Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/162/2016
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Цією ж постановою суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді, 31.10.2015 року о 02 год. 25 хв. ОСОБА_2, знаходячись в автомобілі «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1, та здійснюючи висадку пасажирів у дворі будинку АДРЕСА_2, не проконтролював дії пасажира і не переконався, що це не створить небезпеки чи перешкоди для руху іншого транспорту, через що відкриття задньої двері спричинило зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням уточнень, внесених під час її розгляду, просить постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що рішення судді є упередженим, не вмотивованим, а відтак - незаконним, оскільки воно не ґрунтується на законі та не відповідає КАС України, Конституції України.

Зокрема, як вважає скаржник, суддя не прийняла до уваги пояснення свідків та його, ОСОБА_2, пояснення про те, що його машина знаходилася у дворі, стояла збоку проїзної частини, не рухалася, а водій таксі ОСОБА_3, при в'їзді до двору значно перевищив швидкість та не врахував відстань до стоячої машини, проїхавши в декількох сантиметрах від неї.

Крім того, суддя не звернула увагу на його, ОСОБА_2, заперечення про які він власноручно зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, а також на те, що працівниками патрульної поліції не були опитані свідки пригоди, зокрема пасажири обох автомобілів.

Відтак, на думку скаржника, постанова судді є необ'єктивною з наведених вище причин, а також через те, що суддя не повідомила про причини відсутності під час судового розгляду іншого учасника ДТП та чи мала вона конкретні докази його, ОСОБА_2, вини та докази невинуватості іншого учасника пригоди.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримку поданої ним апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як передбачено диспозицією ст. 124 КУпАП, вона встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, в даному випадку на встановлений порядок безпеки дорожнього руху, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2015 року серія АП2 № 325505, який було складено щодо ОСОБА_2, а також постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, останній своїми діями порушив п. 1.5. Правил дорожнього руху, в якому зокрема зазначається дослівно:

«Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.»

Вказана норма є загальною і стосується не лише водіїв, а всіх учасників дорожнього руху та інших осіб, а тому її невиконання, без зазначення інших порушень Правил дорожнього руху, які стали безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було спричинено пошкодження транспортних засобів, не може служити підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Зокрема, обставини ДТП, які наведені в постанові судді та наявні в матеріалах справи докази, не давали суду підстав для висновку, що причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв автомобілів «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 та «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 стало порушення водієм автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_2 вимог п. 1.5. Правил дорожнього руху.

Навпаки, за умови всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин цієї справи, враховуючи пояснення ОСОБА_2 про те, що в момент ДТП його автомобіль знаходився в нерухомому стані та стояв у дворі біля під'їзду будинку, де він висаджував пасажирів, суд мав можливість переконатися в тому, що ймовірною причиною даної пригоди могло бути не тільки порушення водієм автомобіля «Шкода Октавія» ОСОБА_2 вимог п. 15.3 Правил дорожнього руху, яким забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, а й порушення пасажирами вказаного автомобіля підпункту «б» п. 5.3. цих Правил, відповідно до якого пасажирам забороняється відчиняти двері транспортного засобу, не переконавшись, що він зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі.

Разом з тим, суд не тільки не вжив заходів для встановлення обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийняття законного рішення, а й не звернув уваги на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка його складала, не встановила дійсних обставин дорожньо-транспортної пригоди та не вказала спеціальної норми або норм Правил дорожнього руху, порушення яких стали дійсною причиною пригоди та потягли за собою пошкодження транспортних засобів.

З огляду на вищенаведене, суддя взагалі не мав будь-яких підстав для постановлення рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, який було направлено до суду, за своїм змістом не відповідав вимогам закону, зокрема вимогам ст. 256 цього Кодексу.

За таких обставин, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною вище статтею, через те, що матеріали адміністративної справи, перш за все протокол про адміністративне правопорушення, не містять в собі фактичних даних, які б могли бути визнані необхідними та достатніми для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 рокущодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Дігтяр І.Р.