Справа № 375/204/16-п Головуючий у І інстанції Литвин О. В.
Провадження № 33/780/195/16 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 252 11.04.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

правопорушниці - ОСОБА_2,

прокурора - Федуна М.М.

за апеляційною скаргою керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Римара М.О. на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 03 березня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Рокитнянського районного суду Київської області від 03 березня 2016 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.Житні Гори Рокитнянського району Київської області, жительку АДРЕСА_1,-

звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП та провадження по справі закрито. Оголошено ОСОБА_2 усне зауваження.

Як вбачається з постанови суду, за результатами проведення місцевих виборів у 2010 році ОСОБА_2 обрано депутатом 6 скликання Луб'янської сільської ради Рокитнянського району Київської області по виборчому округу № 7.

Займаючи вказану посаду відповідно до п. «б» ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, і при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливало на об'єктивність та неупередженість вчинення дій, не вжила заходів щодо недопущення реального конфлікту інтересів, а саме не повідомила Луб'янську сільську раду про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилося в тому, що вона 09.10.2016 року звернулася до Луб'янської сільської ради Рокитнянського району із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,15 га по вул. Шевченка, б/н в с. Луб'янка Рокитнянського району Київської області та прийняла 27.10.2015 року на 55 сесії шостого скликання Луб'янської сільської ради особисту участь у голосуванні при прийнятті рішення за вказаною заявою, а саме щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,15 га .

За результатами голосування 27.10.2015 року Луб'янською сільською радою прийняте рішення № 400-55-VI від 27.10.15 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,15 га по вул. Шевченка, в селі Луб'янка Рокитнянського району Київської області».

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, як неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

На вищезазначену постанову керівником Кагарлицької місцевої прокуратури була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 03 березня 2016 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

В обґрунтуванні апеляції прокурор звертає увагу на характер вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, а також на її ступінь вини, яка виражається у формі прямого умислу, оскільки вона усвідомлювала протиправний характер свої діянь, передбачала їх шкідливі наслідки і свідомо припускала їх настання, вважає безпідставним застосування до ОСОБА_2 положень ст. 22 КУпАП з урахуванням мети адмінстягнення, що полягає у вихованні особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншою особою.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку правопорушниці, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації її дій за ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП підтверджуються зібраними у справі доказами та не оспорюються особами, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції свою вину у скоєнні адмінправопорушень визнала та суду пояснила, що всі заяви на засіданні сесії ради розглядалися одночасно за єдиним списком, до якого була включена і вона, а тому вона голосувала не за себе, а за інших. Про те, що вона повинна була повідомляти про конфлікт інтересів та подавати з цього приводу відповідну заяву, вона нічого не знала і про це їй нічого не повідомляли ні сільський голова, ні секретар ради. Їй також нічого не відомо про таке законодавство.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, сільському голові і депутатам Луб'янської сільської ради було відомо про розгляд на сесії ради питання про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2, тобто факт наявності конфлікту інтересів ОСОБА_2 не приховувався і був відомий органу, який приймав відповідне рішення.

Поряд із цим, з матеріалів справи формально вбачаються ознаки порушення ОСОБА_2 положень ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» , які вказують на порушення нею статті 172-7 КУпАП.

Разом з тим, із урахуванням правового статусу земельної ділянки, яка передавалась у власність ОСОБА_2, на переконання суду зазначене правопорушення не завдало і не могло завдати істотної шкоди правам і охоронюваним законом інтересам окремих громадян, відповідній територіальній громаді, державі чи іншим особам захист яких здійснюється нормами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_2 є пенсіонеркою, бездоганно працювала дояркою більше 28 років, характеризується виключно позитивно, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалась, вчиненні нею правопорушення є малозначимими, суд апеляційної інстанції вважає, що суддя першої інстанції прийняв правильне рішення і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

З огляду на вищезазначене, постанова судді Рокитнянського районного суду Київської області від 03 березня 2016 щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Римара М.О. залишити без задоволення, а постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 03 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Миколюк