Справа № 392/144/16-п
Провадження № 3/392/115/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Маловисківським відділом поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 24 січня 2016 року о 07 год. 50 хв. керував транспортним засобом трактором «МТЗ-82» без д.н.з. по вул. Леніна в м. Новомиргороді Кіровоградської області, в стані алкогольного сп»яніння, про що стало відомо після проходження обстеження для визначення на місці стану алкогольного спяніння, за допомогою алкотестеру Драгер, в результаті чого результати тесту № 2233 на визначення стану алкогольного спяніння показали наявність алкоголю у видихаємому повітрі 1,20 %, що також підтверджується Висновком Районного територіально медичного об»єднання «Новомиргородське» № 2 від 24 січня 2016 року чим порушив п./п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин), а, відтак, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив обставини вчинення правопорушення, які повністю відповідають тим, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щиро розкаявся, визнав вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та просив застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

В ч. 1 ст. 130 КУпАП серед іншого зазначається, що керування транспортними засобами в стані алкогольного сп»яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 200710 від 24.01.2016 року, результатами тесту № 2233 проведеного за допомогою алкотестеру Драгер, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24 січня 2016 року, медичним висновком від 24.01.2016 року, а також особистими поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведенною у повному обсязі.

Згідно ст. 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що помякшує відповідальність громадянина ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є щире каяття.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 коп.), що становить 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, повязаних із грубими порушеннями Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн. (двісті сімдесят п»ять гривень 60 коп.).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Д.М. Кратко