Справа № 755/1731/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, працюючого у Держспоживінспекції України,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1(далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 19.12.2015 року о 17 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1, по пр.-ту Ватутіна, 10 в м. Києві, при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутній смузі, на яку він мав намір перестроюватись, внаслідок чого сталося зіткнення з цими ТЗ, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п. 10.3 ПДР.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснив суду, що під час руху, дивився в різні сторони, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини, та обстановку, що склалася на дорозі, переконувався, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, таким чином його вини у даному ДТП немає, а останнє сталося через не дотримання п. 13.1 ПДР України водієм автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

у судовому засіданні зазначив, що складений протокол вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв"язку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Зокрема, у своєму клопотанні про закриття кримінального вказав, що згідно зі схемою ДТП та фотографій з місця ДТП автомобіль «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1, на час ДТП вже повністю знаходився у смузі руху автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, а відповідно до зворотної сторони схеми ДТП автомобіль «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1, отримав пошкодження заднього бамперу (права частина), а автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, переднього бамперу (передня права фара), тобто схема місця ДТП, складена працівниками поліції, фотографії з місця ДТП та характер пошкоджень автомобілів свідчить про те, що на момент ДТП ОСОБА_1 повністю завершив маневр перестроювання та знаходився в смузі руху автомобіля «ВАЗ».

Поряд з цим захисник звернув увагу на те, що якби водій автомобіля «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1, порушував вимоги п. 10.3 ПДР та різко перестроювався б у смугу руху автомобіля «ВАЗ», то пошкодженою була б його права бокова частина, а не задній бампер, а автомобіль «ВАЗ» отримав би пошкодження лівої частини автомобіля, а не правої.

Також на підтвердження своєї позиції особою, що притягається до адміністративної відповідальності було надано фотознімки з місця ДТП.

Інший учасник ДТП у судовому засіданні ОСОБА_3 будучи повідомленим про судове засідання у відповідності до положень КУпАП, в останнє не з'явився, тож суд вважає за можливе врахувати його письмові пояснення, наявні у справі від 19.12.2015 року в яких він зауважив, що під час руху, дотримувався ПДР, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини, та обстановку, що склалася на дорозі, по всяк час переконуючись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху. ДТП сталося з вини водія автомобіля ««Lexus» д.н.з. НОМЕР_1, який порушив вимоги п. 10.3 ПДР.

Тож, суд, заслухавши доводи осіб, що приймають участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Так, п. 10.3 ПДР України регламентовано, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

З п. 1.9 ПДР України слідує, що дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1 - 1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної; дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції Українизазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності, було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин ДТП, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності та кореспондуються з наявними на фотознімках обставинами.

Зазначений доказ, суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належним та допустимим.

В свою чергу, згідно положень ч. 1 ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

У даному випадку з матеріалів справи слідує, що інспектором у якості свідка був допитаний ОСОБА_4

За таких умов, у відповідності до положень ст. 272 КУпАП, у судовому засіданні, за згодою учасників процесу, у порядку Кодексу України про адміністративне правопорушення було оголошено письмові пояснення ОСОБА_4 від 19.12.2015 року з яких слідує, що у момент 19.12.2015 року о 17 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1, по пр-ту Ватутіна, 10 в м. Києві, водій під час руху дивився в різні сторони, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини, та обстановку, що склалася на дорозі, переконувався, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, таким чином його вини у даному ДТП немає, а останнє сталося через не дотримання п. 13.1 ПДР України водієм автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2.

Після оголошення показань даного свідка будь-хто з учасників процесу на допиті свідка не наполягав, за таких умов, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, суд визнає цей доказ належним та допустимим.

В той же час, з даних, які містяться у схемі місця ДТП, щодо марки (моделі) пошкоджених транспортних засобів; номерних знаків транспортних засобів; власників транспортних засобів; переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які сталися внаслідок ДТП, враховуючи, що зазначена інформація в цій частині підтверджується підписами водіїв транспортних засобів встановлено, що, автомобіль «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1, має пошкодження: задній бампер (права частина), а автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, - передній бампер, передню праву фару.

Схема ДТП, на думку суду, враховуючи положення ст. 251 КупАп, є належним та допустимим доказом.

За таких обставин, враховуючи характер пошкоджень отриманих у ДТП транспортними засобами, письмові показання свідка, суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, вважає надані у судовому засіданні показання особою, що притягається до адміністративної відповідальності, належним та допустимим, оскільки вони послідовні та логічні в частині обставин ДТП, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності, адже кореспондуються з отриманими пошкодженнями транспортними засобами.

Показання водія «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, суд оцінює критично, оскільки вони не кореспондуються з отриманими ушкодження транспортними засобами, тобто є сумнівними за своєю суттю, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (ст. 17Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв"язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 10.07.2015 № 842, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 липня 2015 р. за № 830/27275), адже сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, адже не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких умов, суд надаючи оцінку всім доказам у справі в їх сукупності, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає викладені у протоколі дані про адміністративне правопорушення дані, враховуючи вищезазначені обставини, такими, що ґрунтується на припущеннях, однак суд не вправі обґрунтовувати свої висновки на припущеннях, а тому, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, вкотре оцінивши доказиза своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушенняне може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я: О.В. Бірса