Справа № 461/35/16-п Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/221/16 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю: представника Львівської митниці ДФС Черепащука І.В., захисника - адвоката Гуменецького І.І., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника Гуменецького І.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 січня 2016 року,

встановив:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 12.01.2016р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Постановлено конфіскувати дорогоцінне каміння органогенного утворення - бурштин, в стані сировини, а також частково в обробленому стані (у вигляді обрізних, шліфованих, не полірованих заготовок різної форми для виробів) загальною вагою нетто 59025,52 г та загальною вартістю 2114031,30 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 275, 60 грн. судового збору.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_3 31.07.2015р. о 00 год. 30 хв. прямував з України до Республіки Польща через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1. В багажному відділенні автомобіля він мав товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України. Незважаючи на це, в порушення встановленого Митним кодексом України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, ОСОБА_3 обрав для слідування смугу руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» і тим самим заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов'язковому декларуванню та оподаткуванню і належать до категорії товарів на переміщення яких через митний контроль України встановлені обмеження.

Автомобіль було скеровано із смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду, де під час проведення митного огляду вищезазначеного транспортного засобу було виявлено товар, а саме: необроблене каміння різної геометричної форми, жовто-коричневого та чорного кольору, візуально схожий на бурштин в поліетиленових мішках - 2 шт., загальною вагою 58,900 кг, загальною вартістю 2114031, 30 грн.

Не погоджуючись із даною постановою захисник Гуменецький І.І. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яке обґрунтовує порушенням права на оскарження постанови, оскільки ОСОБА_3 не був присутнім при оголошенні постанови, така йому не надсилалась і про існування даної постанови ОСОБА_3 довідався лише 22.02.2016р.

В апеляційній скарзі захисник Гуменецький І.І. просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_3 за відсутності у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, а вилучений товар повернути ОСОБА_3

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, винесена за відсутності ОСОБА_3, без доказів того, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що протокол про порушення митних правил щодо ОСОБА_3 складено із грубим порушенням вимог митного законодавства. У протоколі про порушення митних правил містяться суперечливі дані. Так, апелянт вважає, що викладені у протоколі про порушення митних правил обставини свідчать про те, що при проходженні митного контролю через смугу «зелений коридор» в багажному відділенні, виявлений під час поглибленого контролю товар, не знаходився, а в багажне відділення такий товар був поміщений після проходження митного контрою через смугу «зелений коридор». Наведені обставини підтверджуються і поясненнями ОСОБА_3 про те, що перевезти каміння його попросила невідома особа, а в зону поглибленого контролю був направлений інспектором митної і прикордонної служби. На думку апелянта вищенаведене потребує додаткової перевірки, що не було зроблено судом.

У постанові не зазначено у чому полягає порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю, враховуючи те, що під час проходження митного контролю в автомобілі, товар, який знаходився в багажному відділенні виявлений під час проходження поглибленого контролю товару без ознак приховування, інспектором митниці виявлено не було, що підтверджується відміткою інспектора митної служби в контрольному талоні на виїзд (а.с. 7), який після огляду транспортного засобу на поглибленому контролі було скасовано. Дана обставина на думку апелянта спростовує наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Гуменецького І.І. у підтримку поданої апеляційної скарги, думку представника Львівської митниці ДФС про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, пояснення старшого державного інспектора ВМО № 1 м/п «Мостиська» Муляр Н.С., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Апеляційний суд вважає, що захиснику Гуменецькому І.І. слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 12.01.2016р. щодо ОСОБА_3 з урахуванням поважності наведених у клопотанні причин пропуску такого, що підтверджується матеріалами справи.

Порядок переміщення громадянами товарів через митний кордон України та система митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами встановлені ст.ст. 365, 366 МК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 МК України громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України. Згідно ч. 2 ст. 366 МК України канал, позначений символами зеленого коридору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, наведених в оскаржуваній постанові.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_3 не було допущено порядку проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, оскільки на контрольному талоні було проставлено відтиск печатки інспектора митної служби, що свідчить про проходження ОСОБА_3 митного контролю, в ході якого не було виявлено ніяких порушень.

Так, згідно наданих у засіданні суду апеляційної інстанції пояснень старшого державного інспектора ВМО № 1 м/п «Мостиська» Муляр Н.С., нею, при здійснені митного контролю та митного оформлення, 31.07.2015р. в ході візуального огляду автомобіля марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 не було виявлено будь-якого товару. У подальшому, спільно із працівниками прикордонної служби виникла підозра щодо наявності у даному автомобілі товару, який підлягав обов'язковому декларуванню і автомобіль було переведено в місце поглибленого огляду транспортних засобів, де і було виявлено товар. Інспектор зазначила, що відтиск печатки, який міститься на контрольному талоні, був проставлений нею та перекреслений із поміткою повернуто на територію України, для того, щоб громадянин, який не пройшов митних контроль, міг повернутись на територію України.

Статтею 371 МК України передбачено умови вивезення (пересилання) громадянами товарів за межі митної території України, а ч. 3 цієї статті регламентує, що товари, сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро, при вивезенні (пересиланні) їх громадянами за межі митної території України підлягають письмовому декларуванню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, та зі сплатою вивізного мита у випадках, встановлених законами України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 31.07.2015р. о 00 год. 30 хв. прямуючи з України до Республіки Польща через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1, обравши спрощену зону митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України товар, а саме: необроблене каміння різної геометричної форми, жовто-коричневого та чорного кольору, візуально схожий на бурштин в поліетиленових мішках - 2 шт., загальною вагою 58,900 кг, загальною вартістю 2114031, 30 грн.

На момент вивезення ОСОБА_3 товару з України в Республіку Польща, тобто 31.07.2015р., офіційний курс євро згідно з відомостями Національного банку України становив 2367,57 грн. за 100 євро, а вартість 10 000 євро становила відповідно 236 757 грн.

З огляду на це, вартість товару, який 31.07.2015р. перевозив ОСОБА_3 перевищувала гранично допустиму вартість товару, дозволену для вивезення за межі України без митного оформлення, а тому такий підлягав декларуванню із сплатою вивізного мита.

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку, що при накладення стягнення суддею помилково застосоване додаткове стягнення у вигляді конфіскації намистин із бурштину, який згідно Закону України "Про державне регулювання видобутку , виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" від 18.11.1997 р., віднесений до категорії дорогоцінного каміння органогенного утворення.

Відповідно до ст. 197 МК України, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та їх митне оформлення здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих з використанням засобів інформаційних технологій документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органам доходів і зборів передбачено законами України. Переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Законом України "Про митний тариф України" від 19 вересня 2013 р. та пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом ДФС України № 401 від 09.06.2015 р., бурштин включається до товарної групи 2530 та відповідає коду 253090000.

Проте, згідно постанови КМ України № 436 від 21.05.2012 р. "Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон" бурштин код УКТЗЕД 253090000 не включений до такого переліку.

Обмеження щодо вивезення бурштину за межі митної території України визначались наказом Міністерства фінансів України від 26 березня 2007 р. № 402 «Про затвердження Переліку товарів із зазначенням їх кодів згідно з УКТЗЕД, на які Міністерством фінансів України видаються документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів», згідно з яким бурштин відносився до категорії товарів, котрі підлягали митному оформленню. Проте, зазначений Наказ визнано таким, що втратив чинність відповідно до Наказу Міністерства фінансів України № 1224 від 23.12.2014р., а тому вимога про надання висновку за результатами гемологічних об'єктів відсутня.

Таким чином конфіскований товар, бурштин, не входить до переліку товарів, переміщення яких обмежено чи заборонено, а тому не підлягає конфіскації.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що постанову Галицького районного суду м. Львова від 12.01.2016р. слід змінити в частині накладеного стягнення та виключити покликання на застосування конфіскації товару, вилученого згідно протоколу про вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил № 2093/20900/15 від 05.10.2015р., та відповідно до ч. 3 ст. 528 МК України повернути ОСОБА_3 або його представнику.

Керуючись ст. ст. 197, 371, 471, 528, 530, 531 МК України, 294 КпАП України,

постановив:

поновити захиснику Гуменецькому І.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 12 січня 2016 року щодо ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу захисника Гуменецького І.І. задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 січня 2016р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України змінити.

Виключити застосування додаткового стягнення у вигляді конфіскації товару, а саме: бурштину, в стані сировини, а також частково в обробленому стані (у вигляді обрізних, шліфованих, не полірованих заготовок різної форми для виробів) загальною вагою нетто 59025,52 г та загальною вартістю 2114031,30 грн., вилученого згідно протоколу про вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил № 2093/20900/15 від 05.10.2015р. та повернути даний товар ОСОБА_3 або його представнику.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Партика І.В.