АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/838/16-п, Провадження №33/790/175/16 Головуючий 1 інстанції: Малихін О.Р.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м.Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Остапчик С.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, його представника адвоката Баранова Т.В., та особи, яка є учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

15 лютого 2016 року постановою судді Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень.

25 лютого 2016 року ОСОБА_1 оскаржив зазначену постанову судді Московського районного суду м.Харкова. У свої апеляційній скарзі він просив постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обгрунтування своїх вимог, апелянт зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3, а суд порушив принципи повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, безпідставно відмовив у клопотанні захисника про призначення автотехнічної експертизи і не врахував обставини, що свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.

Вислухавши апелянта та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, думку особи, яка є учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно зі ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів,тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2016 року інспектором Патрульної служби 5 роти 3 батальйону УПП у м.Харкові Плугатировим А.П. складено протокол про адміністративне правопорушення АП1 №915724, в якому зазначено, що 16 січня 2016 року об 11 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Міцубісі Паджеро» НОМЕР_1 на перехресті вул.Халтуріна та пр.ОСОБА_5, не врахував дорожньої обстановки, швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу і допустив зіткнення з автомобілем «Субару Форестер» НОМЕР_2, який рухався в крайній правій смузі для руху. В результаті автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується доданими до протоколу схемою місця пригоди, поясненнями водія автомобілю «Субару Форестер» ОСОБА_3 та очевидця пригоди ОСОБА_6, які підтвердили обставини, зафіксовані поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п.13.1 Правил дорожнього руху України та його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги такі висновки не спростовують. Механізм зіткнення автомобілів, на який посилаються обидва водії та долучені до матеріалів справи фотознімки з місця пригоди, беззаперечно свідчать про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало не імовірне порушення водієм ОСОБА_3 вимоги знаку «Дай дорогу», а неврахування водієм ОСОБА_1 дорожньої обстановки і недотримання безпечної дистанції.

Оскільки винність водія ОСОБА_1 є очевидною, залучення до участі у справі експерта є недоцільним.

За таких обставин підстав для скасування постанови Московського районного суду м.Харкова не вбачається.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 15 лютого 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Остапчик С.В.