Справа № 530/298/16-п
Номер провадження 3/530/51/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2016 року Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, мешканець с.Бобрівник, вул.Гагаріна,6, Зіньківського району, Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності;

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

30.12.2015 року близько 12 години 10 хвилин, громадянин ОСОБА_1, в м.Зіньків по вул.Леніна, на території АЗС "Надежда", керуючи автомобілем НОМЕР_2, під час виявлення небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, завдані матеріальні збитки.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні правопорушення не визнав, і суду пояснив, що ДТП не скоював. З висновком спеціаліста №3 від 16.02.2016 року незгідний.

Під час розгляду справи заявив клопотання про проведення автотехнічної експертизи приватним експертом техніком Балицьким.

Дослідивши наявні матеріали справи було встановлено, що згідно висновку спеціаліста №3 від 16.02.2016 року проведної Полтавським наково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України ( а.с.8-10) було встановлено, що відповідаючи на запитання №3 вказано, що в "даній дорожній обстановці в діях водія атомобіля Джилі вбачаються невідповідність з вимогами п. 12.3 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв"язку з виникненням даної пригоди", в "даній дорожній обстановці водій атомобіля Джилі мав технічну можливість уникнути вказаної ДТП шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожного руху".

Також було переглянуто відео надане, в судове засідання із відеореєстратора автомобіля ОСОБА_1 та і з камери автозаправки, як вказав ОСОБА_1.

На даних відеозаписах: першому із відеореєстратора видно, що автомобіль різко повернув вправо, а інших учасників дорожного руху не видно. На другому відеозапису видно, що водій Джилі почав набирати швидкість, бачучи, що з лівої сторони розпочав рух автомобіль. Тобто, як вказано у висновку, мав технічну можливість уникнути зіткнення, що він не зробив. А тому на основі вищевикладеного, суд відмовляє у клопотанні ОСОБА_1 у призначенні іншої автотехнічної експертизи. Так як висновок першої експертизи проведений на основі даних, які підписані водіями і заперечень з їх сторони не було при наданні пояснень.

Вина правопорушника, ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), схемою ДТП (а.с.3). Поясненням ОСОБА_1 (а.с.4), ОСОБА_2В.(а.с.5), висновком спеціаліста №3 від 16.02.2016 року проведної Полтавським наково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України (а.с.8-10).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 розяснено йому права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с.1).

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП а дміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

ОСОБА_1 не надав суду ніяких доказів своєї невиновності, як того передбачає закон. Також не надав своєї характеристики, довідки про склад його сім ї та інші докази на які посилався.

Суд не погоджується із позицією ОСОБА_1 під час судового засідання, його позиція ніяк не свідчить про розкаяння правопорушника, а на глибоке переконання суду має на меті лише зменшення покарання за скоєне.

В звязку із викладеним суддя, обираючи вид стягнення, визнає, що обставини, які пом"якшують відповідальність - відсутні. Обставин, що обтяжують відповідальність - суддя не вбачає.

Беручи до уваги особу правопорушника, наслідки скоєного для громадян і суспільства, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, матеріальний стан, що він ніде не працює, час вчиненого правопорушення, обставини, які обтяжують і пом"якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень у подальшому.

Керуючись ст.ст. 33-35, 124, 279, 284, 289, 294 КУпАП , суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу 340 (триста сорок) гривень.

Стягти з ОСОБА_1 275 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_3