АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Левітіна О.Ю. та потерпілого ОСОБА_3, апеляційну скаргу адвоката Левітіна О.Ю., в інтересах ОСОБА_1, на постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого токарем ЖП «Жилсервіс», який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, -

встановив:

постановою П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 18 грудня 2015 року приблизно о 23 годині, керуючи автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_1, рухалася по вул. Набережній в с. Вишневе П'ятихатського району, де, порушуючи п.п. 1.5, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні небезпеки для руху не вжив відповідних заходів: зменшення швидкості руху аж до повної зупинки або безпечного об'їзді перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4, який рухався по узбіччю дороги у попутному з ним напрямку. Зазначеним наїздом на пішохода було завдано матеріальний збиток у вигляді псування молочної продукції, яку потерпілий ніс у руках, та пошкодження переднього лобового скла автомобіля.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Левітін О.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через недоведеність вини його підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, адвокат Левітін О.Ю. зазначає, що у матеріалах справи відсутні достатні докази того, що саме транспортний засіб під керуванням його підзахисного скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4. Також, на переконання сторони захисту, у матеріалах справи відсутній належний опис завданих матеріальних збитків, що свідчить про відсутність достатніх доказів, які б доводили об'єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Стосовно обвинувачення за ст. 122-4 КУпАП, то, на переконання адвоката, у матеріалах справи відсутні достатні данні причетності ОСОБА_1 до ДТП, а тому обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, безпідставні і неспроможні.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Левітін О.Ю. подану ним апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

У свою чергу допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1 факт причетності до ДТП не заперечував, пояснив, що можливо ним і був скоєний наїзд на пішохода, проте він його не бачив, а тому і продовжив свій рух без зупинки.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_4 без будь-яких сумніві підтвердив факт наїзду на нього автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 Потерпілий зазначив, що в результаті наїзду він отримав тілесні ушкодження, внаслідок падіння та удару об переднє лобове скло автомобіля, крім цього у нього в руках був пластиковий пакет із кисломолочною продукцією, який від удару розірвався та допустив розтікання.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши сторону захисту та потерпілого, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди повністю спростовуються наявними по справі доказами, поясненнями учасників пригоди та свідків.

Зокрема, ОСОБА_1 під час допиту у суді пояснив, що він дійсно приблизно о 23 годині 18 грудня 2015 року, керуючи автомобілем «ВАЗ» д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Набережній в с. Вишневе. Щодо характерних для ДТП пошкоджень переднього лобового скла автомобіля, пояснив, що він напевно їх отримав під час руху, від удару колеса у вибоїну на дорозі. Щодо втрати склоочисника, який був найдений на місці події жодних пояснень надати не зміг.

Поряд з цим, допитаний у суді потерпілий ОСОБА_4 послідовно та без будь-яких сумнівів підтвердив, що саме автомобіль «ВАЗ» д/н НОМЕР_1 скоїв на нього наїзд. Пояснення потерпілого також підтвердив і працівник поліції ОСОБА_5, який пояснив, підтвердивши свої пояснення оригіналами матеріалів перевірки, що у ході оперативно-розшукових заходів був встановлений автомобіль «ВАЗ» д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, який був виявлений біля домоволодіння його батьків. У ході огляду транспортного засобу було виявлено сліди білої речовини схожої на кефір та відсутність одного склоочисника переднього лобового скла легкового автомобіля. Виявлений на місці пригоди склоочисник повністю відповідав тому, який був встановлений на автомобілі «ВАЗ» д/н НОМЕР_1.

Оцінюючи у своїй сукупності наявні по справі докази та пояснення свідків і очевидців, апеляційний суду дійшов безсумнівного висновку щодо винуватості та причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілій особі було завдано тілесні ушкодження та матеріальні збитки.

Стосовно доводів сторони захисту, що у матеріалах справи відсутні дані щодо причетності ОСОБА_1 до ДТП та данні щодо завданих збитків, то вони свого підтвердження не знайшли, будучи спростованими матеріалами перевірки, які були наданні працівником поліції ОСОБА_5 у судовому засіданні, а також поясненнями самого правопорушника та потерпілої особи.

Щодо пояснень ОСОБА_1 про залишення місця пригоди через те, що він не бачив, що допустив зіткнення, то вони також не знайшли свого підтвердження будучи спростованими, поясненнями потерпілого ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та працівника поліції ОСОБА_5, які пояснили, що прибувши на місце стоянки автомобіля «ВАЗ» д/н НОМЕР_1, не могли знайти водія ОСОБА_1, оскільки останній переховувався від них, і в решті решт втік через вікно, що свідчить про те, що особі фактично було відомо про її причетність до ДТП, проте бажаючи уникнути відповідальності за скоєне ОСОБА_1 сховався.

Таким чином, з аналізу наведений доказів по справі, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку щодо правильності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції у порушені ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що стали причиною наїзду на пішохода та завдання механічних ушкоджень транспортному засобу і матеріального збитку - потерпілому, а також у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, до якого він був причетний, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП, при розгляді справи районним судом, не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи суд правильно встановив та належним чином обґрунтував.

Неправильного застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, під час апеляційного перегляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги адвоката Левітіна О.Ю., в інтересах ОСОБА_8, про скасування постанови районного суду - відмовити.

Постанову П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року, відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, якою накладено на останнього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.К.Живоглядова