Провадження № 33/780/61/16 Доповідач у 2 інстанції Димарецький
Категорія 429 24.03.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Димарецький В.М., за участю: представників Київської митниці ДФС Петровської А.О. та Павленка С.А.; захисника особи, яку притягнуто до відповідальності - адвоката Сухотіна Д.А., розглянувши апеляційну скаргу останього на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року щодо громадянина Азербайджану ОСОБА_1 -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень та конфіскації 4017 доларів 30 центів США. Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та на користь Київської митниці ДФС понесені витрати у справі на транспортування предметів правопорушення в розмірі 14 грн. 17 коп.

Вказане вище адміністративне правопорушення ОСОБА_1, як зазначено в постанові суду, вчинив за наступних обставин.

06 листопада 2015 року, о 10 год. 00 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу ,,Приліт" терміналу ,,Д" ДП МА ,,Бориспіль", ОСОБА_1, який прибув до України з Азербайджану, м. Баку, рейсом №683 авіакомпанії ,,Азербайджанські авіалінії", своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого коридору ,,зелений коридор", тим самим заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України та своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення. Після перетину ним ,,білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю ,,зелений коридор", пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі приблизно 15 000 доларів США. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення, де ним була видана готівка в розмірі 14900 доларів США, що знаходилась у кишені куртки, одягненої на пасажирі. Пасажиру було пропущено 10800 доларів США. За протоколом про порушення митних правил тимчасово затримано 4100 доларів США.

Захисник - адвокат Сухотін Д.А. в апеляційній скарзі вважає постанову суду щодо ОСОБА_1 в частині конфіскації 4017,30 доларів США, необґрунтованою та незаконною, а тому просить її змінити, повернувши вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил від 06 листопада 2015 року валютні цінності у розмірі 4100 доларів США ОСОБА_1 В обґрунтування апеляційної скарги її автор посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином матеріали справи, не надав належної оцінки даним, що містяться у них, не взяв до уваги особу правопорушника, обставини, що пом'якшують відповідальність за правопорушення і необґрунтовано застосував конфіскацію валютних цінностей. Суд першої інстанції не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 зокрема про те, що виявлена іноземна валюта належить не тільки йому особисто. Також судом не взято до уваги, що вилучені кошти мають законне походження, що підтверджено розписками, які свідчать, що зазначені кошти були зайняті ним для лікування. ОСОБА_1 хворіє на захворювання, яке впливає на його здатність рухатись, погано переносить перельоти літаком, раніше не судимий, не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, в результаті його дій державі Україна не було заподіяно жодної шкоди. Однак ці обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції під час розгляду справи та визначення адміністративного стягнення.

Апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу захисника Сухотіна Д.А., приймаючи до уваги доводи апелянта, з метою всебічного, повного та об'єктивного з"ясування обставин справи, перевірки доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення: захисника особи, яку притягнуто до відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу; представників Київської митниці ДФС, які заперечували проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та надані під час апеляційного розгляду документи, приходить до наступного.

10 березня 2016 року в судовому засіданні по даній справі за клопотанням захисника було оголошено перерву до 14 год. 24 березня 2016 року, про що було повідомлено учасників судового розгляду. 24 березня 2016 року о 14 год. в судове засідання прибув представник Київської митниці ДФС Павленко С.А. Захисник Сухотін Д.А. з невідомих причин у визначений час до суду не прибув, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки учасники судового розгляду були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, а від захисника не надходило до суду клопотань про перенесення судового засідання, підстав, які б перешкоджали розгляду справи немає.

Апеляційним судом, як і судом першої інстанції встановлено, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон України - ,,зелений коридор" не задекларованих митному органу коштів, які перевищують 10 000 євро, що підлягає обов'язковому декларуванню.

За вказаних вище даних висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, є правильним.

Що ж до призначеного судом першої інстанції стягнення ОСОБА_1, в частині конфіскації тимчасово затриманих коштів, то апеляційний суд приходить до такого.

Так, суд першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення про застосування конфіскації предметів правопорушення послався на те, що, зважаючи на те, що по справі, яка розглядається, не встановлено законності походження коштів, які перевозилися ОСОБА_1, тому є безпідставним застосування рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року по справі ,,Ісмаілов проти Російської Федерації", де з достовірністю було встановлено саме законне походження коштів. Також суд першої інстанції послався на те, що відсутні підстави для застосування положень ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції ,,Про захист прав людини і основоположних свобод", оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про виключні обставини справи, а також про покладання на правопорушника ,,індивідуального надмірного тягаря", або про те, що конфіскація вилучених у нього грошей ставить під загрозу його гідне людське існування. Крім того, судом першої інстанції взято до уваги те, що особою, яка притягається до відповідальності, не надано будь-яких доказів ні про матеріальний та сімейний стан, наявність утриманців, відсутність доходів від підприємницької діяльності, джерело походження вилучених коштів, необхідні банківські документи. Також судом першої інстанції враховано повернення особі коштів в сумі еквіваленту 10 000 євро.

Порушення закону згідно ст. 471 МК України тягне за собою накладання штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі, якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскації цих товарів.

Оскільки суддя суду 1-ї інстанції правильно дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, призначив йому стягнення відповідно до чинного законодавства, апеляційна скарга захисника правопорушника підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ним постанова судді - без змін.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення. Також в матеріалах справи відсутні та не надані під час апеляційного розгялду докази, які б свідчили про виключні обставини справи, а також про покладання на правопорушника ,,індивідуального надмірного тягаря", або про те, що конфіскація вилучених у нього грошей ставить під загрозу його гідне людське існування, що могло б бути підставою для застосування при прийнятті рішення по даній справі до ОСОБА_1 Європейської Конвенції ,,З захисту прав і основних свобод людини" та практики Європейського суду з прав людини. Порушень закону, які були б підставою для визнання постанови судді незаконною, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Сухотіна Д.А. залишити без задоволення, а

постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2015 року щодо громадянина Азербайджану ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області підпис В. Димарецький