Справа № 500/1513/16-п
Провадження № 3/500/508/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2016 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 05 листопада 1986 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, будучи раніше протягом року, а саме 25.12.2015 р., підданим адміністративному стягненню за вчинення насильства в сімї, 17 березня 2016 року, приблизно о 15:00 годині, за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив сварку зі своєю матір'ю ОСОБА_2, в ході якої висловлювався на адресу останньої грубою нецензурною лайкою, погрожував розправою, чим вчинив насильство в сімї психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав винність у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та розкаявся в його вчиненні.

Крім повного визнання винності притягуваним ОСОБА_1, його винність у вчиненні насильства в сім'ї також повністю підтверджуються сукупністю таких доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив сварку зі своєю матір'ю, яку ображав грубою нецензурною лайкою, та погрожував їй, вчинивши насильство в сім'ї психологічного характеру.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними рапорту інспекторачергового Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (далі Ізмаїльський ВП) від 17.03.2016 р., заяви на ім'я начальника Ізмаїльського ВП ОСОБА_2, даними її письмових пояснень, письмових пояснень ОСОБА_3, а також самого притягуваного ОСОБА_1, а також копією постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.12.2015 р., відповідно до якої ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за вчинення 06 та 25 грудня 2015 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, можливе лише за умови застосування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для застосування більш мякого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, ніж адміністративний арешт, а саме такого стягнення як громадські роботи.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року, що складає 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на пять діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту покласти на Ізмаїльський ВП ГУНП в Одеській області.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 обчислювати з моменту його затримання.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_4