Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/250/16-п
П О С ТА Н О В А

21 березня 2016 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Кондратюк В. І. , розглянувши матеріали, які надійшли з Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 164 - 16 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2016 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЖИ № 014323 про те, що на протязі 2015 року він за місцем свого проживання, не маючи ліцензії на виготовлення та збут алкогольних напоїв, займався виготовленням та збутом самогону , тобто «…займався забороненими видами господарської діяльності до яких є спеціальна заборона встановлена законом », таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 -16 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факти виготовлення та збуту самогону визнав.

Крім його пояснень будь-якими іншими доказами зазначені факти не підтверджені.

Розглянувши адміністративну справу, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 -16 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 164-16 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 посилання на такий закон відсутнє, що є обовязковим ( Постанова Апеляційного суду Житомирської області від 09 березня 2016 року по адміністративній справі щодо ОСОБА_2Л.)

Судом встановлено, що чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлена адміністративна відповідальність тільки за виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його виготовлення без мети збуту (ст.176 КУпАП), за придбання самогону та інших спиртних напоїв домашнього виготовлення ( ст.177 КУпАП). В зазначених статтях Кодексу самогоноваріння не визначено видом господарської діяльності, щодо якої встановлена спеціальна заборона. З Кримінального кодексу України стаття 203, якою була передбачена кримінальна відповідальність за зайняття забороненими видами господарської діяльності виключена. Суду не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що в Україні на виготовлення та реалізацію самогону відповідним законом встановлена спеціальна заборона.

Також ст.164 КУпАП визначено, що порушенням порядку провадження господарської діяльності є її провадження без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

Відповідно до п.7 ч.1 Закону України « Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015 року № 222- У111 ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим,коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України « Про державне регулювання виробництво і обігу спирту етилового,коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до ст.1 вказаного Закону крім ліцензування спиртів: етилового, коньячного, плодового та інш. ліцензуванню підлягають також алкогольні напої. В ст.12 Закону дається розяснення, що виробництво алкогольних напоїв здійснюється з використанням спирту етилового ректифікованого, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового. Використання інших видів спирту для виробництва алкогольних напоїв і харчових продуктів забороняється. Тобто самогон не може бути використаний для виробництва алкогольних напоїв. Отже ліцензування виробництва самогону вказаним Законом не передбачене і не може бути передбачене, якщо вважати самогоноваріння забороненим видом господарської діяльності. Таким чином, посилання в протоколі на здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без отримання ліцензії на виготовлення та збут самогону є безпідставним. Якщо ж виробництво самогону ототожнювати з виробництвом етилових спиртів, які не заборонені законом і їх виробництво підлягає ліцензуванню, винна в самогоноварінні особа мала бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст.164, а не за ст.164-16 КУпАП.

Аналогічно відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватись субєктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності ліцензії. Таким чином, в разі відсутності ліцензії на продаж алкогольних напоїв, особа підлягає адміністративній відповідальності за ст.164 КУпАП за порушення порядку провадження господарської діяльності.

Не міститься спеціальної заборони на виготовлення самогону і в ст.4 Закону України «Про підприємництво».

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП , провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164-16 КУпАП ОСОБА_1 провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд.

Суддя: ОСОБА_3