Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю захисника ОСОБА_3, особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року щодо

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, уродженки Донецької області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Жагань, Польща, що проживає за адресою: АДРЕСА_2

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.01.2016 року на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Цією ж постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою 26 листопада 2015 року о 14 годині 30 хвилин на перехресті пр-ту П.Григоренка та вул. А. Ахматової в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Протоколи про адміністративне правопорушення складено щодо обох учасників ДТП.

Як встановив суд, ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. А. Ахматової від вул. Тростянецької на зелений сигнал світлофора, на перехресті з пр-том П. Григоренка повернула ліворуч та зупинилася на проїзній частині пр-ту П. Григоренка, щоб у подальшому продовжити рух прямо. При цьому ОСОБА_5 порушила вимоги п.п.10.1, 16.12 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), оскільки перед початком руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, на перехресті рівнозначних доріг не дала ____________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/225/2016 Постанова винесена суддею Трусовою Т.О.

Категорія: ст.124 КУпАП

дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що наближався праворуч, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Одночасно з цим, прийшовши до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у порушенні вимог п.12.1 ПДР, про що складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведена, суд закрив провадження в справі щодо нього на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки її пояснення про те, що ОСОБА_4 рухався на заборонний сигнал світлофора і перевищив швидкість, суд не взяв до уваги, а, навпаки, за відсутності доказів визнав її винною. Вказує, що схема місця ДТП, яка є невід'ємним додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, складена з порушенням вимог розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року. Так, на схемі не зображено розподільні смуги, тротуари, не зафіксовано у повній мірі розташування світлофорів і зображено знак "Дати дорогу", який там відсутній, а на зворотному боці не зазначено порушення пункту ПДР. Тому вважає, що і протокол про адміністративне правопорушення, і схема складені з порушенням вимог закону. Також зауважує, що суд вийшов за межі своїх повноважень, встановивши в її діях порушення вимог п.16.12 ПДР, оскільки даних про це ні протокол, ні матеріали справи не містять.

На переконання ОСОБА_5, суд об'єктивно не з'ясував обставини справи, не навів у постанові мотиви відхилення доказів, на які вона посилалася, не призначив експертизу, хоча зобов'язаний був це зробити, і порушив її право на захист, оскільки за наявності завчасно поданого клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням захисника на лікарняному суд прийняв рішення, чим позбавив її можливості заявити клопотання про призначення експертизи.

З огляду на викладені обставини просить постанову судді скасувати і направити справу на новий судовий розгляд.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_3 повністю підтримала викладене в апеляційній скарзі і просила її задовольнити. ОСОБА_4 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, а також дав додаткові пояснення з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а так само про відсутність у діях ОСОБА_4 складу вказаного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Дані про порушення ОСОБА_5 вимог п.10.1 ПДР, які виразилися в тому, що вона 26 листопада 2015 року о 14 годині 30 хвилин на перехресті пр-ту П. Григоренка та вул. А. Ахматової в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1 перед початком руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою на те особою, схемі місця ДТП, поясненнях ОСОБА_4

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_4 26 листопада 2015 року о 14 годині 30 хвилин він, керуючи автомобілем "Opel", рухався по вул. А. Ахматової у середній смузі на зелений сигнал світлофора, швидкість при цьому не перевищував. В цей час ОСОБА_5, яка керувала автомобілем "Peugeot" на пр-ті П. Григоренка, виїхала на перехрестя, не переконавшись у безпеці, та не дала дорогу його автомобілю, що наближався до неї з правої сторони, внаслідок чого сталося зіткнення.

Пояснення ОСОБА_4 суд першої інстанції правильно поклав в обґрунтування своїх висновків, оскільки вони є послідовними і узгоджуються з доказами в справі, зокрема, схемою місця ДТП (а.с.3).

Відповідно до схеми зіткнення сталося на перехресті вул. А. Ахматової - пр-ту П. Григоренка в той час, як автомобіль "Opel" під керуванням ОСОБА_4 рухався в середній смузі по вул. А. Ахматової. Внаслідок пригоди в автомобілі, яким керувала ОСОБА_5, пошкоджено передній бампер, капот, ліве та праве переднє крило, радіатор, передні фари, передні лонжерони, двигун, в автомобілі ОСОБА_4 - задні та передні ліві двері, ліве дзеркало, капот, передній бампер, ліве переднє крило, ліва передня стійка, ліве переднє колесо, лівий передній покажчик повороту і фара.

На схемі місця ДТП зображені розподільні смуги відповідно до наявної дорожньої розмітки, тротуар, зафіксовано розташування світлофорів, що спростовує доводи в апеляційній скарзі про протилежне. Твердження ОСОБА_5 про відсутність на перехресті знаків пріоритету, зокрема, знаку "Дати дорогу", не відповідають дійсності, оскільки з долучених ОСОБА_4 до матеріалів справи світлин вбачається, що на вказаному перехресті встановлено дорожні знаки, в тому числі, знак "Дати дорогу" (по ходу руху ОСОБА_5) та "Головна дорога" (по ходу руху ОСОБА_4).

