справа № 488/89/16-п
провадження № 3/488/142/16
П О С Т А Н О В А

16.02.2016 року

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Коротков Т.В., за участю секретаря Безхмельнициної О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Миколаєві області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, працює касиром, мешкає за адресою: Миколаївська область, Доманівський район, смт. Доманівка, 56400, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за скоєння правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В

26.12.2015 року приблизно о 19:10 годині водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ISUZU ASKA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по вулиці Самойловича в місті Миколаєві з ознаками алкогольного спяніння запах алкоголю з порожнини рота, у звязку з чим, йому було запропоновано пройти аналіз за допомогою газоаналізатору „Драгер на місці та проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі. ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків від проходження аналізу за допомогою газоаналізатору „Драгер на місці та проходження медичного огляду в установленому законом порядку.

Правопорушник ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, однак в судове засідання не зявився.

Провина ОСОБА_1 підтверджуються відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 127716 від 26.12.2015 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 26.12.2015 року, в яких вказані особи підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в установленому законом порядку.

Надавши оцінку представленим доказам, суддя находить доказаною вину ОСОБА_1 у скоєні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

При визначені виду та розміру адміністративного стягнення, суддя, на виконання статті 33 КУпАП України, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд враховує, що санкцією частини 1 статі 130 КУпАП України передбачене, в тому числі, найсуворіше стягнення, що може бути призначене правопорушнику адміністративний арешт. На думку суду, це свідчить про особливу небезпеку вказаного правопорушення як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху. Вивченням особи правопорушника встановлено, що він є повнолітнім, працює касиром. Інших відомостей про правопорушника суд не надано, тому суд приймає рішення на підставі досліджених матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи 18.02.2014 року правопорушник був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та йому було призначене судом стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3.400,00 гривень, на даний час вважається таким, що не притягувався до відповідальності, оскільки з моменту вчинення останнього правопорушення пройшло більше року.

Водночас, суд не може ігнорувати той факт, що ОСОБА_1 не зробив для себе правильних висновків щодо неприпустимості вчинення подібних порушень, що на думку суду переконливо свідчить про неможливість застосування до правопорушника такого виду стягнення, як штраф, оскільки відповідно до статті 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Вочевидь, ця мета може бути досягнута при застосуванні лише більш суворого стягнення, ніж штраф. Окрім того, суд зазначає, що статтею 32 КУпАП України передбачено, що адміністративний арешт застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень. У матеріалах провадження відсутні докази того, що існує необхідність застосування настільки суворого адміністративного стягнення. Таким чином, єдиним видом стягнення, що може бути застосоване до правопорушника, на думку суду, є позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому суд враховує, що посвідчення водія не було вилучене у правопорушника при складанні вищевказаного протоколу, оскільки ОСОБА_1 відмовився передати посвідчення водія для вилучення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, суд стягує з правопорушника судовий збір у розмірі 275,60 (двісті сімдесят п'ять гривень шістдесят копійок).

Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 (двісті сімдесят п'ять гривень шістдесят копійок) на користь (р/р 0004, одержувач: державний бюджет Корабельного району міста Миколаєва, код класифікації доходів 22030001, Банк: ГУДКСУ у Миколаївській області, , МФО: 826013).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Коротков