П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р. Справа №607/1248/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я. розглянувши матеріали, які надійшли з відділення Тернопільського відділу поліції м.Тернопіль про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 13.06.1971р.н., громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

за ч.4 ст.122 , ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 ОСОБА_2, близько 17год. 10хв., керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 в м.Тернополі по вул.Злуки, рухався по лівій смузі свого напрямку проїзної частини проспекту Злуки в м.Тернопіль, зі сторони перехрестя вулицями Тарнавського та Коновальця в бік вул.Збаразька. Під час руху та наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований навпроти будинку № 31, водій ОСОБА_1, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого, маючи об'єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_3, яка в темпі спокійної ходи пересікала проїзну частину по даному пішохідному переході та рухалася в напрямку справа-наліво по ходу руху автомобіля, в порушення вимог п.18.1. ПДР України, не зменшив швидкість свого руху та подальшому не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, а продовжив рух. Внаслідок порушення вказаного пункту Правил, ОСОБА_1, не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що несвоєчасно застосував екстрене гальмування, чим позбавив себе можливості зупинити керований автомобіль «ВАЗ 2107» та його передньою лівою частиною скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 Окрім того, після ДТП, водій ОСОБА_1, в порушення вимог п. 2.10. (а, в. д) ПДР України, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, не чекав прибуття працівників поліції, а на автомобілі «ВАЗ 2107», р.н. ВО 3І57 АІ покинув місце пригоди.

Правопорушник в судовому засіданні вину у вчиненні даного правопорушення визнав та щиро розкаявся.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №053085 від 06.02.2016р., протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №053086 від 06.01.2016р., постановою про закриття кримінального провадження від 27.01.2016р., протоколом огляду від 20.01.2016р., протоколом допиту свідка від 15.01.2016р., письмовими поясненнями ОСОБА_1.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122, ст.122-4 КУпАП, тобто порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян. Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь вини, майновий стан, обставину, яка пом»якшує відповідальність за адміністративне правопорушення - це щире каяття, обставину, яка обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення відсутня, приходить до переконання, що до нього слід застосувати стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 275,60грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 124, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 680 грн., який стягнути в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275,60грн. в дохід держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.Я.Стельмащук