Справа № 758/2019/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини-керівника Департаменту з питань дотримання соціально-економічних та гуманітарних прав про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Каленське, Коростишевького району, Житомирської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, працює на посаді начальника Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, що за адресою: АДРЕСА_2,

за ч. 7 ст. 212-3 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до частини першої статті 19 цього Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

В порушення вищевказаних норм закону, ОСОБА_1, будучи службовою особою, працюючи на посаді начальника Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, 19 жовтня 2015 року за № 90-01/13-202/77634, не перевіривши всебічно доводи заявника ОСОБА_2 надав неповну відповідь.

Так, 30.09.2015 року гр. ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області із запитом, де висвітлив три запитання. Під № 3 було запитання « Як Ви можете стверджувати, що «в той день (1 квітня 2015 року) було більше 20 осіб у черзі», якщо у Вас немає номерків/системи управління відвідуваннями та я бачив лише ще одного клієнта біля кас?».

У відповіді ОСОБА_1, який є службовою особою Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області від 19 жовтня 2015 року за № 90-01/13-202/77634, ОСОБА_2 повідомлено, що відповідь на його питання у зверненні від 30 вересня 2015 року були викладені у листах Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області від 4 серпня 2015 року за № 13-202/11282, в якій вказано, що відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, що регулюють питання відомчої охорони Національного банку України, не передбачено видачу ідентифікаційних карток охоронникам та від 16 вересня 2015 року за № 13-202/13557, в якій зазначено, що з метою забезпечення належної безпеки об»єкта та цінностей внутрішніми документами щодо несення служби охороною визначено кількість відвідувачів біля каси продажу пам»ятних монет- не більше 3 (трьох) осіб, а черга до каси формується за межами Головного управління ( в той день в черзі перебувало більше 20 осіб). При цьому ОСОБА_1 не дав відповідь на питання № 3 звернення ОСОБА_2 від 30.09.2015 року, в якому вимагалось надати додаткову інформацію в обґрунтування твердження про кількість 20 осіб, які перебували в черзі.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у порушенні Закону України "Про звернення громадян" не визнав та пояснив, що в його діях, як начальника Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області (далі - Головне управління), відсутнє порушення, зафіксоване в Протоколі, щодо ненадання відповіді на питання № 3 звернення ОСОБА_2 від 30.09.2015.

Крім цього, пояснив, що лист ОСОБА_2 від 30.09.2015 містить лише коментарі на відповідь Головного управління від 16.09.2015 № 13-202/13557, надану за результатами його попереднього звернення від 21.08.2015. У листі від 30.09.2015 зазначено три пункти:

1) незгода з «політикою неідентифікування» охоронників;

2) зауваження, що охоронник не викликав «керівника департаменту»;

3) фраза «як Ви можете стверджувати, що «в той день (1 квітня 2015 року) було більше 20 осіб у черзі», якщо у Вас немає номерків/системи управління відвідуваннями та я бачив лише ще одного клієнта біля кас?».

Крім цього, пояснив, що зазначене звернення не містило жодного нового запитання порівняно з тими, порушувались у попередніх листах ОСОБА_2 та на які йому було надано вичерпні відповіді. Зокрема, відповідь на питання щодо ідентифікації охоронців та забезпечення їх форменим одягом було надано листами Головного управління від 16.09.2015 № 13-202/13557 (абзац 3) та від 04.08.2015 № 13-202/11282 (абзац 2): повідомлено, що вид, перелік і норми забезпечення форменним одягом охоронників відомчої охорони визначено в Інструкції з організації діяльності відомчої охорони Національного банку України, а також поінформовано, що відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, що регулює питання відомчої охорони, не передбачено видачу ідентифікаційних карток охоронникам; відповідь на претензії щодо невиклику керівника департаменту була зазначена у листі Головного управління від 16.09.2015 № 13-202/13557 (абзац 3): повідомлено, що при виникненні непорозуміння зі скаржником був викликаний керівник підрозділу охорони, який прибув до каси продажу пам'ятних монет, але автор звернення вже покинув територію Головного управління; у третьому пункті листа містилось питання (яке відноситься до риторичного), і фактично полягало у незгоді з відсутністю у Головному управлінні номерків/системи управління відвідуваннями та оспорено кількість відвідувачів біля каси продажу пам'ятних монет. Повідомив, що зазначене питання вже розглядалось, Головним управлінням вже надавалась відповідь на нього. Зокрема, у листі від 16.09.2015 № 13- 202/13557 було наголошено, що «з метою забезпечення належної безпеки об'єкта та цінностей внутрішніми документами щодо несення служби охороною визначено кількість відвідувачів біля каси продажу памятних монет - не більше 3 (трьох), а черга до каси формується за межами Головного управління (в той день у черзі перебувало більше двадцяти осіб». Також поінформовано, що інформація щодо режиму роботи каси з реалізації пам'ятних монет, переліку та видів монет у продажу щоденно розміщується у доступному для відвідувачів місцях. Додатково, на претензії щодо незгоди із системою управління реалізацією монет Головним управлінням листом від 04.08.2015 № 13-202/11282 повідомлено, що Головне управління діє у чіткій відповідності до вимог Інструкції про організацію виготовлення, випуску в обіг і реалізації пам'ятних монет та інвестиційних монет України, сувенірної продукції, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 30.05.2012 №213 (зі змінами).

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1-4), копію неофіційного перекладу звернення п. ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 23.10.2015 року, в якому він просить змусити Національний банк України виконати свої зобов»язання і накласти штраф за порушення Закону України « Про зверення громадян» ( а.с.5-6), копію звернення п. ОСОБА_2 до начальника Головного управління Національного банку України по м.Києву і Київській області п. ОСОБА_1 від 30.09.2015 року, в якому міститься три запитання: під №№ 1,2 та 3 (а.с. 7-8 ), копію відповіді Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, за підписом п. ОСОБА_1 № 90-1/13-202/77634 від 19.10.2015 року на звернення п. ОСОБА_2 від 30.09.2015 року, в якій вказано, що вичерпну обгрунтовану інформацію було надано листами Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області від 04.08.2015 року № 13-202/11282 та від 16.09.2015 року № 13-202/13557 у повному обсязі, відповідно до нормативних актів Національного банку України та повідомлено, що наступні листи аналогічного питання розгляду не підлягатимуть на підставі ч.2 ст.8 ЗУ « Про звернення громадян» ( а.с.9-10), копію відповіді начальника Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області п. ОСОБА_1 від 04.08.2015 року, в якій вказано, що відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України , що регулюють питання відомчої охорони Національного банку України, не передбачено видачу ідентифікаційних карток охоронникам. Крім цього, повідомлено, що відповідь на питання стосовно форменного одягу охоронників Національного банку України надано листом від 06.07.2015 року № 13-202/9845 та повідомлено, що під час реалізації пам»ятних монет банкам-дистрибюторам, банкам, фізичним особам, Головне управління діє у чіткій відповідності до вимог Інструкції про організацію виготовлення, випуску в обіг і реалізації пам»ятних монет та інвестиційних монет України, сувенірної продукції (а.с.13-14), копію відповіді начальника Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області п. ОСОБА_1 від 16.09.2015 року № 13-202/13557 на звернення п. ОСОБА_2 від 21.08.2015 року, в якій повідомлено, що вид, перелік і норми забезпечення форменим одягом охоронників відомчої охорони визначено відповідними нормативними документами Національного банку України. Крім цього, повідомлено, що під час виникнення непорозуміння було викликано керівника підрозділу охорони, який прибув до каси продажу монет, але п. ОСОБА_2 на території Головного управління вже не було. Крім цього, роз»яснено, що з метою забезпечення належної безпеки об»єкта та цінностей внутрішніми документами щодо несення служби охороною визначено кількість відвідувачів біля каси продажу пам»ятних монет- не більше 3 (трьох) осіб, а черга до каси формується за межами Головного управління ( в той день в черзі перебувало більше 20 осіб), роз»яснено право на виклик поліції, повідомлено про наявність інформації щодо тематики, технічних характеристик, строків уведення в обіг пам»ятних монет України на офіційній сторінці Національного банку України, повідомлено, що інформація щодо режиму роботи каси з реалізації пам»ятних монет, переліку та видів монет у продажу, щоденно розміщуються у доступному для відвідувачів місцях ( а.с.15-16), пояснення п. ОСОБА_1 та додаток до нього, в яких п. ОСОБА_1 вказує про відсутність в запиті п. ОСОБА_2 від 30.09.2015 року питання щодо порядку обліку клієнтів в приміщеннях Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, а тому і відсутня відповідь з цього питання ( а.с.17-18), суд встановив, що а ні лист Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області від 19 жовтня 2015 року за № 90-01/13-202/77634, а ні листи від 4 серпня 2015 року за № 13-202/11282 та від 16 вересня 2015 року за № 13-202/13557 не містять відповідь на питання № 3 звернення ОСОБА_2 від 30 вересня 2015 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в діях п. ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного:

Згідно ст.19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги. Як вбачається із відповіді п. ОСОБА_1 від 16.09.2015 року на звернення громадянина ОСОБА_2 від 21.08.2015 року, що охороною визначено кількість відвідувачів біля каси продажу пам»ятних монет- не більше 3 (трьох) осіб, а черга до каси формується за межами Головного управління ( в той день в черзі перебувало більше 20 осіб), тобто у зверненні стверджується про чергу більше 20 осіб. Отримавши вказану відповідь, 30.09.2015 року, в своєму черговому зверненні на лист № 13-202/13557 від 16.09.2015 року у п. 3 заявник задає запитання на підставі чого надано відповідь, що біля каси в той день в черзі перебувало більше 20 осіб. Таким чином ставить під сумнів обґрунтованість відповіді. Вказані твердження та запитання заявника всебічно перевірено не було, відповіді щодо обґрунтованості твердження про чергу в 20 осіб та про джерела такої інформації надано не було, а 19.10.2015 року заявнику повідомлено, що йому надавалась раніше інформація і відповіді по п.№ 3 його звернення, яке фактично містило нове твердження і новий запит, надано не було.

За таких обставин, суд вважає, що в порушення ст.19 Закону України «Про звернення громадян», розгляд заяви громадянина ОСОБА_2 від 30.09.2015 року був проведений не всебічно та доводи заявника не були перевірені в повному обсязі.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразились в порушенні норм, передбачених ст.19 Закону України «Про звернення громадян», щодо не всебічної перевірки звернення громадянина ОСОБА_2, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність - не встановлено.

Крім цього, судом встановлено, що вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинено більше трьох місяців тому, а саме: 19.10.2015 року.

Згідно ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), адміністративне стягнення за скоєння адмінправопорушення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У зв'язку з тим, що з часу вчинення даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.7 ст.212-3 КУпАП пройшло більше трьох місяців, провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. ч.7 ст.212-3 , п. 7 ч. 1 ст. 247 , 38 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити у зв'язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі оскарження постанови, відповідно до ст. 291 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови, відповідно до ст. 301 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій