П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 р. Справа №607/2847/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 29 лютого 2016 року близько 20 години 00 хвилин, за місцем свого проживання у житловому будинку по вулиці Миру № 14 в селі Біла Тернопільського району Тернопільської області вчинив насильство в сімї відносно своєї баби ОСОБА_2, застосовував ненормативну лексику, чинив на неї моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою.

У судовому засіданні ОСОБА_1, пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав частково.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_1, його винуватість у вчиненому правопорушенні доведена:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ТЕ № 008214 від 03 березня 2015 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 29 лютого 2016 року близько 20 години 00 хвилин, за місцем свого проживання у житловому будинку по вулиці Миру № 14 в селі Біла Тернопільського району Тернопільської області, вчинив скандал зі своєю бабою ОСОБА_2, під час якого застосовував ненормативну лексику, погрожував фізичною розправою;

-висновком про результати розгляду звернення ОСОБА_2 від 04 березня 2016 року, яким установлено, що 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 вчинив насильство в сімї відносно своєї баби ОСОБА_2;

-заявою ОСОБА_2, згідно з якою вона просить вжити заходів до її внука ОСОБА_1, який 29 лютого 2016 року вчинив скандал із нею, під час якого застосовував ненормативну лексику, погрожував фізичною розправою, шарпав руками за її одяг;

-рапортом інспектором поліції від 02 березня 2016 року, з якого слідує, що ОСОБА_2 звернулася в правоохоронні органи із проханням вжити заходів до її внука ОСОБА_1, який 29 лютого 2016 року вчинив скандал за місцем їх спільного проживання, під час якого застосовував ненормативну лексику, погрожував фізичною розправою;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02 березня 2016 року, згідно з яким її внук ОСОБА_1 29 лютого 2016 року вчинив скандал, в ході якого застосовував ненормативну лексику, чинив на неї моральний та психологічний тиск, погрожував фізичною розправою, шарпав її за одяг;

-письмовим поясненням ОСОБА_1 від 02 березня 2016 року, згідно з яким він частково погодився з обставинами вчиненого правопорушення та пояснив, що в них з його бабою ОСОБА_2 виник скандал.

Зазначені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним насильства в сім'ї є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні порушення вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Однак, зважаючи на характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 примирився з потерпілою, зокрема ОСОБА_2 в суді пояснила, що конфлікт між ними вичерпаний, вони дійшли спільної згоди, порозумілися, у звязку з чим просила не застосовувати до її внука ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд приходить до переконання, що вчинене правопорушення є малозначним. Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. За вказаних обставин суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя