Справа № 274/1466/16-п Провадження № 3/0274/285/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), розглянувши 14.03.16 р. матеріали, що надійшли з Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який народився 29.11.1945 р., проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.02.2016 р. о 17:00 в м. Бердичеві Житомирської області по вул. Житомирській керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 251930 від 21.02.2016 р., висновком від 21.02.2016 р. № 71 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Від ОСОБА_1 надійшла заява від 14.03.2016 р. у якій він просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що є інвалідом другої групи армії та знаходиться на обліку в Житомирській обласній лікарні, 21.02.2016 р. йому у черговий раз проводилось ультразвукове дослідження нирки, і що б вгамувати біль, він вжив спиртову настоянку.

Аналогічні за змістом пояснення ОСОБА_1 щодо вживання спиртової настойки містяться і у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 251930 від 21.02.2016 р.

До заяви від 14.03.2016 р. ОСОБА_1 додано, зокрема, копію пенсійного посвідчення серії П № 392820 від 21.04.1999 р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 являється інвалідом другої групи "Захворювання отримано в період проходження військової служби", довічно.

Відповідно до частини першої ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною другою ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Між тим, Суд зважаючи на завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення та мету адміністративного стягнення (ст. ст. 1 та 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення), вважає за необхідне при накладенні стягнення врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд, враховуючи характер та обставини вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, інвалід другої групи, захворювання отримав під час проходження військової служби) вважає за можливе визнати правопорушення малозначним.

Згідно зі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Таким чином ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, проте йому має бути оголошено усне зауваження.

Частиною другою ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 24, 27, 33 35, 40-1, 130, 221, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Апеляційного суду Житомирської області апеляційної скарги.

Суддя В.В. Корбут