АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/225/16 Головуючий у першій інстанції: Приміч Г.І.
Категорія: ч.2ст. 172-7 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 травня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю:ОСОБА_3 та прокурора Мануйленка І.М.,апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року у справі про адміністративне корупційне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є головою Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Криворізьким РВ УМВС України в Дніпропетровській області 21 жовтня 1997 року, ІНН НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3, перебуваючи на посаді голови Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, тобто являючись суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно п. п. «б» п.1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», 25.01.2016 року та 25.02.2016 року, в приміщенні Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Широке, вул. Ленінського Комсомолу, 1а, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та ст.ст.12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», усвідомлюючи наявну суперечність між його приватними інтересами та службовими повноваженнями, яка впливала на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, діючи умисно з мотивів особистих інтересів з метою одержання бюджетних грошових коштів, прийняв розпорядження (рішення) в умовах реального конфлікту інтересів, а саме - не виніс вирішення питання про визначення розміру та нарахування йому премій за січень, лютий 2016 року на розгляд Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, а самостійно прийняв розпорядження про преміювання себе особисто за січень 2016 року в розмірі 100% від посадового окладу - у сумі 2910 грн. (розпорядження №5 від 25.01.2016 року), та у лютому 2016 року (розпорядження №15 від 25.02.2016 року) в розмірі 100 % від окладу - у сумі 2910 грн., та в подальшому надав вказані розпорядження за своїм підписом бухгалтеру, на підставі чого неправомірно одержав бюджетні кошти на загальну суму 5820 грн.

Вказане адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, було виявлено 11.03.2016 року, під час надання ОСОБА_3 особистих пояснень з приводу особистого преміювання та надання в підтвердження вказаного факту розпоряджень № 5 від 25.01.2016 року та № 15 від 25.02.2016 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладенні в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так апелянт вказує, що судом першої інстанції не було досліджено:чинне бюджетне законодавство та законодавство в сфері місцевого самоврядування у зв'язку із яким він має право самостійно розпоряджатися коштами та використовує їх лише за призначенням, визначеним радою та тільки у межах бюджетних асигнувань; вважає, що прокурором не правильно були оцінені докази, а саме рішення Широківської сільської ради № 17-ІІ/VII від 15 грудня 2015 року, яким встановлюється порядок оплати праці Широківському сільському голові з якого вбачається, що рішення є не одноразового застосування; судом не було повністю враховано його письмові пояснення, які він надав 05 квітня 2016 року;не було проаналізовано поняття реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав свою апеляційну скаргу підтвердив викладенні в ній доводи та просив її задовольнити, скасувавши постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Мануйленко І.М. в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову суду без змін так як вона є законною та обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.

Так відповідно до п.3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані, серед іншого, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ст.ст. 12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на державних службовців поширюються вимоги та обмеження, передбаченні Законом України «Про запобігання корупції. Державні службовці зобов'язанні дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з постановою КМУ № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів», конкретні умов, порядок та розміри преміювання працівників визначається у Положенні про преміювання відповідного органу. Преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі установлених цією Постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Так судом першої інстанції було встановлено, що рішенням І сесії Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 2-І-VII від 13.11.2015 року, за результатами виборів, визнано повноваження ОСОБА_3 як голови сільської ради із 7 рангом 4 категорії посадової особи місцевого самоврядування (а.с.61-69, 70 т1). Вказану посаду ОСОБА_3 обіймає повторно, вперше був на неї призначений 12.04.2006 року, що підтверджується копією трудової книжки та особовою карткою (а.с.150-152, 153-158 т.1)

Про спеціальні обмеження, встановлені щодо прийняття на службу в органах місцевого самоврядування та проходження служби правопорушник був ознайомлений 11.04.2011 року (а.с.145-146), присягу прийняв 12.04.2006 року (а.с.147 т.1), про що свідчить власноруч поставлений підпис ОСОБА_3 під вказаними документами, чого він не заперечував в ході судового розгляду, а тому в розумінні п. п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", останній, будучи головою Широківської сільської ради Криворізького району, є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Оплату праці ОСОБА_3 - голови сільської ради визначено рішенням ІІ сесії Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 17-ІІ/VII від 25.12.2015 року (а.с.15, 82 т.1), в якому встановлено порядок та розмір премій: щомісячної - не менше 10% посадового окладу в межах затвердженого фонду оплати праці, та премії до державних та професійних свят, ювілейних дат - не менше 10 % посадового окладу в межах фонду оплати праці.

В зв'язку із чим рішення про преміювання голови сільської ради та визначати її розмір має прийматися саме відповідною сільською радою, з чим також погоджується суд апеляційної інстанції.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що при визначенні розміру премії він разом з бухгалтером спільно вирішували питання про нарахування премії та її розмір. Тобто він також приймав участь у вказаному питанні.

Дані обставини були встановлені судом першої інстанції при вивченні матеріалів справи, досліджено: розпорядження сільського голови ОСОБА_3 №5 від 25.01.2016 року (а.с.83 т.1) та № 15 від 25.02.2016 року (а.с.84 т.1), якими було проведено преміювання працівників виконавчого апарату Широківської сільської ради, серед яких і преміювання - голови сільської ради ОСОБА_3 Тобто, було встановлено, що ОСОБА_3 будучи головою Широківської сільської ради, суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, прийняв розпорядження про власне преміювання в січні 2016 року та лютому 2016 року, в розмірі 100% окладу щомісяця.

Підтвердженням факту преміювання є розрахунково-платіжні відомості (а.с.95-96), відомості сум для зарахування на поточні рахунки (а.с.97-100), платіжні доручення (а.с.120-122 т.1).

Також вищевказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 (а.с.134-135) та ОСОБА_5 (а.с.136-137 т.1).

До того ж вказані обставини підтверджувалися також протоколом про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №18 від 22.03.2016 року та додатком до протоколу від 12.04.2016 року відносно ОСОБА_3 (а.с.1-7 т.1, 57-62 т.2) який суд правильно розцінив як належний та допустимий доказ, в зв'язку із тим, що складений він уповноваженою на те посадовою особою відповідного департаменту Національної поліції в межах повноважень, визначених ст.23 Закону України "Про національну поліцію", п.1 ч.1 ст.255 КУпАП та згідно Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого Наказом Національної поліції України №81 від 07.11.2015 року (а. с. 63-67 т.2), з чим також погоджується суд апеляційної інстанції

Крім того на думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції було правильно встановлено, що у діях ОСОБА_3 вбачається саме реальний конфлікт інтересів в зв'язку із наступним.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених положень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; (ч.1 ст.1 цього Закону).

Тобто з вище вказаного вбачається, що особа не має права приймати рішення відносно себе, якщо це суперечить його приватним інтересам та службовим повноваженням, що було зроблено саме ОСОБА_3 при преміюванні себе.

Отже, доводи ОСОБА_3 в його апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було проаналізовано поняття реального конфлікту інтересів є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що Рішення Широківської сільської ради № 17-ІІ/VII від 15 грудня 2015 року, яким встановлюється порядок оплати праці Широківському сільському голові не є рішенням одноразового застосування, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до рішення Конституційного Суду України№7рп/2009 від 16 квітня 2009 року у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» справа №19/2009, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та було правильно встановлено, що в діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 відносно того, що він не знав навіть від чого захищатися в суді, оскільки не отримав копію протоколу, то вони є безпідставними, оскільки як вбачається із самого протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 з ним був ознайомлений, надавав пояснення, визнавши свою провину та завірив його власним підписом.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином мотивованим.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун