Справа № 163/570/16-п Провадження №33/773/101/16 Суддя в 1 інстанції: Войтюк Л. М.
Категорія:ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Клок О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року місто Луцьк Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, з участю адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 на постанову судді Любомльського районного суду від 25 лютого 2016 року, якою провадження щодо ОСОБА_4, 02.11.1987р.н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, директора ТОВ «ТБФ», РНОКПП НОМЕР_1, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складів правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді провадження щодо ОСОБА_4 за ст.ст. 471, 472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КупАП, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Інспектором митниці складено протокол про те, що ОСОБА_4, слідуючи 09.02.2016р. близько 03.10год. з України через ОСОБА_5 в Італію через митний пост «Волинь Центральний» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мерседес», д.н.з. СВ891ЕЕ, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю встановлений постановою Правління НБУ № 148 від 27.05.2008р., письмово незадекларував валюту в сумі 800 євро, що по курсу НБУ становить 23222,19 гривень, яка перевищувала дозволену норму та знаходились в наплечній сумці разом з задекларованою валютою, використавши всупереч положенням ст.ст. 257, 366, 374 МК України зелений коридор як форму декларування шляхом вчинення дії, тобто обравши для перетину митного кордону України смугу зелений коридор, своїми діями заявив, що товарів, які підлягають декларуванню, у нього немає.

Також у протоколі про порушення митних правил вказано, що ОСОБА_4 за тих же обставин не задекларував за встановленою письмовою формою валюту в сумі 800 євро, яка підлягала обовязковому письмовому декларуванню згідно постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008р, використавши всупереч положенням ст.ст. 257, 366, 374 МК України зелений коридор як форму декларування шляхом вчинення дії, тобто обравши для перетину митного кордону України смугу зелений коридор, своїми діями заявив, що товарів, які підлягають декларуванню, у нього немає.

Таким чином, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_4 порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, а також вчинив недекларування валютних цінностей, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тобто вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 471, 472 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції заступник начальника управління Волинської митниці в апеляційній скарзі вказує за яких обставин та яким чином ОСОБА_4 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 471, 472 МК України, оскільки останній не мав при собі документів на вивезення валюти. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову в межах санкції статей.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, суддя приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ст.ст. 471, 472 МК України вказаної вимоги закону дотримав.

В суді першої інстанції ОСОБА_4 пояснював, що в його наплічну сумку дружина поклала свій закордонний паспорт та 800 євро, про які він не знав, оскільки дружина мала також їхати з ним, однак безпосередньо перед поїздкою була направлена у відрядження.

Показання ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтвердила і його дружина ОСОБА_6

Дані показання осіб також підтверджені і копією наказу про відрядження ОСОБА_6 (а.с.17).

Показання ОСОБА_4, як і ОСОБА_6 є чіткими та послідовними, підтверджені письмовими доказами, митним органом нічим не спростовані, а тому апеляційний суд не має підстав піддавати їх сумніву.

А тому суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутні склади адміністративних правопорушень, з чим погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин, в діях ОСОБА_4 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Правильно вирішено питання і щодо вилученої валюти.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Окрім того, звертає суд увагу і на той факт, що в суді першої інстанції представником митного органу виступала ОСОБА_7, на підставі довіреності (а.с.16), а апеляційна скарга подана заступником начальника Волинської митниці ДФС, повноваження якого не підтверджені належно, як це передбачено ст.501 МК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 25 лютого 2016 року, якою провадження щодо ОСОБА_4 за ст.ст. 471, 472 МК України, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_1