05.04.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
cправа №533/297/16-п
провадження №3/533/123/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі

головуючого суді ОСОБА_1,

за участі

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

секретаря судового засідання Гордієнко О.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Козельщинського ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає окремо, групи інвалідності не має, тяжких хронічних захворювань не має, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності притягувався:

1)Постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.07.2015 року за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн;

ВСТАНОВИВ:

19.03.2016 року близько 22 годин 45 хвилин у с.Нова Україна Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2101 державний номерний знак 387-63НА з ознаками алкогольного спяніння, однак від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину свою визнав повністю та щиро розкаявся, викладені факти в протоколі не заперечував. Пояснив, що водійського посвідчення не мав та не має. Керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, тому і відмовився від проходження огляду. Автомобіль не є його власністю.

Крім визнання вини ОСОБА_2, його вина у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом серії АП2 № 163690 про адміністративне правопорушення від 19.03.2016 року (а.с.2), відеозаписом (а.с.1), постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.07.2015 року.

Обираючи вид стягнення, суддя визнає обставиною, що помякшує відповідальність, щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Санкцією ч.2 ст.130 КУпАП передбачено єдиний вид стягнення для осіб, які не є водіями адміністративний арешт.

Перешкод для застосування адміністративного арешту, передбачених ст.32 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що керування джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного спяніння в межах населеного пункту загрожує життю та здоровю громадян, вчинене ОСОБА_2 повторно протягом року, застосування адміністративного арешту є пропорційним до тяжкості правопорушення та особи, яка його вчинила, та є необхідним у демократичному суспільстві з метою захисту громадянського порядку, життя та здоровя громадян, виховання ОСОБА_2 у дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Суд вважає за неможливе застосування ст.326 КУпАП України, яка передбачає негайне виконання постанови суду про адміністративний арешт, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП ця постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.3 ст.294 КУпАП місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Відповідно до ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Швидка проти України» (заява №17888/12, 30.10.2014 року) Європейський суд зазначив, що апеляційна скарга заявниці на постанову про накладення на неї адміністративного стягнення не зупинила виконання судового рішення і накладене стягнення було застосовано невідкладно (адміністративний арешт). Хоча це відповідало положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення, Європейський суд вважає незрозумілим, як такий перегляд в порядку апеляційного провадження після відбуття заявницею призначеного їй покарання міг ефективно виправити недоліки рішення суду першої інстанції. У звязку з цим Європейським судом було встановлено порушення статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Таким чином, реалізація права на апеляційне оскарження цієї постанови ОСОБА_2 не може бути визнано ефективною при негайному виконанні постанови.

Суд не вбачає підстав для застосування оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки ОСОБА_2 не є його власником.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 24, 40-1, 276-280, 283, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Копію постанови для виконання в частині адміністративного стягнення направити до Козельщинського ВП ГУ НП в Полтавській області.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Лизенко