Справа № 744/123/16-п Головуючий у 1 інстанції Попович В. В.
Провадження № 33/795/61/2016
Категорія - ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

прокурорів Афоніна М.О., Рижого С.І.,

за участю скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, обіймаючого посаду секретаря Семенівської міської ради Чернігівської області,

притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 працюючи секретарем Семенівської міської ради, відповідно до рішення сесії Семенівської міської ради 6 скликання від 23.05.2013 року, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування 5 категорії, 10 рангу, тобто у відповідності пункту В п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII, є субєктом на який поширюється дія Закону, діючи з корисливих мотивів, всупереч чинного законодавства, а саме п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону ст. 12-1 та пунктів 7, 11 ст. 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», не вжив заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів одноосібно присвоїв собі черговий 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування. При цьому ОСОБА_1 не повідомив у встановлений Законом термін Семенівського міського голову або сесію Семенівської міської ради 6 скликання про наявність реального конфлікту інтересів під час виконання ним службових повноважень, чим скоїв адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

В ході перевірки встановлено, що розпорядженням Семенівського міського голови від 25 червня 2015 року №37К «Про надання основної щорічної відпустки міському голові ОСОБА_2Ф.» на ОСОБА_1 було покладено виконання обовязків голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради в період з 06.07.2015 року по 19.08.2015 року.

Згідно п. 20 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР, міський голова має право видавати розпорядження в межах своєї компетенції.

Подальшими заходами встановлено, що відповідним розпорядженням від 13.07.2015 року №63К «Про відкликання міського голови з основної щорічної відпустки» в період з 13.07.2015 по 14.07.2015 включно, ОСОБА_2 виконував обовязки Семенівського міського голови. ОСОБА_1 знаючи про виникнення реального конфлікту інтересів та те, що з 13.07.2015 по 14.07.2015 року ОСОБА_2 приступив до виконання обовязків Семенівського міського голови, а він секретаря Семенівської міської ради, в проміжку часу між 8.00 та 5.00 год., знаходячись в приміщенні Семенівської міської ради, що розташована за адресою: Чернігівська область, м. Семенівна вул. Червона Площа, 6, діючи з корисливих мотивів в умовах реального конфлікту інтересів одноосібно прийняв рішення та підписав розпорядження №63аК від 13.07.2015 року «Про присвоєння чергового рангу ОСОБА_1В.». Приймаючи рішення про затвердження даного розпорядження ОСОБА_1 усвідомлював, що у нього виникає конфлікт інтересів, який полягав у суперечності між його приватними інтересами та бажанні отримати черговий ранг посадової особи місцевого самоврядування, що збільшить розмір грошової надбавки за ранг та його службовими повноваженнями.

ОСОБА_1 знав, що відповідно до ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» черговий ранг присвоюється міським головою.

Наявність даного конфлікту інтересів вплинуло на обєктивність та неупередженість прийняття ОСОБА_1 відповідного рішення.

Суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 маються ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та порушення вимог ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII та ст.. 12-1 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року №2493-ІІІ.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2016 року скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною, та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства. Зазначає, суд першої інстанції в своїх висновках не взяв до уваги його показань та свідка ОСОБА_2, що вплинуло на обєктивність та неупередженість прийняття рішення. Крім того вказує, що протокол ЧН №025064 від 01 лютого 2016 року складений відносно нього з порушенням, оскільки в ньому обєднано два правопорушення, однак суд першої інстанції не надав цьому значення та застосував норми ст. 36 КУпАП, в звязку з чим вважає що його було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення вимог викладених в поданій апеляційній скарзі та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що остання частково підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд виконав вимоги ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повно зясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд не дав повний аналіз зібраним у справі доказам і прийшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП виходячи з наступного.

З показань свідка ОСОБА_2, міського голови Семенівської міської ради вбачається, що він був у відпустці, але на період з 13.07. по 14.07. 2015 року був відкликаний з основної щорічної відпустки у звязку з виробничою необхідністю. Вказав, що памятає розмову з ОСОБА_1 про присвоєння останньому чергового рангу після двох років. Він не заперечував, і вважає, що у останнього було таке право, але секретар допустив технічну помилку, підписавши наказ. Оскільки сума доплати за ранг складає 15-20 гривень, і є незначною, вона не може бути підставою для підроблення документу.

Свідок ОСОБА_3, провідний спеціаліст з правового забезпечення, допитаний під час розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційної вказав, що на період винесення розпорядження за №63-аК від 13.07.2015 року і в подальшому, він не знав про таке розпорядження і про конфлікт інтересів ніхто не повідомляв. Вважає, що ОСОБА_1 повинен був повідомити його про конфлікт інтересів, а потім він вже повідомив би голову.

З зазначеного слідує, що ОСОБА_1 фактично повідомив міського голову про наявний конфлікт інтересів, хоча і не промовив такого слова, що на думку апеляційного суду не тягне за собою складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, передбаченого ч.1 ст. 172 КУпАП не знайшла свого підтвердження, оскільки, як зазначив в судовому засіданні міський голова Семенівської міської ради ОСОБА_2, йому ОСОБА_1 повідомив про обставини справи і він дав добро для підготовки документів. Тому суд вважає, що визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП є безпідставним і в цій частині провадження по справі необхідно закрити.

В той же час, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2016 року, складеного старшим оперуповноваженим УЗЕ в Чернігівській області ДЗЕ НП України який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів (а.с. 2-6).

Рішенням 1 сесії 6-го скликання Семенівської міської ради від 11 листопада 2010 року про делегування міському голові права на визначення оплати праці секретарю та заступнику міського голови, відповідно до якого такі повноваження були делеговані міському голові ОСОБА_2 (а.с. 8).

Рішенням 26-ї сесії 6-го скликання Семенівської міської ради від 23 травня 2013 року було обрано на посаду секретаря Семенівської міської ради депутата міської ради ОСОБА_1 (а.с. 21)

Функціональними повноваженнями секретаря ради ОСОБА_1 від відповідно до яких в його обовязки не входить прийняття рішення про присвоєння чергового рангу. (а.с. 13-14).

Розпорядженням міського голови №63аК від 13 липня 2015 року ОСОБА_1 було присвоєно черговий 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування з 01.07.2015 року. Дане розпорядження було підписано не головою міськради а ОСОБА_1В (а.с. 24).

Розпорядженням Семенівської міської ради від 13.07.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_2 припинено щорічну відпустку терміном на 2 дні з 13.07.2015 року по 14.07.2015 року включно в звязку з службовою необхідністю і з якого видно,, що в день винесення і підписання розпорядження №63аК міський голова був на робочому місці. (а.с. 27).

Поясненнями самого ОСОБА_1 в яких він не заперечував підписання розпорядження в той час, коли міський голова Семенівської міської ради ОСОБА_2 знаходився на своєму робочому місці.

З огляду на наведене доводи ОСОБА_1 про його непричетність до вчиненого правопорушення, є безпідставними.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд першої інстанції з додержанням вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, наслідки, майновий стан, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, що визначений санкцією частини 2 статті за вчинене правопорушення, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2016 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з постанови суду визнання винним та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1.

В решті постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2016 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4