П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/10309/15-п

05.04.2016 року. Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, за участю секретаря Тараненко А.Г., прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2, особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого заступником Кременчуцького міського голови, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2015 року у звязку з необхідністю сформувати новий склад виконавчого комітету, на сесії Кременчуцької міської ради VII скликання міським головою було внесено на голосування (затвердження) депутатами міської ради проект рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу». У проекті зазначеного вище рішення, зокрема, було запропоновано затвердити кандидатуру ОСОБА_3 на посаду заступника міського голови.

Таким чином, після внесення міським головою для голосування депутатам Кременчуцької міської ради проекту рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу», для депутата ОСОБА_3 виник стан реального конфлікту інтересів. Такий конфлікт полягав у суперечності між його приватним інтересом у виді бажання отримати посаду в органах місцевого самоврядування, повязану із здійсненням організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і можливістю отримувати заробітну плату, з одного боку та між його представницькими повноваженнями, визначеними ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з іншого боку. Усвідомлення депутатом ОСОБА_3 реальної можливості, після затвердження сесією рішення «Про утворення виконавчого комітету…», бути прийнятим на посаду заступника міського голови не могло не впливати на його вибір між трьома можливими варіантами голосування за дане рішення (за, проти або утримався). Отже, зазначена вище суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями впливає на обєктивність і неупередженість під час вчинення депутатом ОСОБА_3 дій (голосування) на виконання своїх законних повноважень щодо права голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради. Така суперечність утворює реальний конфлікт інтересів.

Проте, депутат Кременчуцької міської ради ОСОБА_3, будучи відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом правопорушень, повязаних з корупцією, 24.11.2015, перебуваючи у сесійній залі Кременчуцької міської ради, розташованій в приміщенні Кременчуцької міської ради за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, 2, перед початком особистого поіменного голосування за прийняття Кременчуцькою міською радою рішення від 24.11.2015 «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу», порушивши вимоги ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив публічно сесію Кременчуцької міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Такі дії ОСОБА_3 прокурором кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Далі, ОСОБА_3, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, суть якого викладена вище, та порушуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», 24.11.2015 року у сесійній залі Кременчуцької міської ради під час особистого поіменного голосування за прийняття Кременчуцькою міською радою рішення від 24.11.2015 «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів особисто голосував за обрання себе заступником Кременчуцького міського голови.

Вказані вище дії ОСОБА_3 прокурором кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В цей же день 24.11.2015 року на сесії Кременчуцької міської ради VII скликання міським головою було внесено на голосування депутатами міської ради проект рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради».

У зазначеному вище проекті рішення заступникам міського голови, були установлені такі надбавки: надбавку за ранг посадової особи місцевого самоврядування в розмірі залежно від встановленого рангу, надбавку за вислугу років залежно від стажу роботи, який дає право на одержання такої надбавки, надбавку за ступінь секретності в разі наявності допуску до державної таємниці в розмірі залежно від рівня допуску; установлено надбавку: за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи та вислуги років; здійснювати щомісячне преміювання міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг, вислугу років та високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи; здійснювати виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати; здійснювати преміювання міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради до Дня місцевого самоврядування в розмірі посадового окладу в межах коштів, передбачених на преміювання, та економії коштів на оплату праці.

Таким чином, після внесення міським головою для голосування депутатам Кременчуцької міської ради проекту рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради», для депутата ОСОБА_3 виник стан реального конфлікту інтересів. Такий конфлікт полягав у суперечності між його приватним інтересом у виді можливості, за наявності відповідних умов та достатності коштів фонду оплати праці, отримувати щомісячне преміювання та надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у максимально можливому стовідсотковому розмірі, з одного боку та між його представницькими повноваженнями, визначеними ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з іншого боку. Усвідомлюючи результати голосування за рішення «Про утворення виконавчого комітету…» і зміст цього рішення та передбачаючи реальну можливість на підставі даного рішення бути прийнятим на посаду заступника Кременчуцького міського голови (згідно абз. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»), депутат ОСОБА_3 не міг зберігати обєктивність і неупередженість при виборі одного із трьох можливих варіантів голосування (за, проти або утримався) під час прийняття колегіального рішення про встановлення посадовим особам Кременчуцької міської ради надбавок у максимально можливому стовідсотковому розмірі. Вказана суперечність впливає на обєктивність та неупередженість під час голосування, тобто впливає на обєктивність і неупередженість під час вчинення депутатом ОСОБА_3 дій (голосування) на виконання своїх законних повноважень щодо права голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради. Така суперечність утворює реальний конфлікт інтересів.

Проте, ОСОБА_3, який є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 24.11.2015, перебуваючи у сесійній залі Кременчуцької міської ради, розташованій в приміщенні Кременчуцької міської ради за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, 2, перед початком особистого поіменного голосування за прийняття Кременчуцькою міською радою рішення від 24.11.2015 року «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради», порушивши вимоги ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив публічно сесію Кременчуцької міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Вказані вище дії ОСОБА_3 прокурором кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Далі, ОСОБА_3, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, суть якого викладена вище, та порушуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», 24.11.2015 року у сесійній залі Кременчуцької міської ради під час особистого поіменного голосування за прийняття Кременчуцькою міською радою рішення від 24.11.2015 року «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів особисто голосував за визначення умов оплати праці щодо себе.

Такі дії ОСОБА_3 прокурором кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП не визнав та відмовився давати пояснення, пославшись на ст. 63 Конституції України

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що вона є депутатом Кременчуцької міської ради. 24 листопада 2015 року вона була присутня на першій сесії Кременчуцької міської ради сьомого скликання. На цій сесії ставилося питання про голосування депутатами міської ради проекту рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу». Вказаний проект рішення кілька разів був оголошений і в ньому було запропоновано кандидатури заступників міського голови. У звязку з тим, що депутати переміщалися у залі засідань, було прийнято рішення про поіменне голосування за затвердження чисельності і персонального складу виконавчого комітету. Голосування відбувалося шляхом пропозицій голови лічильної комісії кожному депутату висловити свою позицію по питанню затвердження чисельності і складу виконавчого комітету і занесення до протоколу результатів голосування. ОСОБА_3 проголосував за затвердження вказаного рішення. Після затвердження рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу» на голосування ставилося питання про затвердження сесією проекту рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради». Голосування за вказане рішення не було поіменним і тому свідок не може стверджувати, що ОСОБА_3 голосував за вказане рішення. Про наявність у нього конфлікту інтересів ОСОБА_3 не повідомляв. Перед голосуванням за затвердження рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради» міський голова ОСОБА_6 повідомив сесію про те, що він не буде голосувати за вказане питання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суддя вважає, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, виходячи з такого.

Постановою Кременчуцької міської виборчої комісії Полтавської області № 134 від 10.11.2015 року ОСОБА_3 обрано депутатом Кременчуцької міської ради VII скликання (а.с. 13-16, 69-71)

Відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, в тому числі, депутати місцевих рад.

Згідно ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Відповідно до копії рішення від 24 листопада 2015 року «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу», вбачається, що проектом даного рішення ОСОБА_3 запропоновано на посаду заступника міського голови ( а.с. 9-10, 63-64).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посаду заступника міського голови (члена виконавчого комітету) віднесено до посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Таким чином, після внесення міським головою для голосування депутатам Кременчуцької міської ради проекту рішення «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу», для депутата ОСОБА_3 виник стан реального конфлікту інтересів, оскільки під час голосування за обрання самого себе заступником міського голови, останній хоч і діяв в межах своїх законних повноважень, передбачених ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», але своїм голосом ОСОБА_3 вплинув на результати рішення колегіального органу, що стосувалося його особистої службової карєри в органах місцевого самоврядування.

Статтею 591 (Конфлікт інтересів) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Із показань свідка ОСОБА_5 та відеозапису першої сесії VII скликання Кременчуцької міської ради встановлено, що ОСОБА_3, порушивши вимоги ст. 591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та абз. 3 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» не оголосив публічно під час сесії Кременчуцької міської ради про те, що він буде голосувати за питання, що впливає на його службову карєру, а отже - не вжив заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до копії результатів голосування по питанню «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та затвердження його складу», вбачається, що депутат ОСОБА_3 проголосував за прийняття даного рішення ( а.с. 50-54).

З копії рішення від 24 листопада 2015 року «Про умови оплати праці міського голови,секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради», вбачається, що цим рішенням встановлено надбавку за ранг посадової особи місцевого самоврядування в розмірі залежно від встановленого рангу, надбавку за вислугу років залежно від стажу роботи, який дає право на одержання такої надбавки, надбавку за ступінь секретності в разі наявності допуску до державної таємниці в розмірі залежно від рівня допуску; установлено надбавку: за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи та вислуги років; здійснювати щомісячне преміювання міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради у розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг, вислугу років та високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи; здійснювати виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати; здійснювати преміювання міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради до Дня місцевого самоврядування в розмірі посадового окладу в межах коштів, передбачених на преміювання, та економії коштів на оплату праці ( а.с. 7-8, 65-66).

З відеозапису першої сесії Кременчуцької міської ради VII скликання, яка відбулася 24.11.2015 року, вбачається, що ОСОБА_3 особисто голосував за затвердження рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради» (а.с. 24, 80).

Версія сторони захисту про те, що у діях ОСОБА_3, які полягали у голосуванні за рішення «Про умови оплати праці …», відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, на думку судді, не заслуговує на увагу, виходячи з такого.

Статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» регулюються питання прийняття на службу в органи місцевого самоврядування та встановлено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради здійснюється шляхом затвердження відповідною радою ( абз. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

На підставі вказаної вище норми, ОСОБА_3 вважається прийнятим на посаду заступника міського голови після прийняття сесією Кременчуцької міської ради рішення від 24.11.2015 «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу».

Згідно абз. 10 ч. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи зі змісту вказаної вище норми, суддя вважає, що можливість отримувати щомісячне преміювання та надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у максимально можливому стовідсотковому розмірі складає приватний майновий інтерес ОСОБА_3 і цей інтерес впливає на обєктивність вчинення ним відповідної дії, що полягає у голосуванні за рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради».

Таким чином, ОСОБА_3, будучи обізнаним про зміст і результати голосування рішення «Про утворення виконавчого комітету…», яким його було прийнято на посаду заступника міського голови, перебував в умовах реального конфлікту інтересів під час вчинення ним дії, яка полягала у особистому голосуванні за рішення «Про умови оплати праці …», оскільки цим рішенням було передбачена можливість, за наявності відповідних умов та достатності коштів фонду оплати праці, отримувати щомісячне преміювання та надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у максимально можливому стовідсотковому розмірі.

Позиція сторони захисту також полягає і в тому, що ні рішення сесії Кременчуцької міської ради «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу» від 24.11.2015 року, ні рішення «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради» від 24.11.2015 року не суперечать будь-яким суспільним інтересам або інтересам територіальної громади.

Оцінюючи вказану вище позицію і викладене у поясненнях адвоката обґрунтування цієї позиції, суд зважає на таке.

Зі змісту диспозиції частини 2 ст. 172-7 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність за даною нормою наступає саме за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Для настання такої відповідальності визначальним є встановлення наявності або відсутності реального конфлікту інтересів, який впливає на обєктивність і неупередженість вчинення конкретної дії або прийняття конкретного рішення саме субєктом відповідальності за правопорушення (фізичною особою).

При цьому, не має значення чи законним за своєю суттю є рішення колегіального органу, яке прийняте за участю особи, що притягається до відповідальності, чи діяла така особа (субєкт правопорушення) в межах наданих їй законом повноважень та чи протирічить прийняте нею або колегіальним органом рішення суспільним інтересам чи інтересам територіальної громади.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративні правопорушення відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, на підставі оцінки наявних доказів та керуючись своїм внутрішнім переконанням, законом і правосвідомістю, суддя прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Дії ОСОБА_3, які полягали у неповідомленні сесії Кременчуцької міської ради про реальний конфлікт інтересів перед голосуванням за прийняття рішень від 24.11.2015 року «Про утворення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, визначення його чисельності та затвердження його персонального складу» та «Про умови оплати праці міського голови, секретаря міської ради, першого заступника, заступників міського голови, керуючого справами виконкому міської ради» суд кваліфікує як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність реального конфлікту інтересів.

Дії ОСОБА_3, які полягали у особистому голосуванні за призначення себе заступником міського голови та визначення умов оплати праці для заступника Кремечуцького міського голови суд кваліфікує як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 КУпАП, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа,

щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з'явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Згідно абз. 3 п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», у випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, обчислюється починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні - починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку у зв'язку з перенесенням розгляду справи не передбачено, крім випадку, визначеного частиною четвертою статті 277 КУпАП.

Виходячи з наведеної вище правової позиції, у разі зупинення строків розгляду справи про правопорушення, повязані з корупцією, зупиняється також і перебіг передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив адміністративні правопорушення 24.11.2015 року, а виявлені ці правопорушення були 23.12.2015 року (в день складення протоколу), постановами судді від 11.01.2016 року, від 10.02.2016 року та від 22.03.2016 року строки розгляду справи про адміністративні правопорушення зупинялися до явки в судове засідання ОСОБА_3 З урахуванням зупинених строків, суддя вважає, що не пройшло три місяці з дня виявлення правопорушення та не пройшло два роки моменту його вчинення, а тому - на ОСОБА_3 необхідно накласти адміністративне стягнення.

При вирішенні питання про накладення стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, відсутність тяжких наслідків від правопорушення, особу винного, який вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на те, що справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП розглядаються судом одночасно, суд вважає за можливе накласти стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Оскільки на ОСОБА_3 накладається адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 172-7, 221, 248, 249, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити остаточний розмір адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушенняу розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. в прибуток держави.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

СУДДЯ