Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/114/16-п Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія ч.ст.164 КУпАП Доповідач Крижанівський В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області, Крижанівський В.В., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено 17000 гривень штрафу без конфіскації знаряддя вчинення правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 о 10 годині 30 хвилин 14 січня 2016 року на узбіччі автодороги, поруч з АЗС «Маршал», в с. Березівка Житомирського району, в порушення ст.ст. 19, 58 Господарського кодексу України здійснив реалізацію дизельного палива в об'ємі 3 літра за ціною 13 грн. 50 коп. за літр на загальну суму 40 грн. 50 коп. без дозвільних документів, тобто здійснював господарську діяльність не являючись суб'єктом господарювання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та на підставі п.1 ст. 247, п.3 ст. 284 КУпАП закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Стягнути з Державного бюджету України на його користь сплачений судовий збір в розмірі 303 грн. 17 коп. Як на підставу скасування постанови суду посилається на те, що постанова суду прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не взято до уваги тієї обставини, що матеріали, надані Житомирською ОДПІ не містять доказів щодо системності, регулярності та суттєвості вказаного в протоколі порушення адміністративного законодавства. Даними матеріалами описано лише факт одноразового порушення щодо продажу ПММ фізичною особою. В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності контрагентів, які постачали ПММ порушнику, аналізу цін ймовірної закупки та продажу, спрямованість вчинених дій на отримання прибутку. Не було враховано дійсні обставини справи та пом'якшуючі обставини, а саме, що на момент складання відносно нього адмінпротоколу він тимчасово не працював, мав на утриманні матір, яка потребує постійного догляду та неповнолітню дочку. У зв?язку з тим, що перебував у скрутному матеріальному становищі вирішив продати наявні у нього запаси дизельного пального, яке було придбано раніше. Крім того, зазначає, що дана ситуація є для нього незвичною та психотравмуючою, від хвилювання він не міг об'єктивно оцінити суті пред'явлених йому обвинувачень. Вказує, що він підписав документи, які надавалися працівниками ОДПІ та написав пояснення, які вони сказали, оскільки на нього чинився психологічний тиск. Вважає, що він не є суб'єктом господарювання, тому його дії щодо продажу належного йому дизельного палива автомобілістам в сенсі ст. ст. 3, 55 ГК України, ст.1 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» не підпадають під господарську діяльність та свідчать про відсутність в його діях адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначених вимог закону дотримався.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що здійснював господарську діяльність не являючись суб'єктом господарювання, а саме за реалізацію дизельного палива без дозвільних документів.

Те, що він здійснював таку діяльність, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду та вилучення речей при вчиненні адміністративного правопорушення, а саме, ємкості ПВХ на 600 літрів, заправочного шлангу, заправочного лічильника, 450 літрів дизельного палива, автомобіля «Фольксваген». Поясненнями ОСОБА_2, які він давав працівникам податкової міліції і безпосередньо в судовому засіданні, що він займається реалізацією дизельного пального з метою отримання прибутку. Купує паливо у водіїв транспортних засобів за меншою ціною і продає за більшою. 14 січня 2016 року біля автозаправочної станції "Маршал", в селі Березівка Житомирського району продав дизельне паливо невідомим йому особам, які виявилися працівниками податкової міліції.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КУпАП правильно.

Доводи ОСОБА_2, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність контрагентів, які постачали ПММ, аналіз цін ймовірної закупки та продажу, спрямованість вчинених дій на отримання прибутку є безпідставними, оскільки встановлення наявності контрагентів, які постачали ПММ, аналіз цін ймовірної закупки та продажу не впливає на доведеність вини правопорушника, а спрямованість вчинених дій на отримання прибутку доведена наведеними вище доказами.

Об'єктивна сторона правопорушення ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Оскільки ОСОБА_2 продавав дизельне пальне, що є господарською діяльністю без державної реєстрації, як суб'єкт господарювання, а відповідно і без одержання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, яка підлягає ліцензуванню відповідно до закону то його доводи, що він не є суб'єктом господарювання і його дії щодо продажу належного йому дизельного палива в сенсі ст. ст. 3, 55 ГК України, ст.1 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» не підпадають під господарську діяльність та свідчать про відсутність в його діях адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП не відповідають цій правовій нормі, а тому є безпідставними.

Доводи ОСОБА_2, що судом першої інстанції не взято до уваги дійсні обставини справи, що матеріали, надані Житомирською ОДПІ не містять доказів щодо системності, регулярності та суттєвості вказаного в протоколі порушення адміністративного законодавства, що даними матеріалами описано лише факт одноразового порушення, продажу ним ПММ є безпідставними оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у випадку одноразового вчинення одного з правопорушень передбачених диспозицією цієї статті і не потребує для кваліфікації ще і системності, регулярності чи суттєвості правопорушення.

Доводи ОСОБА_2, що судом не було враховано пом'якшуючі обставини, а саме, що на момент складання відносно нього адмінпротоколу він тимчасово не працював, мав на утриманні матір, яка потребує постійного догляду та неповнолітню дочку не відповідають матеріалам провадження. Ні органи податкової міліції, ні правопорушник не подавали суду доказів, що він має на утриманні матір, яка потребує постійного догляду та неповнолітню дочку. При наявності таких обставин вони могли бути враховані судом при постановленні рішення. Проте наведені обставини не давали підстав для призначення ОСОБА_2. меншого стягнення ніж призначене судом.

Щодо доводів ОСОБА_2, що у зв?язку з тим, що він перебував у скрутному матеріальному становищі, а тому вирішив продати наявні у нього запаси дизельного пального, яке було придбано раніше то такі доводи не відповідають матеріалам справи. Наявність ємкості ПВХ на 600 літрів, заправочного шлангу, заправочного лічильника, залишки 450 літрів дизельного палива, автомобіля «Фольксваген», пояснення самого ОСОБА_2, виключають достовірність таких доводів і свідчать про сплановані дії господарської діяльності ОСОБА_2 При цьому такі дії проводилися без державної реєстрації як суб?єкта господарювання.

Доводи, що дана ситуація для ОСОБА_2 є незвичною та психотравмуючою, від хвилювання він не міг об'єктивно оцінити суті пред'явлених йому обвинувачень, що він підписав всі документи, які надавалися працівниками ОДПІ та написав пояснення, які вони сказали, під психологічним тиском є неспроможними. ОСОБА_2 давав послідовні, аналогічні пояснення, як працівникам податкової міліції так і через два місяці в суді. Будь-яких даних у підтвердження таких обставин, в тому числі що на нього чинився психологічний тиск не надав.

За наведених обставин, підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року щодо нього без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: