Справа № 199/1625/16-п
ПОСТАНОВА

іменем України

23.03.2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого бригадиром на підприємстві «Спецбудмонтаж», відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: м.Дніпропетровськ, вул. С.Ковалевської, 7а/2а (Амур-Нижньодніпровський район м.Дніпропетровська), в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

25.02.2016 року о 05-10 ОСОБА_1 в районі будинку № 11а по вул. К.Лібкнехта у м.Дніпропетровську, керував автомобілем «Опель» № НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей, які не реагують на світло), був зупинений працівником поліції, для проходження медичного огляду на стан сп'яніння, на що він відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 до суду не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходили.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи, вважаю за можливе на підставі ч.1 ст.268 КУпАП розглядати справу у його відсутності.

Обставини справи підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 066094 від 25.02.2016 року, де викладені обставини скоєння правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння;

- рапортом працівника поліції від 25.02.2016 року;

- письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких він не спростував факти, викладені у протокол про адміністративне правопорушення;

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 винний в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як управління транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу і швидкість реакції, а також передача управління транспортним засобом особі, яка знаходиться в стані такого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка управляє транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або відносно вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

При розгляді адміністративної справи встановлено, що посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії у ОСОБА_1 органи поліції не вилучали, а адміністративна справа взагалі не містить відомості про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, про що органи ДАІ повинні були суду надати відомості, які могли бути підставою для призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а також, враховуючи те, що зазначення такої інформації є обовязком працівників поліції, які оформлюють матеріали для спрямування їх до суду.

Тому, суд, з огляду на викладене, призначаючи ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу, керується вимогами ч.3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», про те, що «суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала».

Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 згідно своїх письмових пояснень не спростував факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, працює та має постійний заробіток, відсутні відомості про те, що він у минулому притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за аналогічні правопорушення, збитки у разі його дій нікому не завдані, негативних або тяжких наслідків для інших фізичних чи юридичних осіб не настало.

При цьому суд констатує відсутність обставин, що у відповідності до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.

У звязку з викладеним, вважаю можливим призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (, одержувач УДКСУ в АНД районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області МФО 805012 р/рахунок 0003 код надходжень КЕКД 22030101 ОКПО 37989300 банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровської області м. Дніпропетровськ) 275 гривень 60 копійок судового збору.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Л.Воробйов