Справа № 758/2799/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної служби МВС України в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, гр-на України, працюючого юристом в ТОВ «Союз-Світло», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

02.03.2016 року до Подільського районного суду м. Києва від Управління патрульної служби МВС України в місті Києві надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1, який 18.11.2015 року приблизно о 18 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 1-3, керуючи автомобілем Фольксваген, д/н НОМЕР_1, не був важним наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинив транспортний засіб в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, чим за висновками працівників поліції порушив вимоги п. 2.3 (б), 18.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винність в порушенні вимог ПДР України визнав, однак просив закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ст. 38 КУпАП.

Заслухавши пояснення водія ОСОБА_1, дослідивши в сукупності матеріали справи, приходжу до висновку про наявність події, а в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, згідно п 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Як вбачається з даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії АП2 № 467026, ОСОБА_1 вимог даних пунктів ПДР України не виконав, а саме18.11.2015 року приблизно о 18 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 1-3, керуючи автомобілем Фольксваген, д/н НОМЕР_1, не був важним наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинив транспортний засіб в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2

Мною встановлено, що винність останнього, крім протоколу про адміністративне правопорушення, об'єктивно підтверджується іншими, наявними в матеріалах справи доказами, а саме Протоколом огляду місця ДТП, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями пішохода ОСОБА_2 та Висновком перевірки по матеріалам єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події з якого вбачається, що ДТП відбулася через порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України, однак в його діях відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Порушення ПДР водієм ОСОБА_1 знаходиться в прямому причинному зв'язку між ДТП і її наслідками.

Стаття 245 КпАП України визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши в сукупності вищезазначені докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доказів же, що спростовували б його винність в порушенні Правил дорожнього руху України та які б суд міг покласти в основу рішення про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до суду не надано.

В той же час встановивши наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважаю за необхідне закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступних підстав.

Так стаття 38 КУпАП визначає, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як встановлено в судовому засіданні, правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 18.11.2015 року і з моменту його вчинення пройшло вже більше трьох місяців, а тому на момент розгляду справи, а саме 18.03.2016 року вже закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений вищезазначеною нормою Закону.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність необхідності закриття провадження у справі незважаючи на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 124, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя