Справа № 298/1243/15-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю ОСОБА_1, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Великоберезнянського районного суду від 27.01.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 136, Великоберезнянського району, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, непрацюючого.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 13.12.2015 року близько 19:30 години по вул. Центральній в с. Луг керував автомобілем ВАЗ -21013, державний номерний знак НОМЕР_2, вчинив ДТП, залишив місце події, після чого почав вживати спиртні напої, в медичний заклад йти на освідчення відмовився в присутності двох свідків.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 130 КпАП України у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 ( два) роки та стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 275,60 грн. ( двісті сімдесяти пяти гривень 60 копійок).

В апеляції ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови Великоберезнянського районного суду від 27.01.2016 року щодо нього та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що розгляд справи відбувся без його участі, копію постанови суду він отримав 01.02.2016 року, а тому строк для оскарження постанови суду вважає не пропущеним. Зазначає, що підписав протокол про адміністративне правопорушення в стані сильного душевного хвилювання і не усвідомлював що підписував. Вказує на наявність висновку експерта № 3729 від 16.12.2105 року згідно якого у крові ОСОБА_1 не виявлено спирту, а тому відсутні ознаки алкогольного спяніння. Звертає увагу суду на те, що не перебував за кермом в стані алкогольного сп'яніння так як після вчинення ДТП залишив автомобіль біля лісу і додому пішов пішки. Вважає протокол про адміністративне правопорушення від 14.12.2015 року сфальсифікованим так як вказані в ньому свідки є надуманими.

ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги у відсутності його захисника..

Суд, перевіривши матеріали справи, доводи апелянта, заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, прийшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КпАП України дотримався в повному обсязі.

Cуд при розгляді справи вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КпАП України.

Так ч.4 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що 13.12.2015 року близько 19:30 години по вул. Центральній в с. Луг ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ -21013, державний номерний знак НОМЕР_2, вчинив ДТП, залишив місце події, після чого почав вживати спиртні напої, в медичний заклад йти на освідчення відмовився в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №454603 від 14.12.2015 року, де міститься пояснення ОСОБА_1, який вказав, що випив 150 грам горілки після ДТП до якого був причетний, зазначив, що в медичний заклад йти не потрібно, вказаний протокол складений та підписаний в присутності 2 свідків, права і обовязки особі щодо якої його складено розяснено, із змістом протоколу особу ознайомлено.

Під час розгляду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції , останній пояснив, що дійсно, після дорожньо-транспортної пригоди за його участі , що мала місце 13.12.2015 року , він залишив місце ДТП і пішов до знайомої дівчини , де вживав алкогольні напої.

Крім того, сам апелянт в апеляційній скарзі визнає, що протокол про адміністративне правопорушення ним підписаний, однак вказує на наявність стану сильного душевного хвилювання, як наслідок скоєного ДТП.

Згідно ст. 17 КпАП України обставинами, що виключають адміністративну відповідальність є перебування особи в стані крайньої необхідності, необхідної оборони та неосудності. З вказаної норми вбачається, що перебування особи в стані сильного душевного хвилювання не є обставиною, яка виключає адміністративну відповідальність, а тому такі доводи апелянта апеляційним судом до уваги не приймаються.

Не знайшли свого підтвердження також доводи апелянта щодо невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КпАП України, так як протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містить всі відомості, необхідні для правильного вирішення справи з дотриманням всіх процесуальних моментів.

Суд критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу правопорушення у звязку з наявністю висновку експерта про відсутність стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 Так, з висновку експерта № 3729 від 14.12.2015 року вбачається, що забір крові в ОСОБА_1 проведено 14.12.2015 року о 10:15 годині, тобто наступного дня після скоєння ДТП та встановлення факту вживання алкоголю після вчинення правопорушення (понад 10 годин), а тому вказаний доказ апеляційний суд вважає неналежним, таким, що не заслуговує на увагу.

На підставі викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли свого підтвердження.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції апеляційним судом не виявлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Великоберезнянського районного суду від 27.01.2016 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: