АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року, якою відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого вальцувальником на Дніпровському металургійному комбінаті імені Дзержинського, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 а проживає за адресою: АДРЕСА_2

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року відносно ОСОБА_1 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

До висновку про необхідність ухвалення даного судового рішення районний суд дійшов встановивши відсутність в діях ОСОБА_1 об'єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на новий судовий розгляд.

Провадження № 33/774/161/16 Головуючий у першій інстанції: Савченко В.О.

Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права. За твердженням апелянта, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В судовому засіданні апеляційного суду 08 квітня 2016 року ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердили викладені в її обґрунтування доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити.

В судове засідання, призначене на 14 квітня 2016 року, ні апелянт, ні її представник, не з'явились, про поважні причини своєї неявки суду не повідомили, а оскільки дані учасники судового розгляду належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу та її представника.

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану постанову суду без змін. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факт демонтажу газового котла.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак, як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1, дотримані та виконані не були, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 08 грудня 2015 року ОСОБА_1 демонтував газовий котел "Дюваль" в квартирі АДРЕСА_1 чим вчинив насильство в сім'ї по відношенню до своїх малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які проживають в даній квартирі.

З наявної в матеріалах справи технічної документації вбачається, що квартира АДРЕСА_1 відключена від центральної системи опалення і гарячого водопостачання, а індивідуальне опалення в квартирі здійснювалося саме за допомогою демонтованого ОСОБА_1 газового котла.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував факт демонтажу газового котла, однак, наполягав на тому, що такими його діями не була завдана і не могла бути завдана будь-яка шкода його малолітнім дітям, оскільки вони в квартирі не проживають.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено і підтверджується відповідними актами обстеження житлово - побутових умов квартири АДРЕСА_1 що малолітні діти ОСОБА_1: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровані і станом на грудень 2015 року фактично проживали за даною адресою, а квартира знаходиться в досить задовільному стані для проживання.

Таким чином, з урахуванням встановленого факту проживання малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8, станом на 08 грудня 2015 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 суд апеляційної інстанції приходить до беззаперечного висновку про те, що вчиненням ОСОБА_1 умисних дій по демонтажу в зимовий період року газового котла, який був єдиним засобом опалення цього житлового приміщення, ОСОБА_1 вчинив насильство в сім'ї по відношенню до своїх дітей.

Враховуючи викладене, підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в ході апеляційного розгляду доказів, апеляційний суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому постанова районного суду підлягає скасуванню як необґрунтована, із прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пройшло більше трьох місяців, вважає необхідним закрити провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 38, ч. 1 ст. 173-2, п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року, якою відносно ОСОБА_1 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач