ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м.Маріуполь

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області Гєрцик Р.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює зварювальником РМЦ№1 ТОВ «Метінвест-МРМЗ», проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік,-

ВСТАНОВИВ:

Як встановив суд, ОСОБА_1 16 січня 2016 року о 11 годині 10 хвилин по пр.Леніна, 112-в в м.Маріуполі був зупинений працівниками поліції за керування автомобілем «ВАЗ-21061», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, почервоніння очей), що, згідно п.п.1.2, 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.2,3 зазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням алкотестера або медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, від яких він відмовився в присутності двох свідків.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, як незаконну та необґрунтовану, таку, що не відповідає вимогам ст..ст.245,280 КУпАП, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У разі незгоди з вимогами апеляційної скарги, призначити менш суворий вид адміністративного стягнення. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд однобічно дослідив докази у справі, не встановив, які саме вимоги Правил дорожнього руху України ним було порушено, не звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували повноваження особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що суддя в своїй постанові послався лише на визнання ним своєї вини та письмові пояснення свідків, не допитавши останніх безпосередньо в судовому засіданні, що є порушенням ст.251 КУпАП. Зазначені порушення з боку суду є істотними та такими, що доводять хибність його висновків.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю що вона підлягає частковому задоволенню, а постанова судді зміні за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП1 №976183 від 16 січня 2016 року, поясненнями самого ОСОБА_1, який визнав свою вину, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 Ці докази суд об'єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам і об'єктивно узгоджуються між собою. З врахуванням позиції ОСОБА_1 під час розгляду справи, суд цілком обґрунтовано обмежився письмовими поясненнями зазначених свідків, зміст яких останнім не спростовувався в тому числі й під час апеляційного розгляду, що не суперечить ст.ст.250,251 КУпАП. Тому доводи апеляційної скарги у цій частині не є слушними.

Разом з тим, накладене судом адміністративне стягнення є занадто суворим і підлягає зміні.

Так, відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Проте, всупереч загальним засадам накладення стягнень за адміністративні правопорушення, визначеним ст.ст.33-36 КУпАП, судом не з'ясовані дані про особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, форму вини, його стан, характеризуючі дані та інші обставини, що впливають на вид та розмір адміністративного стягнення, і при альтернативній санкції закону, за порушення якого ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, суддя наклав на нього одне з найбільш суворих стягнень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, згідно з ч.2 ст.30 КУпАП, такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення спеціального права, яке надане даному громадянинові (у даному випадку право керування транспортним засобом), застосовується до осіб, які вчинили грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, визнав свою провину, на утриманні має неповнолітню дитину, вважаю за доцільне змінити накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3 400 грн.

Посилання суду на керування ОСОБА_1 автомобіля у стані сп'яніння, як на підставу призначення більш суворого виду стягнення, не є правомірним, так як за такі дії його не притягнуто до відповідальності та не визнано винуватим, що суперечить ст.7 КУпАП України та загальним засадам судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КупАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 лютого 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік - змінити.

Змінити ОСОБА_1 призначений вид адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік на штраф у розмірі 3 400 грн.

У решті зазначену постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Донецької області Р.В.Гєрцик