Крім того, обидва учасники пригоди знайомилися із схемою і підписали її без застережень.

Водночас, слід зауважити, що наявність чи відсутність вказаних знаків не може довести чи спростувати винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки регулювання дорожнього руху на вказаному перехресті здійснюється, в першу чергу, за допомогою світлофорів.

Відсутність же на зворотному боці схеми місця ДТП даних порушення пункту ПДР не можуть бути підставою для визнання доказу недопустимим, тим більше, що вказаний пункт зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_5

Оскільки вказаними доказами спростовуються дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 про те, що він не обрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, суддя правильно не взяв до уваги вказаний протокол.

Пояснення ОСОБА_5, надані суду першої інстанції у письмовому вигляді, правильно відкинуті судом.

Відповідно до вказаних пояснень ОСОБА_5, рухаючись по вул. А. Ахматової, повернула ліворуч на перехресті з пр-том Григоренка і зупинилася, щоб дати дорогу автомобілям, що рухалися по вул. А. Ахматової у зустрічному напрямку. Коли автомобілі зупинилися на заборонний сигнал світлофора і ввімкнувся зелений сигнал для транспортних засобів що рухалися про пр-ту Григоренка, розпочала рух. Зіткнення сталося внаслідок того, що водій автомобіля "Opel" на великій швидкості виїхав на перехрестя з правої сторони відносно неї на заборонний сигнал світлофора.

Зазначені ОСОБА_5 обставини повністю спростовуються викладеними раніше доказами.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на суперечливість пояснень ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7

У поясненнях працівникам УПС МВС України в м. Києві відразу після пригоди ОСОБА_5 та свідок зазначали, що коли вона розпочала рух через перехрестя, транспортні засоби, що рухалися по вул. А. Ахматової, тобто перпендикулярно, зупинилися в двох смугах, і автомобіль попереду неї встиг проїхати перехрестя. В той же час у письмових поясненнях та апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає про рух автомобіля під керуванням ОСОБА_4 у середній смузі (проїзна частина поділена на три смуги для руху в одному напрямку), тобто в другій смузі, транспортні засоби в якій, за первинними її поясненнями, зупинилися, а про автомобіль, який нібито рухався попереду, нічого не вказує.

У місці зупинки ОСОБА_5 на перехресті світлофор відсутній, а тому її твердження про рух ОСОБА_4 на заборонний сигнал світлофора з великою швидкістю базуються виключно на суб'єктивному сприйнятті, виходячи із спостереження за дорожньою обстановкою, розташування її транспортного засобу після контакту та довжини гальмівного шляху автомобіля "Opel", яка становить 10,3 метри і не може свідчити про перевищення ним швидкості.

Отже, посилання в апеляційній скарзі на те, що пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_4 вимог ПДР, є надуманими, оскільки таких даних справа не містить.

Таким чином обставини справи суддею місцевого суду встановлені повно і об'єктивно, що спростовує доводи в апеляційній скарзі, і наявні докази свідчать про те, що суддя дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і відсутність у діях ОСОБА_4 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнення на ОСОБА_5 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення права ОСОБА_5 користуватися юридичною допомогою адвоката, передбаченого ст.268 КУпАП, оскільки суд не задовольнив її клопотання про перенесення розгляду справи за станом здоров'я захисника ОСОБА_3, є слушними.

Однак ця обставина не може бути підставою для скасування постанови суду та направлення справи на новий судовий розгляд. Тим більше, що прийняття такого рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ч.8 ст.294 КУпАП не входить до повноважень суду апеляційної інстанції.

При розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_5 отримала можливість реалізувати свої права, і захисник брала участь у розгляді справи. Однак іншими правами, зокрема, брати участь у судовому розгляді, заявляти клопотання, в тому числі про призначення експертизи ОСОБА_5 скористатись не побажала.

Разом з тим, висновки суду про порушення ОСОБА_5 вимог і п.16.12 ПДР, які знаходяться в причинному зв'язку з ДТП та її наслідками, є помилковими, оскільки вказаною нормою встановлено правила проїзду нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг, у той час як дана дорожньо-транспортна пригода сталася на регульованому перехресті, на якому встановлено знаки пріоритету. До того ж, протокол про порушення ОСОБА_5 вимог п.16.12 ПДР не складався, про що ОСОБА_5 обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді - зміні шляхом виключення з неї висновків про порушення ОСОБА_5 вимог п.16.12 ПДР.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2016 року, якою на ОСОБА_6 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 /двадцяти п'яти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 /чотириста двадцять п'ять/ гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, змінити.

Виключити з мотивувальній частині постанови судді висновки про порушення ОСОБА_5 вимог п.16.12 Правил дорожнього руху України.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн