АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/172/16 Доповідач: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, при секретареві Коршун І.О., з участю правопорушників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 16.02.2016 року

визнано винними ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 31).

Не погодився з вказаним судовим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м.Харкова від 16.02.2016 року та постановити нове рішення, яким визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення лише водія ОСОБА_3 та закрити провадження у справі (а.с. 32-34).

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції не повно зясовано всі фактичні обставини справи, не надано належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи та обставинам, що призвело до необґрунтованого висновку щодо його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, що його вини у скоєнні ДТП немає та працівники ДАІ невірно розібралися в обставинах справи та помилково склали протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2

Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції невірно було трактовано висновки експертизи, які містяться в матеріалах справи, так як з висновку вказаної експертизи не вбачається наявність вини в діях водія ОСОБА_2

Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, заслухавши іншого учасника ДТП ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції, за обставинами викладеними в апеляції, не вбачається виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № № 365032 від 26.08.2015 року та інші докази, що ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Харкові по проспекту Курчатова при повороті ліворуч на вул. Академічну на нерегульованому перехресті не вступив дорогу автомобілю Opel Vektra, д.н., АХ 3263 АВ, який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого сталося зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.13 ПДР України.

Крім того, встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № № 365033 від 26.08.2015 року, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Opel Vektra, д.н., АХ 3263 АВ, в м. Харкові по проспекту Курчатова в районі перехрестя з вул. Академічною невірно вибрав безпечну швидкість руху та при виникненні небезпеки, яку водій був обєктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зниження швидкості, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, порушив п. 12.1, 12.3 ПДР України.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повно і всебічно встановлені обставини ДТП на підставі наявних матеріалів справи.

Суддя, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях як ОСОБА_3 так і ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну скаргу та пояснив, що він, 26.08.2015 року керував автомобілем НОМЕР_2 з боку Бєлгородського шосе та на перехресті з вул. Академічною побачив автомобіль НОМЕР_3, який не пропустивши автомобіль ОСОБА_2 повертав на вул. Академічну в результаті чого відбулося зіткнення.

Також ОСОБА_2 зазначив, що як тільки він побачив автомобіль Ford Fusion то відразу почав гальмувати, тим самим виконавши вимоги п. 12.3 ПДР України. Однак зіткнення уникнути не виявилося можливим.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 пояснив, що перед поворотом на вул. Академічну в м. Харкові він не помітив автомобіль Opel Vektra, який рухався йому на зустріч та коли побачив вказаний автомобіль, застосував гальмування та перед зіткненням з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 його автомобіль вже стояв. Вказав, що визначити швидкість руху автомобіля Opel Vektra він не може.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 10497 від 22.01.2016 року в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Ford Fusion ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1 та 16.13 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Ford Fusion ОСОБА_3 визначалася виконанням ним вимог п.п. 10.1 та 16.13 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

Дії водія автомобіля Ford Fusion ОСОБА_3 в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 16.13 ПДР України та знаходилися з технічної точки зору в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Також відповідно до цього ж висновку в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Opel Vektra ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР України.

Зважаючи на наведене та дослідивши всі матеріали судової справи, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи є достатні дані на підставі яких можна зробити висновок, що причинами ДТП є порушення правил дорожнього руху України з боку як водія ОСОБА_3 так і водія ОСОБА_2

При цьому суд безпосередньо дослідив протоколи про адміністративне правопорушення (а.с.1,2), пояснення учасників ДТП (а.с. 4,5), схему ДТП (а.с. 3), висновок судової автотехнічної експертизи № 10497 від 22.01.2016 року.

Виходячи з наведеного вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3, а також п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2, а тому висновок суду про наявність в діях останніх складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є обєктивним.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - не пізніш як через три місяці з дня його виявленні, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки, протоколи про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були складені26.08.2015 року, то на день розгляду вказаної справи строк накладання адміністративного стягнення, що передбачений ст. 38 КУпАП вже закінчився.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, встановлені ст. 38 КУпАП закінчилися.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є законною і обгрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2016 року про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 винними за ст.124 КУпАП та закриття справи за ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за спливом строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Апеляційну скаргу подану ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1