Справа № 739/300/16-п Головуючий у 1 інстанції Наполов М. І.
Провадження № 33/795/57/2016
Категорія - ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Лазоренка М.І.

з участю прокурора - Афоніна М. О.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу прокурора на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2016 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, не працюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрито.

Як встановив суд першої інстанції, в період з 11 листопада 2010 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 перебував на посаді голови Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, працював за адресою: Новгород-Сіверський район с.Шептаки, вул. О.П. Довженка, 5, та здійснював свої повноваження на професійній основі відповідно до ст.ст. 12, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, діючи в порушення вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», несвоєчасно подав при звільненні з посади голови Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області декларацію про майно, доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру за період не охоплений раніше поданими деклараціями - з 01.01.2015 року по 06.11.2015 року.

Під час розгляду справи про адміністративне корупційне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, однак, враховуючи, що ОСОБА_1 щиро розкаявся, характеризується позитивно, адміністративне правопорушення вчинив внаслідок недостатньої обізнаності з вимогами антикорупційного законодавства в частині необхідності подання декларації про майно, доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру, визнав правопорушення малозначним, у зв'язку із чим на підставі ст. 22 КУпАП звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Не погодившись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин справи, кваліфікацію дій правопорушника, просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення в межах вказаної статті з врахуванням вимог ст. 33 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при звільненні ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного порушив вимоги ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 1, 23, 245 КУпАП та надав змогу правопорушнику уникнути юридичної відповідальності за вчинене корупційне діяння. Крім того, рішення суду про звільненні ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю жодним чином не вмотивоване. Тому постанова суду підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, яка просила апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а рішення суду без змін, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив постанову суду скасувати, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із врахуванням вимог ст. 33 КУпАП, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи. Дані вимоги закону суд виконав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за зазначених у постанові суду обставин, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами та ніким не оспорюється.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання вчиненого ОСОБА_1 правопорушення малозначним, оскільки в результаті вчинення правопорушення збитків суспільним інтересам або громадянам не завдано, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в матеріалах справи не встановлено, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав, в скоєному щиро розкаявся, протягом тривалого часу сумлінно ставився до виконання своїх обовязків щодо суспільно-корисної праці, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, адміністративне правопорушення вчинене внаслідок недостатньої обізнаності ОСОБА_1 з вимогами антикорупційного законодавства в частині необхідності подання декларації про майно, доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру, за місцем роботи характеризується виключно позитивно як такий, що за період перебування на посаді сільського голови ділові якості проявив на найвищому рівні, постійно прагнув до самовдосконалення, нагороджений відзнаками та почесними грамотами за сумлінну працю.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності наявні в справі та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та відповідно до ст. 22 КУпАП, обґрунтовано звільнив останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Підстав для скасування постанови судді за доводами апеляційної скарги прокурора апеляційний суд не вбачає.

Постанова суду є законною, обґрунтованою та належно мотивованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2016 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2