 . Таким чином, ОСОБА_1 не мав повноважень щодо призначення премій сину та не міг впливати на розмір призначеної премії, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а тому провадження в цій частині слід закрити.
Керуючись ст.ст.1,3,28 Закону України «Про запобігання корупції», ч.1,2 ст.172-7,247, ст.ст.283-285 КУпАП України,-
ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст.172-7 КУпАП України і призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172- 7 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя