Справа № 455/20/16-п Головуючий у 1 інстанції: Лойзик М.В.
Провадження № 33/783/120/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1 з участю прокурора Дайнеки О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, за ч.1 ст.172-6 КУпАП за апеляційною скаргою прокурора Самбірської місцевої прокуратури Якиміва В.І. на постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 21 січня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

зазначеною постановою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, оголошено йому усне зауваження, а провадження у справі закрито.

Згідно з постановою, ОСОБА_2, будучи депутатом Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області VI демократичного скликання, відповідно до протоколу №1 від 16.11.2010 року засідання І сесії Хирівської міської ради VI демократичного скликання, достовірно знаючи про зобов'язання щорічно до 01 квітня подавати за місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, подав таку декларацію за 2014 рік тільки 04.01.2016 року, чим порушив п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», п.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, прокурор Якимів В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.01.2016р. відносно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову, якою останнього визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення прокурора, який просив розглянути апеляційну скаргу та постановити рішення дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокуророві з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Прокурора як суб'єкта оскарження було виключено із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 року (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), які набрали чинності 26.10.2014 року.

З позбавленням прокурора права на оскарження постанови судді одночасно виключено частину 2 ст. 295 КУпАП, яка до внесення змін встановлювала обов'язок повідомляти прокуророві про результати розгляду його апеляційної скарги, а на даний час такого обов'язку не визначає.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондуються з положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 року), згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 21 січня 2016 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП, оголошено йому усне зауваження, а провадження у справі закрито, та, відповідно не застосовано заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина.

Тому в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Що стосується посилань прокурора на ч.5 ст. 7, ст. 250 КУпАП як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, то апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою.

Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Таким чином, до вказаного моменту, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення «Щокін проти України»).

З урахуванням вищевикладеного, вимога прокурора про розгляд його апеляційної скарги, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не ґрунтується на нормах права.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду, а тому її слід повернути прокуророві.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Самбірської місцевої прокуратури Якиміва В.І. на постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - повернути прокурору.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Урдюк