Справа № 431/703/16-п
Провадження № 33/782/32/16
П О С Т А Н О В А

25 квітня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Юрченко А.В., за участю прокурора Маіляна Г.С. за участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу виконуючого обов'язки керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області Г.Путненко, на постанову Старобільского районного суду Луганської області від 28.03.2016 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Зелена Долина, Старобільського району, Луганської області, депутата Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області, працюючої секретарем Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою Старобільского районного суду Луганської області від 28.03.2016 року провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. ст.172-7 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що ОСОБА_2 є депутатом Садківської сільської ради Старобільського району і в зв'язку з цим є суб'єктом відповідальності згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання, стаття 26 вказаного Закону встановлює виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад. Згідно до вказаної норми, до компетенції сесії сільської ради, питання затвердження розпоряджень сільського голови щодо сплати працівникам сільської ради матеріальної допомоги не відноситься.

У відповідності до п.13 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

Суд вказує, що пунктом 13 Колективного договору Садківської сільської ради Старобільського району від 26 березня 2014 року, матеріальна допомога на оздоровлення виплачується працівникам за розпорядженням сільського голови, таким чином приймаючи рішення про затвердження розпорядження сільського голови про виплату ОСОБА_2 матеріальної допомоги як працівнику сільської ради, сесія сільської ради діяла за межами своїх повноважень, встановлених діючим законодавством, отже на час прийняття зазначеного рішення сесією сільської ради, матеріальна допомога ОСОБА_2 вже була виплачена, а тому реального конфлікту інтересів не існувало.

В апеляційній скарзі виконуючий обов'язки керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області Г. Путненко вважає, що вказана постанова суду є такою що не відповідає вимогам Закону та підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_2, будучи суб'єктом відповідальності згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», за правопорушення, пов'язані з корупцією порушила вимоги урегулювання конфлікту інтересів, передбачені ч.1 ст. 28 зазначеного Закону при наступних обставинах:

12 листопада 2010 року, згідно першої сесії шостого скликання Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області ОСОБА_2, обрано депутатом та визнано її повноваження, як депутата шостого скликання Садківської сільської ради Старобільськоо райну Луганської області. Крім цього, 12 листопада 2010 року згідно рішення № 1/3 першої сесії шостого скликання Садківської сільської ради, ОСОБА_2 обрано секретарем Садківської сільської ради.

11 листопада 2015 року ОСОБА_2 знову обрано секретарем Садківської сільської ради згідно рішення першої сесії № 01/03 сьомого скликання Садківської сільської ради, яка і по теперішній час працює на вказаній посаді.

30 квітня 2015 року відбулась сорок третя сесія сільської ради, де прибули і зареєструвалися 11 депутатів, (а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12) із обраних на шостому скликанні 12 депутатів, серед яких був відсутній 1 депутат, (а саме: ОСОБА_13). На вказаній сесії розглянуте питання «Про затвердження розпоряджень сільського голови, за період з 02.01.2015 по 30.04.2015», серед яких було розпорядження сільського голови № 04-к від 30.03.2015 «Про надання матеріальної допомоги на оздоровлення секретарю сільської ради ОСОБА_2.».

До голосування на вказаної сесії виступив депутат Садківської сільської ради ОСОБА_4, який зачитав проект рішення по зазначеному питанню.

В ході голосування всі присутні 11 депутатів проголосували «за», одногласно, проти - 0, утрималось - 0, де була присутня і депутат ОСОБА_2., яка приймала участь і особисто голосувала за своє питання, як посадової особи місцевого самоврядування, після чого було прийняте рішення сорок третьої сесії шостого скликання Садківської сільської ради №»43/01 від 30 квітня 2015 року«ГІро затвердження розпоряджень сільського голови за період з 02.01.2015 по 30.04.2015».

Згідно відповіді Садківської сільської ради №304 від 11.12.2015, депутат ОСОБА_2 з письмовою заявою або іншим документом про відмову у голосуванні на 43 сесії при розгляді її низання, не звертався. При голосуванні на вказаній сесії, письмово голову не повідомляла про існуючий «реальний» конфлікт інтересів.

Відповідно до п. 1 ст. 28 «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з п. п. «б» п. 1 ч.І ст. З Закону України «Про запобігання корупції», депутати сільських рад є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Таким чином, 30.04.2015 депутат Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області ОСОБА_2, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, достовірно знаючи про його наявність, маючи реальну можливість вплинути на об'єктивність прийняття рішень, а саме, проголосувати за затвердження розпоряджень голови Садківської сільської ради прийнятих за період з 02.01.2015 по 30.04.2015, прийняла особисто участь і голосувала на вказаній сесії за своє питання та сільську раду про наявний конфлікт інтересів письмово не повідомила, у зв'язку з чим не вжила заходів щодо недопущення запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що передбачено п.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

У постанові Старобільського районного суду у справі № 431/703/16-м від 28.03.2016 суд зазначає, що у діях ОСОБА_2 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 172-7 КУпАП.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про затвердження розпорядження сільського голови про виплату ОСОБА_2 матеріальної допомоги як працівнику сільської ради, сесія сільської ради діяла за межами своїх повноважень, встановлених діючим законодавством. Крім того, на час прийняття зазначеного рішення сесією сільської ради, матеріальна допомога ОСОБА_2 вже була виплачена, а тому реального конфлікту інтересів не існувало.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст.280 КУпАП: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Судом першої інстанції під час розгляду справи зазначених вимог закону дотримано не було.

Окрім того, суд першої інстанції, вдавшись до аналізу правомірності дій сесії сільської ради, вийшов поза рамки наданих йому повноважень, оскільки предметом розгляду даної справи є саме вирішення питання щодо наявності в діях ОСОБА_2 і. складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.І ст. 172-7 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», визначено особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виникає у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених па виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Крім того, про обов'язок повідомити про конфлікт інтересів, визначено уст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97- ВР від 21.05.1997 року, згідно якої сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Наведені норми Законів України «Про запобігання корупції» і «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_2 не виконала, за наявності реального конфлікту інтересів, який виник під час проведення 43 сесії Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області, не повідомила про це і прийняла участь у розгляді інформації спеціаліста- землевпорядника ОСОБА_15, а також у голосуванні за прийняття рішення № 43/01 від 30.04.2015 «про затвердження розпоряджень сільського голови за період з 02.01.201 5 по 30.04.2015».

Отже, у ОСОБА_2 існував реальний конфлікт інтересів, при цьому, до вчинення певних дій, ОСОБА_2 достовірно знала, що у неї виник реальний конфлікт інтересів, але не повідомила керівника про його наявність, як тог о вимагають положення Закону України «Про запобігання корупції».

Проте, Старобільським районним судом при ухваленні постанови від 28.03.2016 не враховано відомості, надані Садківською сільською радою та пояснення свідків адміністративного правопорушення, щодо неповідомлення депутатом ОСОБА_2 про конфлікт інтересів.

Враховуючи наведене, виконуючий обов'язки керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області Г. Путненко просить скасувати постанову Старобільського районного суду від 28.03.2016 року про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 про закриття провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Прийняти нову постанову, якою визнати винною та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї стягнення, передбаченої норми Закону.

Вислухавши прокурора Маіляна Г.С. який підтримав доводи апеляції, пояснення ОСОБА_2, яка вважає апеляцію безпідставною, а постанову суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали адміністративної справи та матеріали додатково долучені під час розгляду справи апеляційним судом, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Однак, доказів наявності у ОСОБА_2 реального конфлікту інтересів в матеріалах адміністративної справи немає, про що обґрунтовано було вказано у постанові від 28.03.2016 року.

Так, із Регламенту Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області вбачається, що зазначена рада є органом місцевого самоврядування і представляє інтереси територіальних громад в межах повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до вимог ст..42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» п.4 сільський, селищний, міський голова- п.п.13) є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою, п.п.20) видає розпорядження в межах своїх повноважень.

Згідно із п.1 Постанови Кабінету міністрів України № 268 від 09.03.2006 року умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54 і 57.

В п.п. 3 п.2 Постанови Кабінету міністрів України № 268 від 09.03.2006 року передбачено: надати право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці: 3) надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Крім того, із колективного договору, прийнятого загальними зборами трудового колективу Садківської сільської ради Старобільського району Луганської області 26.03.2014 року, вбачається, що в розділі IV «Оплата праці, матеріальне заохочення, гарантії та компенсації» в п.13 зазначено «матеріальна допомога на оздоровлення виплачується працівникам при наданні щорічної відпустки на підставі відповідної заяви працівника в сумі середньомісячної заробітної плати один раз на рік за розпорядження сільського голови».

Розпорядженням сільського голови Садківської сільської ради Старобільського району № 04-в від 30.03.2015 року ОСОБА_2 секретарю Садківської сільської ради надано матеріальну допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати (а.с. 15).

Враховуючи, що надання ОСОБА_2 як секретарю Садківської сільської ради матеріально-грошової допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати передбачено діючим законодавством, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній реальний конфлікт інтересів про який вона повинна була повідомляти, і який міг вплинути на об'єктивність або неупередженість при прийнятті рішення.

Доводи прокурора про те що у п.6 Постанови Кабінету міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» відображено, що рішення про надання матеріальної допомоги секретарю селищної ради приймається відповідною радою, що свідчить про те, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки у п.6 відповідної постанови йдеться про преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, а не секретаря селищної ради.

За таких обставин суд першої інстанції пройшов до правильного висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченного.1 ст.172-7 КУпАП і відповідно до вимог ст.247 КУпАП постанова суду обґрунтовано була закрита за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Старобільского районного суду Луганської області від 28.03.2016 року про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушенняпо про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП - залишити без змін.

Апеляцію виконуючого обов'язки керівника Старобільської місцевої прокуратури Г.Путненко залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області А.В. Юрченко