Номер провадження: 33/784/24/16
Провадження: № 33/784/24/16 Суддя суду першої інстанції: Дірко І.А.
Категорія: ст. 472 Митного кодексу Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря -Кельїної А.Г.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

представника Миколаївської митниці ДФС України - Квасниці Ю.А.

розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Миколаївської митниці ДФС України Кріль Р.В. на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Піски Баштанського району Миколаївської області, митного брокера ТОВ «Лідер Брокс», яка проживає в АДРЕСА_1,

провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247КУпАП.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції 03 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 156/50400/15 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України з приводу того, що митним брокером ТОВ «Лідер Брокс» ОСОБА_2 у МД № 504070000/2014/005741 від 02 листопада 2015 року не заявлено за встановленою формою точні та достовірні відомості щодо кількості (ваги) товару «Плоди гранату POMEGRANATE (HICAZ) (Punica granatum), свіжі. Торговельна марка «SEGMEN». Виробник «SEGMEN TARIM SAN. VE TIC. LTD. STI», що переміщувався через митний кордон України, а саме: незадекларовано товар «Плоди гранату POMEGRANATE (HICAZ) (Punica granatum), свіжі» у кількості (вагою) нетто 2 620 кг та вагою брутто 2 800 кг. При цьому, внаслідок недостовірного декларування вищевказаного товару, загальний недобір митних платежів склав 26 724 грн.

Відповідно до висновку експерта РТПП Миколаївської області від 04 листопада 2015 року № 120-1425 загальна вартість товару «Плоди гранату свіжі», вагою нетто 2 620 кг, становить 78 600 грн. Вищевказаний товар як такий, що швидко псується, на підставі ч.ч. 6, 9 ст. 243 Митного кодексу України переданий для реалізації до ТОВ «ТОЛК Консалеинг». На теперішній час кошти, отримані від реалізації зазначеного товару, зберігаються на рахунку Миколаївської митниці ДФС.

В апеляційній скарзі в.о. начальника Миколаївської митниці ДФС України Кріль Р.В. просить вищевказану постанову скасувати та прийняти нову постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративних стягнень, передбачених ст. 472 Митного кодексу України, у вигляді:

- штрафу в розмірі 100% вартості товарів, безпосередніх предметів порушення митних правил, тобто в сумі 78 600 (сімдесят вісім тисяч шістсот) грн. 29 коп.;

- конфіскації товару «Плоди гранату POMEGRANATE (HICAZ) (Punica granatum), свіжі», вагою нетто 2 620 кг.

Крім того, апелянт просить відповідно до ч. 2 ст. 244 та ч. 2 ст. 541 Митного кодексу України виконання постанови суду в частині конфіскації товару «Плоди гранату POMEGRANATE (HICAZ) (Punica granatum), свіжі», вагою нетто 2 620 кг, здійснити шляхом перерахування до державного бюджету грошових коштів, одержаних від реалізації вказаного товару, що знаходяться на рахунку Миколаївської митниці ДФС.

Просить на підставі ст.ст. 519, 520 Митного кодексу України стягнути з ОСОБА_2 витрати у справі про порушення митних правил, а саме: грошові кошти в сумі 1 440 грн., що сплачені за проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта РТПП Миколаївської області від 04.11.2015 року № 120-1425), які мають бути перераховані на рахунок Миколаївської митниці ДФС у Миколаївській області.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що постанова суду винесена з порушенням законодавства України та без врахування фактичних обставин справи.

Апелянт зазначає, що судом не враховані письмові докази, на підставі яких встановлено обставини недостовірного декларування ОСОБА_2 товарів «лимони» та «гранати», а саме: товаросупровідні документи на товари «лимони» та «гранати»; акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 03.11.2015 року № 504070000/2015/005741; протокол про порушення митних правил № 156/50400/15; пояснення особи, яка притягається до відповідальності за порушення митних правил, - ОСОБА_2

Вказує, що різниця між заявленою митним брокером ОСОБА_2 у митній декларації № 504000000/2015/005741 вагою нетто та брутто товару «Плоди гранату POMEGRANATE (HICAZ) (Punica granatum), свіжі» та тією, що фактично знаходилася в автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2, склала - вага нетто більше на 2 620 кг, а вага брутто більше на 2 800 кг.

Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції не вірно тлумачаться норми законодавства з питань державної митної справи, що регламентують мету та порядок проведення фізичного огляду, у зв'язку з чим безпідставно зроблено висновок про необов'язковість перевірки декларантом при проведенні цього огляду даних про вагу нетто та брутто товарів «лимони» та «плоди гранату», які зазначаються у товаросупровідних документах.

Зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 як митний брокер ТОВ «Лідер Брокс», була наділена всіма правами, обов'язками та відповідальністю, визначеними для декларанта ст.ст. 264, 266 Митного кодексу України.

Вказує, що, провівши фізичний огляд товарів, ОСОБА_2 склала відповідний акт в якому з невідомих причин, так як вага взагалі не перевірялася, вказала вагу, зазначену в турецькій фактурі № 512749 від 27.10.2015 року.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_2 була зобов'язана та мала таку можливість перевірити шляхом зважування достовірність та точність відомостей про вагу нетто та бруто товарів «лимони» та «плоди гранату», вказані у товаросупровідних документах, зокрема турецькій фактурі, проте цього не зробила.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Миколаївської митниці Квасниці Ю.А. на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, які просили постанову суду залишити без зміни, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При розгляді справи про порушення митних правил судом були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, а тому висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Відповідальність за ст. 472 МК України настає у випадку недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 працює на посаді митного брокера ТОВ «Лідер Брокс». Між ТОВ «Лідер Брокс» (виконавцем) та ТОВ «Фуделіт» (замовником) укладений договір № 73 від 14.04.2014 року про надання послуг по декларуванню товарів.

Апеляційним судом встановлено, що 02.11.2015 року митний брокер ОСОБА_2 склала та подала митному органу електронну митну декларацію, в яку внесла відомості про найменування та кількість товару, що відповідали відомостям у наданих їй товаросупровідних документах.

Крім того, як пояснила ОСОБА_2, неправильності або невідповідності декларації щодо кількості продукції нею не встановлено і ці дані відповідають даним, заявленим у товаросупровідних документах.

За таких обставин жодних підстав вважати, що фактична кількість товарів не відповідає кількості, зазначеній у товаросупровідних документах, у ОСОБА_2 не було. Крім того, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 ані одержувачем товару, ані відвантажувачем цього товару не була.

Більш того, митний кодекс не вимагає від митного брокера обов'язкове переваження товару. Як зазначено у п. 1 ст. 257 МК України, на яку посилається митниця в апеляції, як на головний доказ вини ОСОБА_2 «декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою(письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення». Як видно з наведеної статті закону, вона дійсно вимагає точних відомостей про товар, але це не зобов'язує митного брокера саме переважувати товар, оскільки вона виходила з декількох документів, які підтверджували вагу товару, що знайшло своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні документами.

Для повного, всебічного та об'єктивного дослідження матеріалів справи з метою встановлення особи, що сприяла наданню не точних відомостей про товар, митним органам необхідно було, згідно з вимогами ст. 457 МК України, залучити до справи усіх осіб, причетних до оформлення вантажу та інших осіб.

Зазначене повинно було мати місце тому, що безпосередньо перевірка товару та його перевантаження проводилось наступного дня. При цьому товар зважувався вибірково, оскільки переважувався лише гранат, а лимони взагалі не зважувались, чого не заперечував представник митниці в апеляційному суді. За таких обставин, враховуючи, що товар було переважено вибірково, вбачається, що мали місце порушення, які не дозволяють вважати допустимими докази стосовно ваги товару.

Крім того, доказами, дослідженими під час розгляду цієї справи, як у суді першої, так і апеляційної інстанції, умисел ОСОБА_2 під час виконання нею обов'язків митного брокера на підставі договору про надання послуг з декларування товарів № 73 від 14.04.2014 року на незаявлення точних відомостей про товар, як того вимагає ч.1 ст. 257 МК України, не встановлено.

За таких обставин, суд 1 інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 склад митного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України відсутній, а доводи апеляційної скарги про його наявність безпідставні, що доведено аналізом доказів у цій справі, який повністю відповідає на всі її доводи.

Всі інші доводи апеляційної скарги, з огляду на межі апеляційної скарги, суть якої полягає саме у незгоді митниці з рішенням суду щодо суб'єктивної сторони даного правопорушення, не впливають на суть прийнятого судом рішення.

Оскаржувана постанова суду від 20 січня 2016 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги Миколаївської митниці ДФС немає.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, ст.ст. 527, 528 МК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу в.о. начальника Миколаївської митниці ДФС України Кріль Р.В. залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2016 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова