П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 р. Справа №607/1691/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я. розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 25.07.1956року народження, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, с.м.т.В.Бірки, вул.Кармелюка,8, не працюючого, інваліда ІІІ-групи, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2016р., біля 10год. 00хв. громадянин ОСОБА_1, за місцем спільного проживання вчинив насильство в сім»ї психологічного та морального характеру.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що на побутовому рівні в нього виникла суперечка із зятем, яка тривала декілька хвилин, після чого вони розійшлись.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

До адміністративної відповідальності можливо притягти особу лише у разі наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Відсутність складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження у справі (стаття 249 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об'єкт; б) об'єктивну сторону; в) суб'єкт; г) суб'єктивну сторону.

Згідно із вимогами ст.252 КУпАП , посадова особа (орган) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні обставин справи і їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Слід зауважити, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено потерпілого, а також свідків події.

Згідно ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а тому адміністративну справу слід провадженням закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 247, 249, 252, 276-280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.Я.Стельмащук