АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/791/160/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2016 року місто Херсон

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області Заіченко В.Л., за участю представника митниці Бабільова І.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2015 року, у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 26.11.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 працюючого водієм TOB «СПМК-17» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 203490 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил: бітуму нафтового дорожнього в'язкого БНД 60/90 вагою 23940 кг. та з конфіскацією транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем: автомобіля НОМЕР_1; напівпричіпа Н/ПР-цистерна-Е, д/н НОМЕР_2.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил, згідно якого 17.06.2015 року на митну територію України з вільної економічної зони Крим через КПВВ «Каланчак», автомобілем «MERCEDES-BENZ», д/н «НОМЕР_1», напівпричіп Н/ПР-цистерна-Е д/н «НОМЕР_2» під керуванням ОСОБА_3 переміщено товар - «Бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90», який слідував на адресу TOB «БК «Дорлідер» від ПП «Віолексіс», згідно товаро-супровідних документів: міжнародної товарно-транспортної накладної CMR б/н від 10.06.2015 року, проформи інвойсу № 57-ДРЛ від 10.06.2015 року, поданих ОСОБА_3 для переміщення на митну територію України. 17.06.2015 року вищезазначений транспортний засіб, товар та документи доставлено до м/п «Херсон-Центральний» Херсонської митниці ДФС для здійснення митного оформлення.

26.08.2015 року до Херсонської митниці надійшов лист Головного управління ДФС в Одеській області № 4952/9/15/32-09-02 стосовно того, що в ході досудового слідства по кримінальному провадженню № 0000034 від 12.02.2015 року за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ПП «Дорлідер», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, встановлено, що бітум дорожній вагою 23940 кг, який ввезено на митну територію України з ВЕЗ Крим а/м «MERCEDES-BENZ», д/н «НОМЕР_1», напівпричіп Н/ПР-цистерна-Е д/н «НОМЕР_2», має походження з Росії м. Сальськ, Ростовської області, та був переміщений на митну територію України до ВЕЗ Крим водієм ОСОБА_2 з Росії через Керченську паромну переправу 11.06.2015 року, після офіційного закриття Україною здійснення функціонування портів в АР Крим та припинення діяльності митних органів України на території АР Крим, тобто поза місцем розташування митного органу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що поза увагою суду залишились обставини справи, які необхідно було встановити для об'єктивного розгляду та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Свої доводи мотивує тим, що в постанові суду від 26.11.2015 року відсутні будь-які посилання на протокол про порушення митних правил (як на доказ вчинення правопорушення), а тому оскаржувану постанову суду прийнято за відсутності протоколу про порушення митних правил, за відсутності розпочатого провадження про порушення митних правил та доказів щодо вчинення правопорушення. Крім того, в апеляції ОСОБА_2 вказує на те, що судом не досліджувались документи, які б свідчили про причетність його, як водія, не тільки до товару, який мав бути переміщений через митний кордон України, а й взагалі і до вантажівки і напівпричепу, оскільки вищевказані транспортні засоби йому не належать, власником є ОСОБА_4. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 просить поновити йому строк для апеляційного оскарження постанови, скасувати постанову судді Суворовського районного суду м. Херсона від 26.11.2015 року, провадження у справі закрити, конфісковане майно повернути власникам.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці Бабільова І.І., який вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 ч. 3 КУпАП - скарга на постанову суду у справі про порушення митних правил розглядається апеляційним судом, уповноваженим розв'язувати апеляційні скарги на рішення місцевого загального суду, яким ухвалено дану постанову.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України - постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена. Порядок оскарження визначається КУпАП та іншими законами України.

В апеляції ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Встановлено, що справа була розглянута без участі ОСОБА_2, заяви про перенесення дати розгляду від нього не надходило. Причини неявки судом не з'ясовувались. В постанові суду зазначено, що його повідомлено про день та час слухання належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло відповідне клопотання про його перенесення.

Зазначені вимоги судом не були виконані, а тому розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає належних відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст.129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2, суд позбавив його права на судовий захист, не дослідив належним чином його доводи, враховуючи те, що він мав бажання прийняти участь у судовому засіданні і це є однією з безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції. Вважаю, що ОСОБА_2 з поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження, а тому його необхідно поновити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до абзацу 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.05.2013 року № 8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" - незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Дотримуючись цих же принципів, посадова особа при розгляді справи про правопорушення митних правил, згідно з вимогами ст.ст. 486, 489 МК України, також повинна з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону митним органом при складанні протоколу про порушення митних правил та судом при розгляді справи дотримано не було. В постанові суду першої інстанції від 26.11.2015 року відсутні будь-які посилання на протокол про порушення митних правил.

Обґрунтовуючи свій висновок про винність ОСОБА_2 у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 482 МК України, суд першої інстанції послався на листи Головного управління ДФС в Одеській області № 9/15-32-09-02 від 11.07.2015 року та № 3961/9/15-32-09-02 від 15.07.2015 року в ході досудового слідства, по кримінальному провадженню № 0000034 від 12.02.2015 року за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ПП «Дорлідер», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України (про ввезення на митну територію України з ВЕЗ Крим бітуму дорожнього автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» напівпричіп Н/ПР-цистерна-Е та який має походження з Росії м. Сальськ Ростовської області під керуванням водія ОСОБА_2 з Росії через Керченську паромну переправу 11.06.2015 року) після офіційного закриття Україною здійснення функціонування портів в АР Крим та припинення діяльності митних органів України на території АР Крим, тобто поза місцем розташування митного органу; на протокол допиту свідка ОСОБА_2; на копію міжнародної товарно-транспортної накладної CMR від 10.06.2015 року за № 267; на рахунок на оплату послуг по перевезенню вантажів та автомобілів через Керченську паромну переправу від 09.06.2015 року № Р; на висновки експертиз № 12/09, № 13/09 та звіту про незалежну оцінку від 04.09.2015 року (про ринкову вартість а/м «MERCEDES-BENZ», яка складає 1437300 грн., напівпричепа- цистерни - 346735 грн. та бітуму - 203490 грн.)

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 191 МК України - перевізник це не особа, яка сидить за кермом вантажівки, як стверджував у судовому засіданні представник митниці, а перевізник має певні права та обов'язки, з чого випливає, що і статус перевізника повинен набуватись на підставі певних документів або угод. Із змісту п. 3 ст. 191 МК України вбачається, що перевізник має право замінювати уповноважену особу чи водія, відповідальних за доставку товарів до митного органу призначення, попередньо повідомивши цей орган про причини такої заміни. З огляду на вищевикладене, можна зробити безперечний висновок, що уповноважені особи на доставку товару мали б діяти на підставі певної угоди, яка б давала змогу робити висновок про їх статус, а відповідно про їх повноваження для вирішення питання про те чи є вони суб'єктами ст. 472 МК України. Якщо операції по переміщенню товарів на етапі від митниці відправлення до митниці призначення виконується за участю однієї особи (громадянина), в документах контролю доставки наводиться письмове зобов'язання громадянина (представника перевізника: водія, супроводжуючого або представника власника товару), який бере на себе відповідальність за доставку. Підписання зобов'язання громадянином де-юре засвідчує фактичне прийняття товару до перевезення між митницями для доставки в митницю призначення у встановлений строк.

З огляду на вищевикладене, можна зробити безперечний висновок, що уповноважені особи на доставку товару, тобто перевізники, повинні діяти на підставі певної угоди, яка б давала змогу робити висновок про їх статус і відповідно про їх повноваження по відношенню до вантажу, що надасть можливість вирішити питання про те чи є вони суб'єктами ст. 482 МК України.

Апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи суд першої інстанції не вчинив дій направлених на встановлення власника автомобілю та напівпричепу, не забезпечив право цих заінтересованих осіб на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, оскільки автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» напівпричіп Н/ПР-цистерна-Е належить ОСОБА_4. А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні належним чином оформлені документи про те, що ОСОБА_2 є суб'єктом зазначеного правопорушення та в його діях є склад відповідного адміністративного правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що п. 1 ч. 3 ст. 335 МК України вимагає надавати митному органу документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію. Такі документи відносно ОСОБА_2 у цій справі відсутні.

З огляду на вищенаведене, під час апеляційного перегляду справи встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про причетність ОСОБА_2 не тільки до товару, який мав бути переміщений через митний кордон України, а взагалі і до транспортних засобів.

Оскільки апеляційна інстанція розглядає зазначену справу у межах апеляційної скарги, тобто перевіряє доводи сторін про причетність чи непричетність ОСОБА_2 до порушення митних правил, які передбачені ч.1 ст. 482 МК України, вона не має повноважень, а відповідно не зобов'язана встановлювати осіб, які безпосередньо причетні до порушення митних правил, що повинні роботи відповідні підрозділи митниці. Невиконання своїх обов'язків митними органами в частині відповідності документів вимогам митного законодавства та повного дослідження усіх обставин у справі, створює штучні підстави для ухилення особи від відповідальності навіть коли це вбачається, але при цьому не підтверджується належно оформленими документами, що унеможливлює притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Скасовуючи постанову суду у зв'язку з вищевикладеними процесуальними порушеннями, враховуючи, що термін притягнення до адміністративної відповідальності на підставі митного кодексу не сплинув, оцінюючи докази у сукупності з доводами апеляції ОСОБА_2 суд вважає, що справа відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ст. 482 ч.1 МК України підлягає закриттю, оскільки ні зібраними доказами, ні судовим слідством у суді першої, апеляційної інстанції не доведено, що ОСОБА_2 є суб'єктом зазначеного адміністративного правопорушення і відповідно в його діях є склад адміністративного правопорушення, що повністю доведено аналізом вищезазначених документів, а можливості довести це - вичерпані.

З урахуванням наведеного, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 191, п. 1 ч. 3 ст. 335 МК України, ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 26.11.2015 року відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 482 МК України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 203 490 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил та з конфіскацією транспортних засобів - скасувати та на підставі п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП - провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області В.Л. Заіченко