Провадження № 33/783/145/16 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2016 року

ОСОБА_1, 27 березня

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за

адресою: вул. Варшавська, 56/15, м. Львів,

зареєстрованого за адресою: вул. ОСОБА_3,

25/51, м. Львів,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він о 18 год. 45 хв. 28 листопада 2015 року в м. Львові по вул. Варшавській керував транспортним засобом марки «Пежо», д.н.з. «ВС 5592 СІ» в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.п.2.9а, 2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а справу закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова судді є незаконною, у звязку із неправильним застосуванням закону та недотримання вимог ст.ст. 7, 245, 252 КУпАП. Зазначає, що суд в обґрунтування прийнятого рішення не навів належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, а свої висновки мотивував лише на припущеннях, а не на фактичних обставинах справи. Під час судового розгляду судом не доведено, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_4, який пояснив, що саме він керував автомобілем. Аналогічні показання дав ОСОБА_1 та пояснив, що припаркував автомобіль біля підїзду ОСОБА_4, який пішов додому, а він підходячи до вхідних дверей отримав удари від ОСОБА_5, який притиснув його до землі та викликав працівників поліції, які відвезли його на медичний огляд, однак від проходження якого він відмовився через поганий стан здоровя. Всупереч вимог п.1, розділу ІІ Інструкції затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 склав протокол щодо ОСОБА_1 старого взірця, на що суд уваги не звернув. Працівники поліції автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупиняли, а тому дані в протоколі та висновки суду проте, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, не відповідають дійсності. Суд не надав належної оцінки тим обставинам, що працівником поліції згідно Інструкції не було виписано направлення на огляд водія та не складено акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, що суперечить чинному законодавству. Крім того, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці події працівником поліції ОСОБА_6, про що в протоколі не зазначено, а тому не було підстав для направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду у спеціалізований медичний заклад. Вказує на фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такий складений о 20 год. 10 хв., а висновок медичного огляду о 20 год. 15 хв., тобто після складення протоколу. В порушення вимог Інструкції лікарем ОСОБА_7 не встановлено діагноз та не викладено висновок щодо стану спяніння ОСОБА_1, а тому згідно з п.22, ІІІ розділу Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням, вважаються недійсними, і це також передбачено ч.5 ст. 266 КУпАП. Працівник поліції в судове засідання не зявився, а суд повторно його викликати відмовився. Показання свідка ОСОБА_5 є суперечливими, а сам свідок є зацікавленим, оскільки щодо нього здійснюється досудове розслідування за заявою ОСОБА_1 за фактом нанесення останньому тілесних ушкоджень. Оглянутий в судовому засіданні відеозапис з відеореєстратора автомобіля ОСОБА_5 не підтверджує того, що ОСОБА_1 керував автомобілем. В матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просять постанову судді скасувати та закрити справу у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Твердження захисника про те, що Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, спростовується протоколом про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2015 року, згідно з яким ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи в стані алкогольного сп'яніння (а.с.1), письмовими та даними в суді першої інстанції поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_5В, даними в апеляційному суді поясненнями свідків ОСОБА_5 та інспектора поліції ОСОБА_6, іншими матеріалами справи.

Обставин, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, не вбачається.

Неповнота з'ясування обставин, на яку покликається апелянт, усунута при апеляційному перегляді справи шляхом допиту свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_5 пояснив, що близько 20 год. 28 листопада 2015 року їдучи автомобілем марки «Мерседес» разом з тещею ОСОБА_9 по вул. Варшавській у м. Львові, раптово перед ним з вул. Винниця, пересікши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, виїхав автомобіль марки «Пежо Партнер», р.н. «ВС 55 92 СІ», який створив йому аварійну ситуацію, і він був змушений здійснити різкий маневр у вправо, щоб уникнення зіткнення з автомобілем «Пежо». Це зафіксовано на його відеореєстраторі, відеозапис з якого він долучив до матеріалів справи. З метою зупинки автомобіля «Пежо», він обігнав його та став перед ним посеред дороги, щоб зробити зауваження водію. Водій «Пежо» зупинився, а він, вийшовши з свого автомобіля, хотів підійти до автомобіля «Пежо», однак той різко почав рухатися далі. Через вітрове скло він побачив, що за кермом автомобіля «Пежо» була особа, яка схожа на ОСОБА_1, інших осіб у даному автомобілі не було. В подальшому він почав переслідувати автомобіль «Пежо» та помітив, що автомобіль рухався з порушенням правил дорожнього руху, створюючи для інших учасників дорожнього руху аварійні ситуації, не вписувався в повороти, виїжджав на бордюр, а заїжджаючи у двір будинків, зачепив припаркований автомобіль марки «КІА Соренто», р.н. «ВС 4321 СВ». Побачивши, що водій автомобіля «Пежо» порушує правила дорожнього руху, він відразу зателефонував в поліцію та повідомив чергового про дану ситуацію, і через деякий час йому зателефонував поліцейський, який їхав на виклик, щоб уточнити їх місце перебування та сказав продовжувати переслідувати автомобіль «Пежо». Після того як автомобіль заїхав в двір і зупинився, він підійшов до автомобіля і побачив, як з водійського сидіння автомобіля «Пежо» вийшов ОСОБА_1, який направився в сторону підїзду, але через сильний стан алкогольного спяніння не міг нормально йти, та впав. Будь-яких інших осіб не було. У звязку з тим, що ОСОБА_1 хотів піти додому, він був змушений його затримати до приїзду працівників поліції. Приблизно через 10 хв. на вулицю вийшли родичі та сусіди ОСОБА_1 Родичі хотіли забрати ОСОБА_1 додому та домовитися з ним, щоб не викликати поліцію, однак він їм відмовив, і сказав, що будемо чекати приїзду поліції. Вказані події він знімав на відеокамеру свого мобільного телефону. Десь через 20 хв. після зупинки автомобіля приїхали поліцейські, які відібрали пояснення у нього та його тещі, яка також була очевидцем даної події та повезли ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення медичного огляду.

Інспектор поліції ОСОБА_6 пояснив, що 28 листопада 2015 року, він разом із інспектором поліції ОСОБА_10 на службовому автомобілі під час здійснення патрулювання містом отримали повідомлення про виклик на вул. Варшавську. Прибувши на місце, де зупинився автомобіль «Пежо», там було багато людей, а тому для надання допомоги було викликано додатковий патрульний автомобіль. На місці події свідок ОСОБА_5 пояснив, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «Пежо», який створив йому аварійну ситуацію на вул. Винниця, та й надалі порушував правила дорожнього руху, здійснив зіткнення з припаркованим у дворі автомобілем, а тому він викликав поліцію, переслідував автомобіль «Пежо» та затримав ОСОБА_1 до їхнього приїзду. Письмове пояснення надала ОСОБА_11, яка також була очевидцями події. На його запитання, хто керував автомобілем «Пежо», ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував даним автомобілем, і про будь-яку іншу особу, яка б керувала його автомобілем не повідомляв. Ключі від автомобіля знаходились у ОСОБА_1, а документи в салоні автомобіля. ОСОБА_1 не міг надати пояснень щодо обставин події, оскільки не міг нормально говорити, так як перебував в стані сильного алкогольного спяніння, що було зафіксовано нагрудною камерою. На пропозицію пройти огляд на стан спяніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 категорично відмовився, а тому йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду, нащо він погодився. Однак у медичному закладі, ОСОБА_1, з невідомих причин, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, а тому було складено відповідні адміністративні матеріали.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 28 листопада 2015 року, в день свого народження, він вирішив піти до гаражів, що на вул. Винниця, щоб пошукати запчастини, а саме: шарову опору до «Жигуля» для свого племінника, так як йому було відомо від знайомих, що в гаражах можна придбати цю запчастину. Прийшовши до гаражів приблизно о 17 год. 30 хв., він знайшов там ОСОБА_1, з яким домовився про запчастину, та обмінявся з ним телефонами, і залишив 150 грн. завдатку. Після цього, ОСОБА_1 повідомив, що йому стало погано і попросив відвезти його додому. Він погодився та сів за кермо автомобіля «Пежо», й відвіз ОСОБА_1 додому. Дорогу йому показував ОСОБА_1 В чому саме полягав поганий стан здоровя ОСОБА_1, він не знає, однак ОСОБА_1 виглядав замученим. Виїжджаючи з гаражів на дорогу, він дійсно перетнув подвійну суцільну лінію розмітки, а потім не вписавшись в один з поворотів випадково виїхав на бордюр, однак зіткнення з припаркованим біля будинку автомобілем не здійснював. Заїхавши у двір де проживає ОСОБА_1, він віддав йому ключі та пішов відразу ж додому, так як у дома на нього чекали гості. Що було дальше, він не знає.

Суд, оцінивши докази та всі обставини в їх сукупності, критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_4 й не надає таким віри, оскільки вони спростовуються іншими обєктивними доказами дослідженими в суді, і на думку суду дані ними з метою сприяння уникненню ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Твердження захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 28 листопада 2015 року не керував автомобілем, а також покликання на подібні обставини як на підставу задоволення апеляційної скарги, суд до уваги не бере.

Пояснення ОСОБА_1 спростовуються наведеними вище поясненнями свідків інспектора поліції ОСОБА_6, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, й іншими доказами у справі, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни постанови судді.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи в стані алкогольного сп'яніння, суддя правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку, що покликання судді у мотивувальній частині постанови про порушення ОСОБА_1, окрім пункту 2.9а, ще й п.2.5 Правил дорожнього руху, є зайвим, оскільки таке правопорушення у провину ОСОБА_1 не ставилось, а тому таке підлягає виключенню.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП: відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та з врахуванням відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах