1Справа № 335/3557/15-п 3/335/1/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

представників потерпілого ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ПП «Фараон Буд», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

10 квітня 2015 року о 17:15 год. у м. Запоріжжя по вул. Г. Сталінграду, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_1 на перехресті з вул. Українською при початку руху водій ОСОБА_5, у порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «HYUNDAI», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не вважає себе винним у скоєні ДТП, зазначивши, що у вказаний день та час він керував автомобілем «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_1, рухався по вул. Г. Сталінграду, де на перехресті з вул. Українською зупинився на червоний сигнал світлофору, ліворуч від нього зупинився ще один автомобіль. Після того як загорівся зелений сигнал світлофору, він включив передачу та почав рух. Раптом зявився на великій швидкості автомобіль «HYUNDAI», державний номер НОМЕР_2, чорного кольору, який скоїв зіткнення з його автомобілем. Водій цього автомобіля ОСОБА_6 після ДТП пояснював, що рухався на жовтий сигнал світлофора. Також зазначив, що ДТП було скоєне у світлий час доби, покриття дороги було сухий асфальт, дорога мала три смуги для руху, він рухався у середній смузі, перед світлофором зупинявся перед стоп-лінією. Транспортний засіб, яким він керував, був у справному стані. Момент виникнення небезпеки побачив після того, як виїхав на перехрестя та побачив чорний автомобіль. Він застосовував екстрене гальмування, машину змістило праворуч, відстань з початку гальмування до зупинки приблизно 1-2 метри. Видимість була нормальна. На передньому пасажирському сидінні в його автомобілі знаходився пасажир ОСОБА_7, який також бачив ДТП. Вважає, що оскільки він рухався на зелений сигнал, то не повинен був впевнюватись у безпеці. Автомобіль потерпілого рухався з боку вул. Набережна на пр. Леніна на червоний сигнал, швидкість не знижував, швидкість була більше 60 км/год. Пояснив, що до того, як опинитися на цьому перехресті, він проїхав перехрестя з вул. Запорізька, спускався з пр. Леніна, на який колір перетинав ці перехрестя не памятає. Також ОСОБА_1 були надані письмові пояснення суду, які знаходяться в матеріалах справи.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 10 квітня 2015 року о 17:15 год. він керував автомобілем «HYUNDAI GRANDEUR», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався зі швидкістю 40-50 км/год перетинав перехрестя вул. Г. Сталінграду та вул. Української в м. Запоріжжя на зелений сигнал світлофору, впевнившись у безпеці. Перетинаючи перехрестя він бачив праворуч автомобіль «HYUNDAI GETS» жовтого кольору, який стояв на світлофорі по вул. Г. Сталінграду, із-за якого на швидкості до 60 км/год раптово виїхав автомобіль «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, що і скоїв зіткнення з його автомобілем. З метою уникнення ДТП він застосував екстрене гальмування, повернув кермо ліворуч, чим уникнув зіткнення з іншим автомобілем «Мерседес». В автомобілі спрацювала система АБС, у звязку із чим автомобіль не залишив слідів гальмування на дорозі. Пояснив, що покриття дороги було сухе асфальтоване, ширина дороги 3 смуги, він рухався у середній смузі в напрямку знизу-вверх під ухилом. На самому перехресті ухилів немає. Попереду нього рухався ще один автомобіль. Дорога має відповідну дорожню розмітку, стоп-лінію. Його автомобіль був у справному технічному стані, без пасажирів та вантажу. Видимість була нормальна. Місце зіткнення знаходилось на відстані 35м від стоп-лінії. Зіткнення прийшлось у напрямку двері та переднього правого крила його автомобіля. Небезпеку побачив через 2 секунди після виїзду на перехрестя. Після того, як він пересік стоп-лінію до моменту зіткнення пройшло 3 секунди. Після ДТП до нього підійшов водій автомобілю «ВАЗ 21093», пояснив, що поспішав на автовокзал, проїхав на жовтий сигнал, та запропонував скласти європротокол, на що він не погодився та викликав працівників ДАІ. Пояснив, що до цього перехрестя інших перехресть не перетинав, оскільки виїхав з двору та повернув ліворуч.

Також під час судового розгляду справи судом був допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8, який пояснив, що в нього з ОСОБА_5 гарні стосунки, він його знає як волонтера. Він знаходився у автомобілі ОСОБА_1 під час ДТП 10 квітня 2015 р. на передньому пасажирському сидінні. У час подій вони рухались з мінімальною швидкістю тільки тронувшись на зелене світло, та в них з лівого боку на перехресті врізався автомобіль «HYUNDAI» чорного кольору. Після ДТП їх автомобіль знесло в лівий бік на зустрічну смугу, за перехрестям праворуч, тобто паралельно тій смузі, по якій рухався автомобіль «HYUNDAI». Видимість була нормальна, дорожнє покриття сухий асфальт. Після ДТП потерпілий вибачився та визнав свою вину, однак після приїзду свого батька він змінив показання. Пояснив також, що водій ОСОБА_1 не відволікався. Світлофор працював, коли вони підїхали до перехрестя горів червоний сигнал, вони зупинились на середній смузі, ліворуч стояв інший автомобіль, та після того як загорівся зелений вони почали рух. Автомобілі, що знаходились перпендикулярно до їх напрямку руху, стояли. Зліва направо їхав автомобіль «HYUNDAI» чорного кольору зі швидкістю більше 60 км/год. Він його побачив десь за 10-15 метрів до зіткнення. Вони їхали зі швидкістю максимум 30 км/год. З моменту початку руху до зіткнення пройшли лічені секунди. В момент ДТП ОСОБА_5 застосував гальмування та почав ухилятись від зіткнення, повертаючи автомобіль. Внаслідок ДТП було пошкоджено ліве крило автомобіля.

10 квітня 2015 р. у відношенні ОСОБА_1 працівником ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП, в якому констатовано порушення останнім пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, при розгляді даної справи суд, вирішуючи питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, виходить саме з того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено саме щодо порушення ОСОБА_1 пункту 10.1 Правил дорожнього руху України.

Тому, пояснення учасників процесу, та докази по справі, що стосуються порушення ОСОБА_1 інших пунктів Правил дорожнього руху України виходять за межі судового розгляду в даній справі, а тому не підлягають оцінці судом.

Постановою суду від 19 червня 2015 р. у справі за клопотанням учасників процесу було призначено комплексну авто-технічну та транспортно-трасологічну експертизу, на вирішення якої судом було поставлено 18 питань, які були узгоджені між учасниками процесу. Проте, висновок експерта суд оцінює також в межах судового розгляду, відкидаючи пояснення та заперечення щодо цього висновку учасників процесу, які меж судового розгляду не стосуються.

Так, відповідно до висновку експертизи, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. проф. Бокаріуса, № 7373/12234 від 2 лютого 2016 р., який надійшов до суду 18 лютого 2016 р., в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-21093 ОСОБА_1 не відповідали, у тому числі, вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, та знаходилися в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (див. відповідь на питання № 17, 18). З дослідницької частини висновку експерта щодо питань № 17,18 вбачається, що технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія ОСОБА_1 визначалась, у тому числі, й шляхом виконання ним п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру (арк. справи 233 том 2).

Заперечуючи проти цього висновку експертизи як доказу винуватості ОСОБА_1, він та його захисник зазначали про те, що цей висновок є неповним, необґрунтованим та таким, що суперечить іншим обставинам справи. Заперечення стосувались відповіді експертом на питання 46, 712. Щодо відповідей на питання № 17, 18, які безпосередньо стосувались меж розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисник ґрунтовних заперечень суду не надавали.

Також суд враховує і те, що висновок експертизи не суперечить іншим матеріалам справи, зокрема, висновку авто технічного дослідження механізму ДТП № 51 від 26 травня 2015 р. (арк. справи 95108) і висновку експертного дослідження Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 27 травня 2015 р. № 3-15 (арк. справи 9193 том 1), які хоча і не можуть бути покладені в основу висновків суду, але підлягають оцінці в межах розгляду справи, оскільки долучались до матеріалів справи в ході судового розгляду.

Таким чином, судом не можуть бути взяті до уваги показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_8, які стосувались меж розгляду даної справи, оскільки вони суперечать висновку комплексної авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи, протоколу про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, що є додатком до цього протоколу. Суд в даному випадку покладає висновок експертизи в основу постанови, оскільки питання, які були поставлені перед експертом, у тому числі, і з приводу наявності причинно-наслідкового звязку дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, із наслідками, що настали, вимагають спеціальних знань, якими ані ОСОБА_1, ані свідок ОСОБА_8 не володіють. Крім того, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_8, оскільки він є знайомим ОСОБА_1, та пояснював у судовому засіданні, що має з ОСОБА_1 гарні стосунки.

Суд також вважає необґрунтованим посилання захисника ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним та допустимим доказом по справі з тих підстав, що в ньому не були зазначені всі пункти порушень Правил дорожнього руху України, які встановив експерт в своєму висновку, оскільки співробітник ДАІ також не володіє спеціальними знаннями, а при реєстрації події ДТП учасники події не заявляли клопотань про залучення експерта чи спеціаліста, який б міг провести дослідження обставин події одразу після її настання.

Судом було вжито заходів з метою виклику особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, до судового засідання, але згідно з листом начальника ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя Е.А. Марченка та рапорту ст. ІСОМ ДТП ВДАІ з обслуговування міста Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9, особа, яка складала протокол та інші матеріали за фактом ДТП від 10 квітня 2015 р. ОСОБА_10 в органах ОВС на теперішній час не працює (арк. справи 145, 149 том 1).

На перехресті вул. Г. Сталінграду та вул. Українська в м. Запоріжжя були відсутні засоби відеозйомки (арк. справи 144 том 1).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, які знаходилися у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої автомобілі отримали пошкодження.

Беручи до уваги вищевикладене, суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідка, дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення з доданою схемою ДТП, письмові пояснення порушника та потерпілого, висновки щодо результатів медичного огляду на стан спяніння, фототаблицю, страхові поліси, висновок експертизи та ін. матеріали), оцінивши надані докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Проте, враховуючи, що дане правопорушення не є триваючим, вчинене 10 квітня 2015 р., і на даний час сплили строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначені статтею 38 КУпАП, доходжу висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Оскільки положеннями статтей 40, 40-1 КУпАП не передбачено можливості стягнення з винної особи витрат за проведення експертизи в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне розяснити потерпілому його право заявити ці вимоги у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 124, 247, 248, 251, 280 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Шалагінова