Справа № 359/3331/16-П
Номер провадження 3/359/802/2016
Номер протоколу 0180/125120104/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Туманова К.Л., розглянувши за участю представника митниці ОСОБА_1, адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, відносно громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, тимчасово проживаючої за адресою: Україна, АДРЕСА_1, працюючої начальником відділу по роботі з фізичними особами "ProCreditBank" в м. Кіто, Еквадор, паспорт громадянки України для виїзду за кордон серія ЕН № 643869, виданий 07.02.2011 року, орган, що видав: 1446, персональний номер: НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

21.03.2016 р. о 21 год. 40 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" громадянка України ОСОБА_2, яка прилетіла з Німеччини, м. Франкфурт, до України, літаком авіакомпанії "Люфтганза", рейсом № LH1492, своїми діями обрала канал позначений символами зеленого кольору "зелений коридор", тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиркою "білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю "зелений коридор" митниці, на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 МК України, пасажирці було задано запитання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має при собі приблизно 10 000 доларів США. Після цього пасажирку було запрошено до службового приміщення митниці залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", де нею була видана готівка в розмірі 13 800 доларів США. Вся готівка знаходилася у відкритому паперовому пакеті коричневого кольору, що лежав у сумочці пасажирки (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_2 зазначена валюта належить їй особисто і ввозилась з метою передачі батькам, що проживають в Україні. Пасажирка обрала проходження митного контролю "зеленим коридором", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми пасажирці було пропущено 11 260 доларів США (еквівалент 9 983 євро станом на 21.03.2016 р., згідно курсу НБУ). За протоколом про порушення митних правил затримано 2 540 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину нею "білої лінії" до інспектора митниці на стійку митної консультації не зверталася.

Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_2 під час проходження митного контролю в залі "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_2, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через "зелений коридор", готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню з поданням банківських документів про зняття готівки з власного рахунку банку, якщо сума готівки перевищує еквівалент 10 000 євро, відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р. зі змінами, та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У звязку з чим працівниками митниці 21.03.2016 р. складений протокол про порушення митних правил № 0180/125120104/16.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом № 0180/125120104/16 вилучено:

- долари США, за курсом НБУ станом на 21.03.2016 р. за 100 доларів США 2624-2902 грн., кількістю 2 540 доларів США, вартістю 66 656 грн. 97 коп.

Підстав для перенесення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки судом не встановлено.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання не з'явилася, однак направила своїх представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 пояснив, що його донька ОСОБА_2 21.03.2016 р. о 21 год. 40 хв. прилетіла до України з Німеччини, м. Франкфурт. З митними правилами України вона знайома частково, і вважала, що валюту можна декларувати на будь-якому коридорі. При цьому в літаку, в якому вона летіла, пасажирам не були видані декларації для декларування коштів. Коли вона прибула в термінал "D" ДП МА "Бориспіль", то хотіла задекларувати наявні у неї кошти, а тому рухалася по аеропорту повільно, шукаючи де можна задекларувати кошти. Однак, вона ніде не знайшла декларацій. Побачивши працівника митниці, вона відразу до нього підійшла та повідомила, що хоче задекларувати наявну в нею валюта, і де вона можне взяти бланк декларації. На що працівник митниці повідомив їй, що вона вже перетнула "білу лінію", яка позначає закінчення "зеленого коридору", та сказав, що вона порушила порядок проходження митного контролю. При цьому на запитання митника, вона відраза повідомила, що має при собі трохи більше 10 000 доларів США, та видала наявну в неї валюту працівникам митниці. Дані грошові кошти належать їй особисто та є її заробітною платою. Вона працює закордоном в Еквадорі, та відкладала ці кошти для того, щоб допомогти своїм батькам. Так вони раніше проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2, однак змушені були виїхати звідти у звязку з тим, що там ведуться бойові дії. При цьому вони залишили там все нажите ними за їх життя майно. Близько півтора року тому вони переїхали жити до Києва. Вони є пенсіонерами, не мають будь-якого доходу, крім пенсії, та будь-якого майна, оскільки є переселенцями із зони АТО. Також ОСОБА_3 зазначив, що він та його дружина є хворими людьми. Він в 2012 році переніс обширний інфаркт міокарду серця, та на даний час повинен кожні півроку проходити стаціонарний курс лікування у лікарні. Однак, він не має такої можливості постійно, оскільки відсутні необхідні кошти. Його дружина ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи, та хворіє з 2002 року на "цукровий діабет". Крім того, у 2015 р. в неї було виявлено онкохворобу та вона перенесла операцію рак щитової залози. Всі ці хронічні хвороби потребують постійного лікування дорогими ліками та постійного обстеження в лікарнях. Враховуючи, що вони отримують лише пенсію, та не можуть забезпечити собі необхідне їм лікування, їхня дочка намагається допогтии їм на скільки це можливо. Вона працює закордоном та навчається в Німеччині. В Україну прилетіла лише на 3 дні, для того щоб привезти грошові кошти для батьків. Ці гроші вона збирала та складала на банківському рахунку, саме для допомоги своїм хворим, похилого віку батькам, які є переселенцями із зони АТО. Таким чином, дані грошові кошти є надзвичайно значною та важливою для них сумою, оскільки вони кожного для вживають дорогі ліки, та не можуть без них жити. Крім того, ОСОБА_3 додав, що дане правопорушення його дочка вчинила випадково, оскільки перевозила таку суму коштів вперше та не знала, де їх можна задекларувати. Вину у вчиненому правопорушенні вона визнає повністю. Будь-яким чином грошові кошти не приховувала, і на запитання митників відразу повідомив, яку суму валюти має при собі. Враховуючи все вищевикладене, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просив суд повернути, вилучені кошти у його доньки, оскільки для них із дружиною це надзвичайно велика сума коштів, яка необхідна їм для продовження лікування та для подальшого проживання. Ці кошти є фактично єдиним джерелом для забезпечення їх життя, і конфіскація цих коштів, поставить під загрозу взагалі їхнє існування.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 повністю підтримала пояснення надані її чоловіком, та просила суд не конфіскувати ці гроші, оскільки вони розраховують лише на них, та у разі їх конфіскації вони будуть позбавлені можливості продовжувати своє лікування.

Представник митниці протокол підтримала, та зазначила, що громадянка України ОСОБА_2 скоїла порушення митних правил, яке передбачене ст. 471 МК України, у звязку з чим просила застосувати до правопорушниці адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

Суд, заслухавши пояснення представників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника митниці, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про доведеність вини громадянки України ОСОБА_2 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, зважаючи на наступне. Згідно протоколу про порушення митних правил № 0180/125120104/16 від 21.03.2016 р. громадянка України ОСОБА_2 обрала вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення "зелений коридор", а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148, фізична особа - резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю "зеленим" коридором, - з моменту перетину останнім "білої лінії", що позначає закінчення "зеленого" коридору.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянка України ОСОБА_2 перетнула "білу лінію", що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення "зелений коридор", таким чином перемістила через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі що перевищує 10 000 євро.

Таким чином, вина правопорушниці доведена і підтверджується, даними протоколу про порушення митних правил № 0180/125120104/16 від 21.03.2016 р. (а.с.2-5), даними протоколу опитування в справі про порушення митних правил № 0180/125120104/16 від 21.03.2016 р. (а.с.6-9), даними доповідної записки головного державного інспектора ВМО № 4 м/п "Бориспіль-аеропорт" Київської митниці ДФС ОСОБА_5 від 21.03.2016 р. (а.с.10-11), описом предметів (а.с.12), копією переліку купюр, затриманих по протоколу про ПМП № 0180/125120104/16 від 21.03.2016 р. (а.с.13), розрахунком еквіваленту 10 000 євро щодо доларів США станом на 21.03.2016 р. до протоколу про ПМП № 0180/125120104/16 від 21.03.2016 р. (а.с.14) та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 ЗУ "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з Статтею 1 Протоколу N 1 до даної Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу до власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів. З аналізу застосування зазначеної норми випливає, що положення даної статті містять три окремі правила. Перше правило має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, а третє визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

Згадані правила не застосовуються окремо, тлумачаться в контексті загального принципу першого правила, але друге та третє стосуються найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних (громадських) інтересах; права регулювати використання власності; права встановлювати систему оподаткування.

Згідно до практики ЄСПЛ, на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Протоколу до Конвенції.

Правопорушення, яке вчинила громадянка України ОСОБА_2 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 2 540 доларів США, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вчинила громадянка України ОСОБА_2 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно з ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Таким чином, з огляду на вищевказані критерії правомірності позбавлення володіння згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції, не викликають сумнівів щодо застосування адміністративного стягнення конфіскації товарів, та відповідає першим двом критеріям. Втручання є правомірним, адже конфіскація прямо встановлена і передбачена законом, а саме санкцією ст. 471 МК України. Конфіскація здійснюється для задоволення наявного суспільного інтересу, адже таким інтересом є додержання встановленого законами України порядку переміщення товарів через митний кордон нашої держави.

Проте відповідність третьому критерію справедливій рівновазі між суспільним та приватним інтересам є не очевидною. Він є оціночним і стосується кожної конкретної справи, а тому встановлюється окремо щодо кожного порушника митних правил на підставі безпосереднього з'ясування обставин і фактів.

ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

З матеріалів справи не вбачається, що громадянка України ОСОБА_2 раніше судима, або притягується до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Ввезення даної суми за межі України резидентами допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинила громадянка України ОСОБА_2 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянка України ОСОБА_2 підлягає адміністративному стягнення у виді штрафу. При цьому представник митниці, у судовому засіданні, не довів і навіть не стверджував, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування. Пояснення представника митниці щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене ст. 471 МК України, як обов'язкове.

Шкода, яку громадянка України ОСОБА_2 потенційно могла завдати державі, була б незначною: вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби вона ввезла гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на даний час проживає та працює в Еквадорі, м. Кіто, в банку "ProCreditBank" та отримує заробітну плату на свій особистий ощадний рахунок № 759, що підтверджується виписками із банку (а.с.67, 71-73). Дані кошти були зняті нею 18.03.2016 р. у банку Еквадору, з даного особистого зарплатного рахунку (а.с.68). Таким чином грошові кошти, які вона мала при собі при перетині державного кордону України, є її заробітної платою та мають законне походження.

Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: "Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї".

Так, у судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_2 на території України проживають її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є особами похилого віку та мають серйозні проблеми зі здоровям. Як вбачається з наданих у судовому засіданні документів, а саме з довідки МСЕК серія ДОН-05 № 010346 мати правопорушниці ОСОБА_4 з 01.12.2007 року є інвалідом ІІІ групи (а.с.53). З 2002 року вона хворіє на цукровий діабет, у звязку з чим остання повинна періодично проходити курс лікування (а.с.58-60). Крім того, у 2015 році у ОСОБА_4 було виявлено онкохворобу рак щитовидної залози. Відповідно до виписки № 1045/705 з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 було проведено хірургічне лікування шляхом проведення операції (а.с.55). Враховуючи наявні діагнози ОСОБА_4 для підтримання свого стану здоров'я вживає велику кількість дорогих ліків, а також повинна постійно проходити медичне обстеження та курс лікування. Батько правопорушниці ОСОБА_3 у 2012 році переніс обширний інфаркт міокарду серця (а.с.61) та перебуває у післяінфарктному стані, у звязку з чим потребує постійного лікування ліками, періодичного медичного обстеження та стаціонарного лікування. Таким чином, грошові кошти, які мала при перетині митного кордону України ОСОБА_2 вона ввозила на Україну для допомоги своїм батькам, щоб останні мали змогу продовжувати своє лікування відповідно до свого стану здоров'я.

Крім того, батьки ОСОБА_2 є пенсіонерами (а.с.48, 49), які на даний момент проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3. Вони раніше проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2 всією родиною. Однак, були вимушені звідти виїхати та залишити все, що нажили за своє життя, оскільки там ведуться бойові дії, що підтверджується довідками про взяття на облік особи, переміщеної з окупованої території України та проведення антитерористичної операції (а.с.62, 63). Це свідчить про те, що батькам правопорушниці необхідні кошти ще і для забезпечення повсякденного їх проживання на території України, в м. Києві, оскільки на даний час вони майже не мають будь-якого доходу, крім пенсії, та майна, оскільки є переселенцями з зони АТО.

Таким чином, з вищевказаних документів, вбачається, що батьки ОСОБА_2 потребують матеріальної допомоги та майже повністю перебувають на утриманні своєї доньки, оскільки отримують лише пенсію та не мають будь-якого майна, що вказує на те, що грошові кошти у сумі 2 540 доларів США є для них надзвичайно важливою, життєво необхідною та великою сумою.

Встановлено, що грошові кошти, які мала при собі громадянка України ОСОБА_2 при перетині державного кордону України, є її заробітною платою, яку вона отримує працюючи закордоном та мають легальне походження, так як були зняті нею у банку із особистого рахунку. Дані грошові кошти ОСОБА_2 привезла на України лише з єдиною метою, щоб допомогти своїм стареньким батькам, які мають серйозні проблеми зі здоровям: вони необхідні їм для постійного лікування та для забезпечення їх проживання в м. Києві, так як вони переселенці. Конфіскації цих коштів, на які розраховувала ОСОБА_2 та її хворі батьки, які не мають жодного відношення до порушення митних правил, поставить їх в скрутне матеріальне становище, що в свою чергу позбавить їх можливості продовжити їхнє лікування та засобів до існування, що взагалі поставить їх подальше життя під загрозу.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. При прийнятті рішення суддя враховує наявність у громадянки України ОСОБА_2 підтверджуючих походження валюти документів, її розмір та призначення валюти, ввезення якої намагалася здійснити ОСОБА_2, її матеріальне та сімейне становище, та зазначені нею обставини. щодо приїзду на територію України, те, що вона перевозила таку суму коштів вперше, та те, що правопорушення вчинено громадянкою України ОСОБА_2 з необережності, у зв'язку з що вона була знайома з митними правилами України частково, та не знала, де саме можна задекларувати наявну в неї валюту. Крім того, у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, а навпаки є відомості, які свідчать про легальне походження валюти.

З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянки України ОСОБА_2 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї та на її батьків "індивідуальний надмірний тягар".

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти, позбавить правопорушницю можливості допомогти своїм батькам, якої вони беззаперечно потребують, що буде сприяти лише погіршенню матеріального становища батьків правопорушниці та може поставити під загрозу їх подальше існування, а ніяк не сприятиме вихованню громадянки України ОСОБА_2 та попередженню вчиненню нею нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із смислу ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку представника митниці, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушницю має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

ОСОБА_5 таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянки України ОСОБА_2 в подальшому.

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Витрати на оплату послуг перекладача відшкодовуються з державного бюджету.

Таким чином, з правопорушниці громадянки України ОСОБА_2 на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил від 21.03.2016 р. № 0180/16 до місця зберігання 23.03.2016 р. у розмірі 6 грн. 86 коп. (а.с.20).

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 366, 462, 471, 520 МК України, ст.ст. 23, 33, 40-1 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Визнати винною громадянку України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України для виїзду за кордон серія ЕН № 643869, виданий 07.02.2011 року, орган, що видав: 1446, персональний номер: НОМЕР_1, у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп. на користь держави (Отримувач: Державний бюджет України, Код , Код банку: 821018, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській обл., р/р № 5004, Код КДБ: 21081100, Код виду надходжень бюджету: 050).

Вилучену валюту згідно протоколу про порушення митних правил № 0180/125120104/16, а саме:

- долари США, за курсом НБУ на 21.03.2016 р., за 100 доларів США 2624-2902 грн., кількістю 2 540 доларів США, вартістю 66 656 грн. 97 коп. повернути громадянці України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України для виїзду за кордон серія ЕН № 643869, виданий 07.02.2011 року, орган, що видав: 1446, персональний номер: НОМЕР_1.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України для виїзду за кордон серія ЕН № 643869, виданий 07.02.2011 року, орган, що видав: 1446, персональний номер: НОМЕР_1, на користь Київської митниці ДФС понесені витирати на транспортування предметів правопорушення до місця зберігання в справі про порушення митних правил № 0180/16 у розмірі 6 грн. 86 коп. (Код , банк: Держказначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, р/р: 9083).

Стягнути з громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України для виїзду за кордон серія ЕН № 643869, виданий 07.02.2011 року, орган, що видав: 1446, персональний номер: НОМЕР_1, в дохід держави (Отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, код отримувача (МФО): 821018, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: судовий збір, Бориспільського міськрайонного суду) судові витрати в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: К.Л. Туманова