Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/243/16-п
Провадження № 3/670/48/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.

з участю секретаря Навроцької Ю.С.,

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, утримує двох дітей, працює сільським головою Зорянської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області,

за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Перебуваючи на посаді сільського голови с. Зоряне Віньковецького району Хмельницької області ОСОБА_1 діючи свідомо, цілеспрямовано, послідовно прийняв рішення, яким надав грошову винагороду (премію та доплату) своєму рідному брату ОСОБА_2, неповідомивши про реальність конфлікту інтересів колегіальний орган сесію Зорянської сільської ради, за наступних обставин.

Працюючи з 17.11.2015 року на посаді сільського голови с. Зоряне Віньковецького району ОСОБА_1 видав розпорядження № 23 та № 24 від 21.12.2015 року «Про преміювання працівників культури» та «Про зміни в оплаті праці». За цими розпорядженнями бібліотекарю ОСОБА_2, який являється рідним братом цієї посадової особи місцевого самоврядування була нарахована та виплачена премія 190 грн. , та доплата за інтенсивність 709,10 грн.

При цьому, в порушення вимог ст. 28 ч.1 ЗУ «Про запобігання корупції» сільський голова не повідомив колегіальний орган сесію сільської ради про наявність реального конфлікту інтересів, в даному випадку суперечності між своїми службовими повноваженнями, та інтересами близького родича, повязаними з отриманням премії та доплати.

Згідно зі ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що допустив вказане порушення, щиро кається та повідомив, що всі в селі знають про те, що бібліотекар його рідний брат, тому необхідності в повідомлені сесії про це не було. А в склад виконавчого комітету селищної ради входить сім чоловік.

Суд погоджується з його доводами, проте в даному випадку відповідальність передбачена не за прийняте рішення, яке прийняв виконавчий комітет Зорянської сільської ради за підписом ОСОБА_1, а за передбачене Законом в даному випадку «процедурне» неповідомлення колегіального органу про конфлікт інтересів, що зазначено в ст. 28 ЗУ « Про запобігання корупції» та ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування».

Таким чином, ОСОБА_1, будучи обізнаним з вимогами антикорупційного законодавства (а.с.9) стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, всупереч статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив сесію Зорянської сільської ради про наявність конфлікту інтересів, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів, і сільським головою, свідомо підписав зазначені розпорядження. Завдяки яким його брат отримав грошову премію та надбавку.

Частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів. З аналізу доказів виявлено реальність конфлікту інтересів, тому дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 172-7 КУпАП вірно. В силу ч.1 ст. 62 Конституції України суд приймає рішення в межах висунутого в адміністративному протоколі від 21 березня 2016 року обвинувачення.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 21 грудня 2015 року, а виявлено дане правопорушення 27.01.2015 року, що підтверджено листом прокуратури (а.с.6), тому строк накладення стягнення оговорений ст. 38 КУпАП не сплив.

Крім зазначеного, вина останнього у вказаному вище правопорушенні доведена поясненнями ОСОБА_2 про родинні стосунки, матеріалами справи, зокрема, змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 21.03.2016, в якому зазначено обставини правопорушень.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставин, що обтяжують його відповідальність не встановлено, обставинами, що помякшують його відповідальність є щире каяття і вважає, що для виправлення та перевиховання останнього доцільно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 27, 283, 284 ч. 1 п. 3, ч.1ст. 172-7 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (тисячу сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) гривні 60 копійок.

Розяснити, що згідно ч.3 ст.299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення встановленого частиною першою статті 307 цього Кодексу строку.

Згідно ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Потапов