ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 212-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії КИ №0011592 від 14 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 14 жовтня 2015 року о 10 годині 30 хвилин в ПКіВ «Аврора» по вул. Микитенка в м. Києві розміщував у заборонених законом місцях агітаційні плакати на стовпах освітлення, чим порушив порядок розміщення агітаційних матеріалів та політичної реклами.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явився, про причини неявки не повідомив, а тому суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, ст. 256 КпАП України визначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, серед іншого, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості необхідні для вирішення справи.

Так, в судовому засіданні 04 листопада 2015 року ОСОБА_1 пояснив, що про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення дізнався вперше в суді, оскільки участі у агітаціях не брав. Крім того зазначив, що в протоколі наявний не його підпис, адреса проживання вказана батьків, а не його особиста, а також вказана не його дата народження, на підтвердження чого надав для огляду свій паспорт, копія якого долучена до матеріалів справи.

Після направлення матеріалів справи на дооформлення до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року, дані недоліки усунуті не були.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, більше того, коли він містить не вірні відомості стосовно особи, відносно якої складний.

Відомості, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, за своєю суттю є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 212-14 КУпАП, оскільки матеріалами справи його вини в скоєнні вищевказаного правопорушення не доведено.

Згідно положень пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

За таких обставин провадження по даному адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 212-14 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку із закриттям провадження судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст.7, ст.ст. 247, 251, 252, 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 212-14 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: