Справа № 181/177/16-п
Провадження №3-в/181/1/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

за справою про адміністративне правопорушення

28 березня 2016 року смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Гончаренко О.О., розглянувши подання начальника Межівського РВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 про вирішення питання про заміну невідбутого строку громадських робіт стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: вул Західна, буд 21, с Водолазьке, Межівського району, Дніпропетровської області, мешканця вул Західна, буд 10, с Водолазьке, Межівського району, Дніпропетровської області, якого було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк сорок годин,-

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Межівського РВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області про заміну невідбутого строку громадських робіт відносно ОСОБА_3

Матеріали подання обґрунтовані тим, що останній ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт та від їх відбування ухиляється. Виклики до Межівського РВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області ОСОБА_2 проігнорував, надав пояснення про відмову відпрацьовувати громадські роботи. Станом на 14 березня 2016 року невідбута частина адміністративного стягнення складає 40 години громадських робіт. Просять суд замінити невідбуту частину адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт на адміністративний арешт.

В судове засідання представник Межівського РВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області не зявився, надано суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить подання задовольнити та замінити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на адміністративний арешт в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши надані по справі докази у їх сукупності, достатності, належності приходжу до висновку, що подання слід задовольнити.

Встановлено, що постановою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/97/16-п від 08 лютого 2016 року на ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 годин.

Згідно довідки Межівського РВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області від 14 березня 2016 року, ОСОБА_2 ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 годин, однак пояснення останнього свідчать про його відмову від відбування зазначеного адміністративного стягнення без будь-яких поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.321-4 КУпАП, у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

За положенням ч.3 ст.321-4 КУпАП, заміна громадських робіт арештом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, не передбачає можливості застосування штрафу. Строк арешту визначається із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює п'яти годинам невідбутих громадських робіт, але не може перевищувати п'ятнадцять діб.

Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП, за якою засуджено ОСОБА_2, не передбачає можливості застосування штрафу, а тягне за собою адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк до семи діб.

Таким чином, незважаючи на те, що за приписами ч.3 ст.321-4 КУпАП 40 годин громадських робіт дорівнює 8 добам адміністративного арешту, ОСОБА_2 слід замінити адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на адміністративний арешт в межах максимальної санкції, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто на строк 7 діб.

Що стосується положень ст.326 КУпАП, якою передбачено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Ч.1 ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1853 цього Кодексу.

Проте, рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), яке, окрім іншого, розглядалося в аспекті можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду, було визначено таке.

п.44 суд вважає за належне розглянути цю скаргу за статтею 2 Протоколу №7, у якій зазначено таке:

1. Кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом.

2. Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

53. Суд зазначає, що апеляційна скарга заявниці на постанову від 30 серпня 2011 року, подана того ж дня, не зупиняла виконання судового рішення, а накладене стягнення було застосовано невідкладно. Це було зроблено відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким передбачено невідкладне виконання постанови лише, якщо вона стосується позбавлення волі. Якщо б покарання було іншим, рішення суду першої інстанції набрало б законної сили лише за відсутності апеляційної скарги упродовж встановленого законодавством строку або якщо б апеляційний суд залишив його без змін. Проте у цій справі перегляд судом апеляційної інстанції відбувся після того, як заявниця відбула у повному обсязі призначене судом першої інстанції покарання. Суд вважає незрозумілим, як такий перегляд на цій стадії міг ефективно виправити недоліки рішення суду нижчої інстанції.

54. Суд не оминає увагою той факт, що якби апеляційний суд скасував постанову суду першої інстанції, то заявниця могла вимагати на цій підставі виплати їй відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Проте такий ретроспективний та виключно компенсаторний засіб юридичного захисту не можна вважати заміною права на перегляд, закріпленого у статті 2 Протоколу №7. Інше рішення суперечитиме усталеному принципові практики Суду, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати не якісь теоретичні або ілюзорні права, а права, які є ефективними на практиці (див., mutatis mutandis, вищезазначене рішення у справі Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland), п. 24, та рішення у справі ОСОБА_4 проти Іспанії (Garciia Manibardo v. Spain), заява № 38695/97, п. 43, ECHR 2000?II).

55. З огляду на вищевикладене Суд констатує, що у цій справі було порушення статті 2 Протоколу №7.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

У звязку з цим необхідно надати ОСОБА_2 десятиденний строк для можливості оскарження даної постанови.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. ч.1 ст.173-2, 252, 283, ч.3 ст. 321-4 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Межівського РВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 про вирішення питання про заміну невідбутого строку громадських робіт стосовно ОСОБА_2 задовольнити.

Замінити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 годин на адміністративний арешт на строк 7 (сім) діб.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1853 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виконання зазначеної постанови допустити через десять днів з дня її винесення. В разі оскарження після відповідного рішення апеляційного суду. Негайному виконанню не допускати.

Cуддя: О. О. Гончаренко