Справа № 369/388/16-п Головуючий у І інстанції Коцюрба М.П.
Провадження № 33/780/107/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 138 17.03.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2016 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,кв.,110, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

закрито за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 12 січня 2016 року о 10 год. 37 хв. в с. Гатне, по вул. Зелена, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п.п.10.11, 16.12 ПДР, не надала переваги у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався по вул. Кібернетична з права наліво від неї, та допустила з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 закрито за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Мотивуючи постанову, суддя зазначив про те, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспорної пригоди, а наданий в судове засідання висновок спеціаліста підтверджує, що вона не мала технічної можливості надати перевагу у русі автомобілю «Audi Q7».

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_3 просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що розгляд справи відбувся без виклику потерпілого та без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддею не прийняте рішення про відповідальність за ч.4 ст.122 КУпАП, про що зазначено у описовій частині постанови, під час судового розгляду досліджувалися матеріали справи не щодо ОСОБА_2, а щодо ОСОБА_4, суддею не надано належної оцінки доказам у справі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу представника потерпілого без задоволення, а постанову судді - без зміни, зазначаючи, що в апеляційній скарзі наведено факти, які не відповідають дійсності, та є нічим іншим як припущеннями, на яких не може базуватись рішення суду, оскільки судове засідання відбувалося з її участю, а суддя надав належну оцінку наявним доказам у справі.

Заслухавши представників потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу,особу,яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону суддею при розгляді справи щодо ОСОБА_2 не дотримані.

Так, відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як випливає із змісту ст.279 КУпАП предметом розгляду справи про адміністративні правопорушення є дані, викладені у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 інкриміновано порушення п.10.11 ПДР, який вказує на те, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку, та п.16.12 ПДР, згідно якого на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Факт порушення ОСОБА_2 п.16.12 ПДР стверджується матеріалами справи, а саме:

-схемою дорожньо-транспортної події, з якої випливає, що зіткнення транспортних засобів мало місце на перехресті рівнозначних доріг, а траєкторія руху автомобіля «Ауді» визначена праворуч від траєкторії руху автомобіля «Лексус»;

-протоколами огляду технічного стану автомобілів, що зіткнулися, згідно яких автомобіль «Ауді» має пошкодження у передній частині, а автомобіль «Лексус» у правій частині;

-поясненнями ОСОБА_2, яка зазначила, що вона виїхала до перехрестя і в правий бік її автомобіля «Лексус» вдарив автомобіль «Ауді»;

-поясненнями водія автомобіля «Ауді» про те, що при підїзді до перехрестя він побачив автомобіль «Лексус», який наближався до перехрестя ліворуч від напрямку руху його автомобіля, та не надав йому перевагу у русі, що призвело до зіткнення автомобілів;

-висновком спеціаліста автотехніка від 27.01.2016р., наданим до суду водієм ОСОБА_2, про те, що вона повинна була надати перевагу у русі автомобілю «Ауді», тобто діяти згідно з вимогами п.16.12 ПДР.

Сукупність зазначених доказів свідчить про наявність прямого причинного звязку між порушенням ОСОБА_2 правил дорожнього руху та наставши ми наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Суддя дослідив в судовому засіданні зазначені докази по справі, але не надав їм належної оцінки, прийшовши до помилкового висновку про відсутність у справі доказів, які б свідчили про наявність у діях водія автомобіля «Лексус» ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зазначаючи при цьому, що вона не мала технічної можливості надати перевагу у русі автомобілю «Ауді», посилаючись на п.2 висновку спеціаліста від 27.01.2016р.

Проте, суддя не звернув уваги на ті обставини, що п.2 висновку експерта-автотехніка від 27.01.2016р. виконаний на підставі наданих ОСОБА_2 пояснень, які відсутні у матеріалах справи та які суперечать даним схеми ДТП щодо відстаней парканів від проїжджої частини вулиць Зеленої та Кібернетичної в с.Гатному, а тому зазначений доказ не може бути визнаний допустимим.

Посилання у протоколі про порушення ОСОБА_2 п.10.11 ПДР є недоречним, оскільки зазначена правова норма застосовується у разі відсутності регулювання черговості проїзду Правилами дорожнього руху, а в даному випадку водії мали б керуватися вимогами розділу 16 ПДР «Проїзд перехресть».

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу.

Оскільки на ОСОБА_2 накладається адміністративне стягнення, то з неї слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 січня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнути її до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275,6 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Р.Шроль