Справа № 303/2107/16-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 квітня 2016 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Морозова Н.Л., перевіривши матеріали, які надійшли з Мукачівського районного відділення Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, інваліда 1-ї групи по зору,

- за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 08 березня 2016 року, біля 14.00 год по місцю свого проживання, застосувала фізичне насильство до своєї малолітньої доньки ОСОБА_1, 16.05.2009 р. н., що не завдало останній фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень дитині, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КупАП, тобто насильство в сімї.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнала повністю та пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з своїм цивільним чоловіком та їх донькою Мариною. Вона є інвалідом 1-ї групи по зору. Того дня залишилася дома з дитиною одна, бо чоловік пішов на роботу. Вона прибирала у кімнаті, а дитина знаходилася десь поряд неї, однак не озивалася на її прохання, Вона почала переживати де дівчинка, чому не озивається, а коли дитину знайшла, то в пориві гніву вдарила кілька разів для покарання за неслух, про що дуже жалкує.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗА № 004322 від 30.03.2016 року, повідомленням директора Берегівської спеціальної школи інтернат віж 30.03.2016 року, рапортом працівника міліції, поясненням правопорушниці, крім того нею повністю визнана.

Відповідно до ст. 251 КупАП уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол, випадків, які не передбачають складання протоколу за обставин, що порушником за ст. 173-2 Кодексу є особа, яка потрапляє під категорію осіб, до яких не можуть застосовані будь-які стягнення, передбачені даною статтею, Кодексом зокрема ст. 258 або іншою нормою, не передбачені.

Санкція ч.1 ст.173-2 КупАП передбачає адміністративне стягнення у виді громадських робіт, які відповідно до положень статті 30-1 КупАП не можуть бути призначені інвалідам першої групи та адміністративного арешту, який відповідно до положень статті 32 не може застосовуватись до інвалідів 1-ї групи.

Таким чином, з врахуванням винятковості обставин справи, наявні передбачені нормами КУпАП обмеження щодо призначення та застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 з врахування її статусу - інваліда першої групи, а від так ОСОБА_1 не можна притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КупАП.

Обставин, передбачених ст. 17 КупАП, що виключають адміністративну відповідальність особи ОСОБА_1, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КупАП, суддею не встановлено.

Поряд з цим, принцип невідворотності відповідальності, особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, при наявності вини особи, дає судді можливість застосувати щодо ОСОБА_1 усне зауваження, скориставшись ст. 22 КупАП.

На підставі викладеного, керуючись: ст. 22, ч.3 ст. 30-1, ч.2 ст.32, ч.1 ст. 173-2, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку с. В. Лучки, вул. Добровольців, 7 Мукачівського району, Закарпатської області, громадянку України, інваліда 1-ї групи по зору, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З врахуванням приписів ч.3 ст. 30-1 КупАП - не призначати та з врахування приписів ч. 2 ст. 32 КупАП - не застосовувати до ОСОБА_1, інваліда 1-ї групи по зору, жодне з адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КупАП.

На підставі ст. 22 КупАп звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку с. В. Лучки, вул. Добровольців, 7 Мукачівського району, Закарпатської області, громадянку України, інваліда 1-ї групи по зору, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанову судді може бути оскаржено або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Морозова Н. Л.