Номер провадження: 33/785/259/16
Номер справи місцевого суду: 522/1387/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О. за участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, розглянувши матеріали справи про закриття провадження про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України,

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року провадження по справі відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення об 11 годині 40 хвилин 24.12.2015 року ОСОБА_4 керував автомобілем «Форд» держномер АН5407КХ і, рухаючись в м. Одесі по вул. Преображенській, на порушення вимог п.п.8.7.3є Правил дорожнього руху України здійснив проїзд перехрестя з вул. Базарною на заборонений сигнал світлофору, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляції ОСОБА_2 вказує, що постанова суду незаконна і необґрунтована, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи. Висновок суду про те, що саме ОСОБА_2 рухався на червоний сигнал світлофору не підтверджується жодним чином. Судовий розгляд був розпочатий без його присутності, у звязку з чим він не знає які пояснення дали суду ОСОБА_4 і свідок ОСОБА_7, його не ознайомили із матеріалами фотофіксації, про що йому стало відомо лише з тексту постанови суду. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови суду отримав лише 21.03.2016 року і скасувати постанову суду, постановити нову, якою визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи про закриття провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, заслухавши ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які заперечували проти апеляції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши очевидців ДТП свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, працівників поліції свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, які виїздили на місце ДТП, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки копію оскаржуваної постанови потерпілий ОСОБА_2, не дивлячись на подану ним до суду заяву (а.с. 19), отримав лише 21.03.2016 року, а апеляційну скаргу подав 25.03.2016 року, належить вважати, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущено з поважних причин, у звязку з чим його клопотання про поновлення даного строку підлягає задоволенню.

В ході розгляду апеляції встановлено, що водій ОСОБА_2 на автомобілі НОМЕР_1 рухався по вул. Базарній та на перехрестя із вул. Преображенською виїхав на зелений сигнал світлофору, у звязку з чим, відповідно до вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху інші водії, в тому числі і водій автомобіля «Форд» ОСОБА_4, зобовязані були надати йому дорогу, адже він завершував рух через перехрестя. На це вказав, зокрема, свідок ОСОБА_7 - водій трамвая, який їхав позаду автомобіля «Форд» під керуванням ОСОБА_4, та пояснив апеляційному суду, що автомобіль «Форд» розпочав рух на зелений сигнал світлофору в той час, як автомобіль «Шевроле» знаходився на перехресті, що прямо вказує на неуважність водія ОСОБА_4 до дорожньої обстановки і недотримання ним вимог Правил дорожнього руху. Про ці ж обставини вказала в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_8 Відповідно до зазначених пояснень свідків і водія ОСОБА_2 водій ОСОБА_4 заздалегідь бачив автомобіль ОСОБА_2 та не вжив всіх належних заходів для безпечного проїзду даної ділянки дороги, а саме не надав дорогу автомобілю «Шевроле» під керуванням водія ОСОБА_2 для завершення руху через перехрестя.

Окрім того, свідок ОСОБА_9 пояснив апеляційному суду, що при огляді місця ДТП він виявив у автомобілі «Форд» відеореєстратор, однак водій ОСОБА_4 на його пропозицію видати інформацію з цього приладу для дослідження став стверджувати, що прилад несправний, поспішно знімати його з автомобіля і відмовився надати інформацію. Про відмову цього водія надати патрульній поліції інформацію з відеєреєстратора свідчать також пояснення свідка ОСОБА_7 і, частково, самого ОСОБА_4

Твердження ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 про те, що водій ОСОБА_2, начебто, в порушення вимог п. 16.4 Правил дорожнього руху виїхав на перехрестя після утворення затору нічим обєктивно не підтверджуються і спростовуються допитаними апеляційним судом свідками.

У звязку з зазначеним, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції невірно витлумачені пояснення свідка ОСОБА_7 про обставини події ДТП, адже відповідно до пояснень апеляційному суду цього свідка автомобіль водія ОСОБА_2 на момент включення зеленого сигналу світлофору для водіїв, які рухались по вул. Преображенській, перебував на перехресті, а не виїхав на перехрестя після зазначеної зміни сигналу світлофору, як про це вказав суд у своїй постанові.

Матеріали фотофіксації (а.с. 11) жодним чином не можуть свідчити про будь-які маневри автомобіля «Шевроле» на перехресті, як на це вказано у постанові суду першої інстанції, адже зіткнення відбулось на смузі руху саме цього автомобіля, а не поза її межами, що чітко видно із схеми ДТП і зазначених матеріалів фотофіксації.

Характер і локалізація механічних пошкоджень автомобілів також відповідають фактичним обставинам даної ДТП та не можуть бути підставою для висновку про те, що водій ОСОБА_4 був пасивним учасником пригоди, як вказано в постанові суду.

За наведених обставин вважаю, що висновок районного суду про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 необґрунтований і підлягає скасуванню, оскільки в судовому засіданні апеляційного суду на підставі досліджених доказів достовірно встановлено, що порушення вимог п. 16.5 Правил дорожнього руху України саме водієм ОСОБА_4 призвело до пошкодження транспортних засобів і є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Разом з тим, оскільки на момент апеляційного розгляду з дня вчинення адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців і відповідно до ст. 38 КпАП України закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за відсутністю складу адміністративного правопорушення скасувати. Постановити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і закрити провадження по справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_11