Справа № 359/2703/16-п
Протокол № 3/359/604/2016
Протокол № 0090/125120102/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.,

за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за участю представника митниці ОСОБА_2,

розглянувши справу про порушення митних правил за матеріалами, які надійшли від Київської митниці ДФС щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який проживає: Львівська область, Дрогобич, АДРЕСА_1,

за ст. 471 МК України,-

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 29.02.2016 року о 08 год. 45 хв. відлітавши з України до Швейцарії, м. Женева, літаком а/к «МАУ», рейсом № 0485 своїми діями обравши канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», після перетину ним «білої лінії» було виявлено 15120 євро, 850 доларів США, 1270 швейцарських франків, 17975 гривень, що знаходились в одному з відділень сумки. Готівка переміщувалась без ознак приховування. За протоколом вилучено 5220 євро, 850 доларів США, 1270 швейцарських франків. Решту грошових коштів у сумі 9900 євро та 2975 гривень пропущено пасажиру. За даним фактом старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 2 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці ДФС ОСОБА_4 був складений протокол про порушення митних правил за ст. 471 МК України.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності послався на невідповідність протоколу про порушення митних правил вимогам ст.. 494 МК України в частині викладення формулюванні обвинувачення. Посилаючись на те, що зазначене у протоколі обвинувачення не відповідає приписам ст.. 471 МК України, просив справу про порушення митних правил направити на додаткову перевірку. Представник митниці заперечив щодо направлення справи на додаткову перевірку, вважає що протокол відповідає вимогам закону.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, заслухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також доводи представника митниці, суд дійшов до таких висновків.

Стаття 486 МК України визначає, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ст. 488 МК України).

Відповідно до ч.1, 2 статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; 4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Як вбачається із змісту протоколу про порушення митних правил складеного відносно ОСОБА_3, після викладення у ньому фактичних обставин правопорушення, інспектором сформульовано кінцеве обвинувачення особі із посиланням на ст.. 471 МК України (а.с.4). Водночас вказане формулювання не відповідає положенням статті 471 МК України. Так, згідно протоколу ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він перемістив через митний кордон України, як особа, що формою проходження митного контролю обрав проходження через "зелений коридор», готівку в обсязі , яка підлягає обовязковому письмовому декларуванню з поданням відповідних документів відповідно до інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затв. Постановою НБУ №148 від 27.05.2008 із змінами.

Разом із тим, відповідно до ст.. 471 МК України відповідальність за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю настає у випадку переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", 1) товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або 2) обмежено законодавством України, або 3) товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Отже, у формулюванні обвинувачення, що викладене в протоколі, відсутнє посилання на переміщення ОСОБА_3 товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. Вищевказані недоліки вказують на неконкретність предявленого особі обвинувачення та неможливість підготовки та здійснення ефективного захисту від нього.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція ) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини вказав, що митний кодекс регулює відносини, пов'язані з митними правопорушеннями, містить положення про адміністративні стягнення, такі як попередження, штраф та конфіскація, а тому митне законодавство має фактично карний кримінально-правовий характер, а митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції (див., mutatis mutandis, "Озтюрк проти Німеччини" (Ozturk v. Germany), рішення від 21 лютого 1984 року, ОСОБА_1 A N 73, п. 53). В підсумку Європейський суд з прав людини робить висновок, що митні адміністративні правопорушення повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про право на справедливий суд.

У справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року Європейський суд з прав людини, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред'явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

У відповідності із статтею 527 МК України у справі про порушення митних правил митний орган або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов, зокрема про проведення додаткової перевірки.

За таких обставин, з метою усунення виявлених недоліків справу про порушення митних правил щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 слід направити на додаткову перевірку.

Керуючись ст. 494, 527 МК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Справу про порушення митних правил щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який проживає: Львівська область, Дрогобич, АДРЕСА_1, за ст. 471 МК України направити на додаткову перевірку.

Додаткову перевірку провести протягом 60 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення, і підлягає виконанню протягом 3-х місяців з дня набрання нею чинності.

Суддя Д.В. Ткаченко