АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 274,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння і на вимогу поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, а в разі визнання його винним, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Провадження № 33/774/184/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки в зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення день та час він взагалі не керував автомобілем, а тому і не повинен був проходити будь-яке освідчення на стан алкогольного спяніння. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду на невідповідність фактичним обставинам справи пояснень допитаних в судовому засіданні районного суду поліцейських, а також на необґрунтованість оскаржуваної постанови в частині накладеного на нього адміністративного стягнення.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 уточнила вимоги поданої апеляційної скарги і посилаючись на те, що її підзахисний взагалі не керував автомобілем, просила скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Допитана в суді апеляційної інстанції поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України ОСОБА_5 підтвердила свої пояснення, надані в судовому засіданні місцевого суду і наполягала на тому, що безсумнівно за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_1

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що в задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Апеляційним переглядом встановлено, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок районного суду про наявність в діянні водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 31 січня 2016 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6, а також письмовими та наданими в судовому засіданні місцевого суду поясненнями свідка ОСОБА_7, які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу поліцейського.

В ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б давали обєктивні підстави ставити під сумнів вищезазначені пояснення свідків, які є послідовними та повністю узгоджуються між собою та з даними, котрі слідують з інших доказів, що містяться в матеріалах справи, в тому числі, з рапортів поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України і підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 не заперечував того, що дійсно відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу поліцейського, пояснюючи це тим, що взагалі не знаходився за кермом автомобіля.

Разом з тим, таким поясненням ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції дає критичну оцінку, оскільки в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, підтверджених відповідними доказами, які б давали обєктивні підстави ставити під сумнів факт знаходження за кермом автомобіля саме ОСОБА_1

Так, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, поліцейські уповноваженого підрозділу Національної поліції України ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в судовому засіданні районного суду підтвердили, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1, а тому безпосередньо йому і було предявлено вимогу пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного спяніння.

Вищевикладені пояснення поліцейським ОСОБА_5 були підтверджені і в судовому засіданні апеляційного суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст. ст. 245, 279, 280 КУпАП, районний суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4