П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля «Мітсубісі», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 19 грудня 2015 року в 05 год. 35 хв., будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючи автомобілем «Мітсубісі», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Львівській в м. Києві, в порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, мотивуючи це тим, що за кермом його автомобіля був не він, а його товариш - ОСОБА_3 У зв'язку з чим, апелянт звертає увагу, що в суді першої інстанції він подавав клопотання про допит як свідка останнього, проте суд відмовив йому в цьому.

Апелянт зазначає, що судом взяті до уваги лише показання працівників поліції, проте його було позбавлено можливості надавати докази, на підтвердження його невинуватості, а тому він вважає, що суд першої інстанції порушив принцип рівності перед законом, та допустив однобічність судового процесу.

Крім того, ОСОБА_2 вказує на те, що суд також не взяв до уваги того факту, що між ним та працівниками поліції виникла конфліктна ситуація, яка призвела до складання незаконного протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідка ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, суддя, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2, повно та всебічно дослідив всі докази, допитавши двох співробітників поліції, які виявили факт правопорушення, витребував та дослідив відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної служби ОСОБА_4, дослідив письмові докази, додані до протоколу.

Ця обставина спростовує доводи апелянта про допущену однобічність та неповноту при розгляді справи.

Відповідно до постанови судді, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується показаннями інспекторів патрульної служби ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної служби.

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді ОСОБА_2 стверджував, що за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, належним йому автомобілем «Мітсубісі», керував не він, а свідок - ОСОБА_3 Відтак, на його думку, він не був водієм, а тому вимоги інспектора пройти огляд на стан сп'яніння були незаконними.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи є необґрунтованими, оскільки вони не узгоджуються з дослідженими судом доказами, яким дана належна оцінка.

Як пояснив в апеляційному суді свідок ОСОБА_3, вранці 19 грудня 2015 року він сів за кермо автомобіля «Мітсубісі», та відвіз ОСОБА_2 від будинку, де він мешкає, до будинку, де проживає апелянт, де й залишив останнього біля шлагбауму при в'їзді у двір будинку, а сам пішов у своїх справах.

Апеляційний суд не приймає його показань як доказ невинуватості ОСОБА_2, оскільки свідок перебуває в дружніх стосунках з особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, є його колегою по професії, і в ніч з 18 грудня 2015 року на 19 грудня 2015 року вони разом відзначали своє професійне свято.

В той же час, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції правильно взяті до уваги та належно оцінені показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які є інспекторами патрульної служби, будь-яких стосунків з ОСОБА_2 не мають, а тому підстав не довіряти їх показанням немає.

Та обставина, що напередодні ці свідки зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_2 у зв'язку з порушенням ним Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не свідчать про наявність між ними неприязних стосунків, оскільки це стосувалось виключно виконання ними своїх службових обов'язків.

Отже, на підставі дослідження доказів, судом правильно встановлено, що до зупинки автомобіля «Мітсубісі», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, біля будинку, де мешкає ОСОБА_2, ним керував останній.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп'яніння.

Отже, ОСОБА_2 повинен був виконати вимоги інспектора патрульної служби пройти огляд на стан сп'яніння. Не виконавши це, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, з урахуванням вчиненого ним аналогічного правопорушення, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

В той же час, ухвалюючи таке рішення, суд вказав, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння. Як зазначив вище апеляційний суд, сама відмова від проходження огляду на стан сп'яніння утворює склад адміністративного правопорушення, незалежно від наявності ознак сп'яніння. Такий стан повинен бути об'єктивно підтверджений результатами тесту на відповідному приладі чи аналізу проведеного в медичному закладі. Оскільки ознаки алкогольного сп'яніння об'єктивно нічим не підтверджені, а посилання на це в постанові суду ніяк не впливає на наявність складу правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне виключити це з постанови суду.

Санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачене адміністративне стягнення для водіїв у виді позбавлення права керуванням транспортними засобами від двох до трьох років з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки з оплатним вилученням транспортного засобу, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції призначив занадто суворе стягнення.

Враховуючи дані про особу правопорушника ОСОБА_2, а також обставини вчиненого ним правопорушення, в результаті якого не настало ніяких негативних наслідків та не створена була небезпека для інших осіб, апеляційний суд вважає за можливе призначити йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Саме таке адміністративне стягнення буде достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчинення нових правопорушень

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаним винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, змінити, та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Виключити з постанови суду вказівку про наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун