"14" квітня 2016 р. Справа № 363/1010/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення ДАІ Вишгородського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Київській області, щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого Київській області, Вишгородському районі, смт. Димер, вул. Петровського,7, який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 01.03.2015 року близько 17 год. 45 хв. на автодорозі «Київ-Овруч», керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив п.п. 12.3 ПДР України, оскільки не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

На обґрунтування своєї невинуватості у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_1 ствердив, що рухався автомобілем згаданою автодорогою в напрямку с. Лютіж, Вишгородського району Київської області. Переконавшись, що не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, увімкнув лівий сигнал повороту і здійснював маневр обгону, виїхавши на зустрічну смугу руху, коли з правої смуги руху, раптово, безпосередньо перед ним виїхав автомобіль НОМЕР_2, що рухався попереду і теж розпочав обгін, не давши йому дорогу. Уникаючи зіткнення змушений був взяти ліворуч, виїхати на узбіччя, де автомобіль понесло і той перекинувся на дах. Ствердив, що оскільки автомобіль виїхав прямо перед ним на відстані 2-5 м., екстрене гальмування не дозволяло уникнути зіткнення.

Такі пояснення є обєктивними, які повністю підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_2, що ствердили про аналогічні обставини руху автомобілів, а також даними схеми ДТП.

З пояснень водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 встановлено, що останній, маючи на меті здійснення маневру обгону, прийняв вліво до розділової смуги, де в дзеркало побачив автомобіль НОМЕР_1, після чого змістився назад вправо. Після обгону його автомобіля автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» понесло на мокрій дорозі, який в подальшому злетів з дороги на узбіччя.

З обсягу та характеру фактичних обставин справи встановлено, що автомобіль «SEAT TOLEDO» під керуванням ОСОБА_3, перед початком обгону, не переконався у безпечності маневру, раптово почав маневр обгону та виїхав на смугу руху автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», змусивши останнього уникати зіткнення.

Відтак автомобіль «SEAT TOLEDO», створивши небезпеку для другого автомобіля, мав більше можливостей уникнути створення аварійної ситуації, яка призвела до пошкодження автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», переконавшись у безпечності маневру обгону перед його здійсненням, проте всупереч вимог п.п. 14.2 ПДР України цього не зробив.

Слід взяти до уваги, що згідно п. 14.3 ПДР України водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

За встановлених обставин водій ОСОБА_1, здійснюючи обгін з дотриманням вимог п. 14.2 ПДР України, не міг передбачити і прорахувати, чи виїде інший автомобіль, коли і в якому місці це станеться, щоб заздалегідь зупинити свій автомобіль.

Оскільки він не був спроможний у тих умовах зменшити швидкість автомобіля до повної зупинки і тому обрав інший (альтернативний, рівноцінний) варіант уникнення зіткнення безпечний для інших учасників руху обїзд перешкоди.

При цьому ОСОБА_1 як раз дотримався п. 12.3 ПДР України й уникнув зіткнення з іншим учасником руху, а тому йому не може бути постановлено за провину те, що він при цьому не зміг уникнути ще й виїзду на узбіччя, обїжджаючи автомобіль, який грубо порушив п. 14.2 ПДР України.

До того ж водій ОСОБА_1 не зобовязаний був виходити з можливості порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху, та відповідно до п. 1.4 ПДР України мав право розраховувати на те, що й інші учасники руху виконують ці правила.

Такі дії водія ОСОБА_1 за своїми ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не утворюють.

Обставин, які б свідчили про недотримання ОСОБА_1 вимог ПДР України по справі не встановлено.

За таких обставин, висновок у протоколі про порушення ОСОБА_1 п. 12.3 ПДР України на матеріалах справи не ґрунтується.

До того ж в змісті протоколу, складеного за ст. 124 КУпАП, відсутній висновок про те, що дії водія ОСОБА_1 призвели до пошкодження транспортного засобу, як обовязкового елементу складу вказаного правопорушення.

Не знаходить такого причинного звязку і суд при вирішенні цієї справи.

Відтак суд вважає, що до вимушеного виїзду транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» на узбіччя, де автомобіль понесло і той перекинувся на дах, призвели дії водія автомобіля «SEAT TOLEDO», який створив аварійну ситуацію.

З досліджених судом доказів убачаються обставини пригоди, виходячи з яких, у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відсутній, а тому провадження в цій справі щодо нього слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 і п. 1 ст. 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя