Справа №576/488/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Демченко О.С.
Номер провадження 33/788/77/16 Суддя-доповідач Яременко Г. М.
Категорія 122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Яременко Г. М. , з участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2016 року, якою

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1,

підданий адміністративному стягненню за ст. 122-4 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 10 діб, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2016 року, ОСОБА_4 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 10 січня 2016 року о 15 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в районі будинку АДРЕСА_2, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив п.2.10 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, в свою чергу порушує питання про поновлення строку на оскарження, оскільки справу розглянуто без його участі, а судове рішення отримано ним 30 березня 2016 року, при цьому просить постанову суду скасувати, а провадження по справі - закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що в порушення вимог закону суд першої інстанції належним чином не сповістив ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи, розгляд вказаного провадження здійснив за його відсутності, чим порушив право останнього на захист, не в повному обсязі з'ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не надав достатньої уваги тому факту, що винним у скоєнні ДТП від 10 січня 2016 року визнана інша особа, щодо якої було складено протокол та винесено рішення районним судом, що спростовує умисел ОСОБА_4 на вчинення дій згідно інкримінованого правопорушення, між тим наголошує, в порушення вимог закону, суд першої інстанції безпідставно застосував найсуворіший вид стягнення.

Заслухавши захисника ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст. 294 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи слідує, що 22 березня 2016 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст.122-4 КУпАП, яку він отримав 30 березня 2016 року, при цьому 01 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до районного суду з апеляційною скаргою на вказане судове рішення, що стверджується вхідним штампом (а.с.18), тобто в передбачений законом 10-денний строк.

Матеріалами справи встановлено, що суд першої інстанції у законний спосіб, відповідно до ст..268 КУпАП здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП щодо ОСОБА_4 у його відсутність, оскільки останній у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повісткою (а.с.8) та розпискою в протоколі, а клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому доводи ОСОБА_4 з приводу неналежного сповіщення про розгляд справи та порушення його права на захист є безпідставними.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Висновок судді про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №83151 від 09 березня 2016 року (а.с.2), схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4), поясненнями самого ОСОБА_4, який не заперечував того факту, що він залишив місце ДПТ, до якої був причетний (а.с.6) та поясненнями ОСОБА_5 (а.с.5).

Суд вважає, що підстав не довіряти вищевказаним доказам, не вбачається, так як вони є законними, достатніми і відповідають обставинам вчиненого правопорушення у своїй сукупності і взаємозв'язку, а тому доводи ОСОБА_4 в частині відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, вважаю необґрунтованими.

Між тим є слушними посилання ОСОБА_4 в частині необґрунтованості застосованого відносно нього найбільш сурового стягнення, що заслуговують на увагу.

Згідно вимог ст.33 КпАП України, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Наведених вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Санкцією ст.122-4 КУпАП передбачені альтернативні види стягнень.

Враховуючи досліджені матеріали справи, обставин пригоди і вчиненого правопорушення, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні трьох малолітніх дітей, його дружина перебуває у відпустці для догляду за дитиною вважаю, що накладене на ОСОБА_4 стягнення за своєю суворістю не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника, у зв'язку з чим застосоване відносно нього стягнення у виді адміністративного арешту, що є найсуворішим з огляду на положення ст. 24 КУпАП, слід змінити на штраф у межах, визначених ст.122-4 КпАП України, що буде необхідним і достатнім для визначеної ст.23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_4 нових правопорушень, змінивши постанову суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 - змінити.

Накладене на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб змінити на штраф у розмірі 255 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЯременко Г. М.

.