Справа № 200/1808/16-п
Провадження № 3/200/519/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю правопорушника ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2М,, водія ОСОБА_3, її захисника адвоката ОСОБА_4, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює водієм в ТОВ «Інтерспецмаркет», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

17 грудня 2015 року о 13 год. 15 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автобусом «БАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул.Артема в м.Дніпропетровську, в районі будинку №5 перед початком руху та при зміні напрямку руху праворуч, не переконався, що це буде безпечним скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження.

У суді правопорушник ОСОБА_1 провину у скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди не визнав та пояснив, що 17 грудня 2015 року керуючи автобусом «БАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул.Артема в м.Дніпропетровську, сталося зіткнення з автомобілем марки «Ніссан» під керуванням ОСОБА_3, який стояв припаркований на проїжджій частині.

Вказав, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3, оскільки остання не переконалася у відсутності транспортних засобів, та під час його руху відчинила бокові дверцята, які він в подальшому зачепив, в результаті чого на автомобілях маються механічні пошкодження.

Водій ОСОБА_3 категорично заперечувала пояснення водія ОСОБА_1 та пояснила, що 17 грудня 2015 року припаркувала автомобіль марки «Ніссан» біля магазину, щоб скласти до багажнику духову шафу. В той час, коли техніка була вже в багажнику, вона підійшла до свого авто, відкрила дверцята біля заднього пасажирського сидіння, щоб опустити заднє сидіння і зручніше здійснити погрузку придбаного товару. В цей час по вул.Артема транспортні засобі не рухалися, й тому вона не створювала ніяких перешкод. Знаходячись в салоні свого транспортного засобу й відкидаючи сидіння, вона відчула удар по своїй нозі та дверцятам авто. Надалі зясувалося, що дверцята її автомобіля зачепив водій автобусу ОСОБА_5

Дані покази підтвердив опитаний у суді свідок ОСОБА_6

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у суді вказали, що разом здійснювали погрузку духової шафи до багажнику автомобіля марки «Ніссан». Оскільки з лівої сторони неможливо було поставити вказану духову шафу, оскільки там вже була техніка, водій «Ніссана» ОСОБА_3 з правої сторони, яка знаходилась на проїжджій частині, відкрила задні пасажирські дверцята, й знаходячись в салоні автомобіля, стала опускати заднє сидіння. Після чого вони почули звук удару, скрегіт, та побачила, що автобус «Богдан» зачепив дверцята автомобіля «Ніссан».

Вказали, що коли вони здійснювали погрузку техніки, аварійний сигнал на автомобілі «Ніссан» був увімкнений.

Опитаний у суді свідок ОСОБА_9 зазначив, що будучи пасажиром автобусу «Богдан» під керуванням, як потім дізнався ОСОБА_1, він бачив, як до багажнику припаркованого здебільш на проїжджій частині автомобіля «Ніссан» грузили техніку, а потім жінка (ОСОБА_3О.) підійшовши до задньої пасажирської двері, привідкрила її, при цьому в цей час автобус рухався, між ним та автомобілем «Ніссан» була відстань приблизно 30-50 см. Після чого жінка нібито своїм корпусом тіла привідкрила дверцята, він крикнув водію ОСОБА_1 бути обережним, але той напевно його не почув, в результаті чого відбулося ДТП.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що знаходячись в салоні автомобіля «Богдан» - маршрутки в якості пасажира, під керуванням як потім дізнався ОСОБА_1, й рухаючись він бачив, як до припаркованого автомобіля «Ніссан» грузили техніку. Після чого звернув увагу як жінка (ОСОБА_3О.), відкрила задні пасажирські дверцята цього автомобіля, та сіла до салону. Під час руху автобусу, він бачив як ОСОБА_3 привідкрила корпусом чи ногою дверцята, після чого маршрутка зачепила дверцята автомобіля «Ніссан».

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення правопорушника, водія ОСОБА_3 та свідків, доходжу до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена й повністю знайшла своє підтвердження дослідженими матеріалами справи.

Так, пунктами 1.3, 1.5, 2.3-б Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України, а також бути взаємно ввічливими. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків. Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежили за правильністю та розміщенням кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 порушено п.п.10.1 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Про ці обставини свідчать протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 256749 від 13.01.2016 року, схема ДТП, на якій зображено положення учасників дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення, локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, з якою водії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ознайомлені й зауважень не мали, та інші матеріали справи в їх сукупності.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам процесу.

Виходячи із протоколу огляду місця ДТП, схеми, локалізації механічних ушкоджень транспортних засобів, слідує, що в даній дорожньо-транспортні обстановці, водій ОСОБА_1, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 під час руху не дотримався безпечного інтервалу між боковими частинами транспортних засобів, що знаходиться в прямому причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитані у суді свідки поясняли, що дійсно бачили, як ОСОБА_3 підійшла до автомобіля «Ніссан», відкрила задні пасажирські дверцята, сіла до салону, й коли автобус рухався, то зачепив дверцята автомобіля «Ніссан».

Також, в матеріалах справи є пояснення ОСОБА_11 ( а.с.10), ОСОБА_12 (а.с.11), які, будучи пасажирами автобусу під керуванням ОСОБА_1, також бачили як водій ОСОБА_3 підходила до дверей своєї машини, відкривала їх та сідала до салону. І в той час, коли вони рушили, то це якось заділо двері авто ОСОБА_3

Тобто, вищенаведене свідчить, що якщо ці обставини бачили пасажири автобусу, то це ніяк не міг не бачити водій автобусу ОСОБА_1

Суд вважає, що в даній дорожній обстановці водію ОСОБА_1 нічого не заважало обєктивно оцінити дорожню обстановку та обрати безпечну відстань між своїм транспортним засобом та автомобілем «Ніссан», який стояв припаркований, та не створити перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Тобто, при даних обставинах, водій ОСОБА_1 мав можливості уникнути ДТП, знаходячись на безпечній дистанції між транспортними засобами, однак цього не зробив, продовжував рух, не переконавшись у безпечності руху як на початку, так і під час руху.

Доводи правопорушника та його захисника адвоката про те, що в даній дорожньо-транспортній пригоді винна водій ОСОБА_3, у звязку із вищенаведеними обставинами, є неспроможними.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

Доводи ОСОБА_1 щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушенням вимогам чинного законодавства, судом до уваги не приймаються, оскільки це не є підставою для прийняття рішення про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, протокол був направлений ОСОБА_1 поштою, а для його складання та внесення до нього відповідних зауважень, останній до Управління Національної поліції в Дніпропетровській області за викликом не зявився.

Тобто, враховуючи наведене, вважаю встановленим факт наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

Однак, відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було вчинено правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП - 17 грудня 2015 року, тобто строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 17 березня 2016 року.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст.ст. 38, 247 КУпАП, доходжу висновку, що адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України необхідно закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити на підставі ст.38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя Л.О.Татарчук