Апеляційний суд міста Києва
№ 33/796/175/2016 м. Київ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Верховець Т.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року, щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.2 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, 20.09.2015 о 10 год. 56 хв., керував автомобілем НОМЕР_2, в м. Києві по пр. Голосіївському, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9(а) ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення №760/18057/15-п та закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Викликати у судове засідання та допитати свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 При цьому зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт посилається, що автомобілем він не керував, свідки, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення не могли бачити, що він керував транспортним засобом, оскільки такого факту не було. Крім того, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, про дату, місце та час розгляду справи належним чином не був повідомлений, оскільки повістку отримав лише після розгляду справи в суді, що позбавило його можливості надати суду пояснення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який, підтримав апеляційну скаргу, а саме просив скасувати постанову судді та провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді адміністративної справи, згідно вимог ст.280 КУпАП, повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами (сукупність даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази тощо).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані вимоги закону судом не дотримані, внаслідок чого залишились нез'ясованими обставини, які мають значення для їх правильного вирішення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №231011 від 20 вересня 2015 року, 20.09.2015 об 10:56 по вул. Проспект Голосіївський, 112 в м. Києві, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, незв'язлива мова), чим порушив п.2.9(А) Правил дорожнього руху України.

З пояснень ОСОБА_2, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вбачається, що 20.09.2015, вранці він приїхав до свого знайомого ОСОБА_6 на АДРЕСА_2. У дворі цього будинку вони слухали музику, яка гучно лунала з його автомобіля Volkswagen Touareg, із-за чого мешканці будинку викликали міліцію. Через деякий час, приїхали працівники міліції, які наказали пред'явити документи, що посвідчують його особу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Touareg. Оскільки, він виявив їх відсутність, попросив свого друга принести їх із його квартири, але працівники міліції забрали його до Голосіївського РУГУ МВС України в м. Києві для встановлення особи. Біля Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві працівники міліції зупинили двох осіб, які підписали протокол про його відмову від проходження медогляду на стан сп'яніння. Автомобілем він не керував, а тому відмовився від проходження медогляду.

Дані пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з поясненнями свідків

ОСОБА_5 та ОСОБА_6, даними в Апеляційному суді м. Києва.

Так, свідок ОСОБА_6, пояснив, що він з друзями, серед яких був і ОСОБА_2, перебували у нього вдома. Потім вони спустились вниз, а через хвилин 30, ОСОБА_2, зателефонував і попросив його спуститись. Спустившись, він побачив ОСОБА_2 та працівників міліції. Після чого, ОСОБА_2 попросив його з'їздити до нього додому та привезти документи на автомобіль та ті, що посвідчують його особу. ОСОБА_2 забрали до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Свідок ОСОБА_5, пояснила, що вона проходила повз Голосіївський РУ ГУ МВС України в м. Києві де її зупинили працівники міліції та попросили бути свідком того, що особа відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Вона дійсно підтвердила факт відмови особи (ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. При цьому зазначила, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керував та не знаходився біля транспортного засобу.

З наявних у матеріалах справи пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 3, 4) також не вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом, постанову суду не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.247 КпАП України в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Керуючись ст.247, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 08 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Т.М.Верховець