Справа № 578/258/16-п
провадження № 3/578/98/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2016 року суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля адміністративну справу стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 сумської області, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце паспортної реєстрації с. Новоолександрівка Красноармійського району Донецької області, працездатного не працюючого, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

права, передбачені ст. 268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, роз'яснені, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 лютого 2016 року серія СУ № 004884, громадянин ОСОБА_1 9 лютого 2016 року близько 20.00 год. по вул. Жовтневій, буд. 47 в смт. Краснопілля Краснопільського району Сумської області за спільним місцем мешкання вчинив сварку зі своїм братом ОСОБА_2, у ході якої висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою, завдавши шкоди його моральному здоровю.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 надав пояснення, що дійсно за обставин, викладених у протоколі, сварився з братом ОСОБА_2, який приїхав у гості до матері ОСОБА_3, на грунті побуту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Згідно положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП, зокрема, зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Цих вимог закону інспектором поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, в якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серія СУ № 004884 стосовно ОСОБА_1, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,заяву ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та Висновок за результатами її розгляду, усього на 8 арк.

Як убачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про свідків, проте наявні письмові пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4

Згідно ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, може бути опитаний, відповідно до вимог ст. 272 КУпАП.

Цих вимог закону компетентною особою Відділу поліції при оформленні адміністративного матеріалу дотримано не було.

З заявою до начальника Краснопільського ВП Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності звертався ОСОБА_2, проте в протоколі його правовий статус не визначений.

Згідно пояснень ОСОБА_2, записаних зі слів ст. інспектором Краснопільського ВП Дмитренко О.Ю., мати ОСОБА_3 варила холодець в печі, а ОСОБА_1 поліз до труби пічного опалення підкидати дров. Його прохали не заважати, на що останній почав вчиняти сварку, при цьому висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2, на зауваження не реагував, що і стало підставою виклику поліції /ас. 5/.

В диспозиції ст. 173-2 ч. 1 КУпАП йдеться мова про настання певних наслідків як обов'язкову ознаку об'єктивної сторони, передбаченого цією статтею складу правопорушення - можливість заподіяння чи заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого внаслідок вчинення насильства.

Разом з тим, ознаки правопорушення, про що зазначено у протоколі, не відповідають змісту диспозиції ч.1 ст.173-2 КупАП.

З огляду на викладене, в матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 насильства в сім'ї, наслідків у вигляді завдання шкоди психічному чи фізичному здоров'ю потерпілого не міститься.

Наявний Рапорт інспектора чергової частини Краснопільського ВП Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області відповідно до ст. 251 КУпАП, не є доказом.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобовязать щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшла до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.173-2 КУпАП, у зв'язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, у порядку ст. 40-1 КУпАП підстави для звернення судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.40-1, 245, 247, 252, 268, 269,272, 283 285, 287, 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Сумської області, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар