АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - адвоката Левандовського Ч.Ч., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2, 26.11.2015 року о 12 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по Червонозоряному проспекту 198/22 в м. Києві, був не уважним під час перестроювання, не переконався, що це буде безпечним, при цьому не надав дорогу транспортним засобам, що рухались в попутному напрямку по тій самій смузі на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 Б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, просив скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2015 року та прийняти нову, якою визнати винним іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що суд, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, ухилився від здійснення судочинства та не з'ясував обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. На обґрунтування своїх вимог посилається на локалізацію пошкоджень свого автомобіля, які були зафіксовані в схемі ДТП, однак незважаючи на ці пошкодження, які на його думку свідчать, що дана дорожньо-транспортна пригода виникла саме з вини водія автомобіля «Мітсубісі» - ОСОБА_4, працівники Управління патрульної служби не правильно відобразили на графічній частині схеми ДТП місце зіткнення автомобілів.

Доповівши матеріали за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які під час апеляційного розгляду змінили свої апеляційні вимоги і просили скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою повернути протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м. Києва для належного оформлення, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та його представника, які заперечували проти апеляційних вимог і, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просили залишити її без зміни, перевіривши матеріали справи та апеляційні доводи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, 26.11.2015 року о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по проспекту Червонозоряному 198/22 в м. Києві, під час перестроювання був не уважним, не переконався що це буде безпечним, при цьому не надав дорогу транспортним засобам, що рухались в попутному напрямку по тій самій смузі на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Відносно ОСОБА_2 на місці пригоди було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, який разом з іншими матеріалами був направлений до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду по суті, за результатами якого винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови ОСОБА_2 що під час розгляду справи повністю визнав свою вину у порушенні ним правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода і просив обмежитись адміністративним штрафом, який в той же день його сплатив, а після того подав апеляційну скаргу, в якій заперечував свою вину та просив визнати винним у ДТП іншого учасника цієї пригоди - водія автомобіля НОМЕР_5 - ОСОБА_4

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 заперечував свою вину та пояснив, що він 26 листопада 2015 року, близько 12 години, керуючи автомобілем НОМЕР_6, їхав зі сторони вул. Саперно-Слобідської в сторону Червонозоряного проспекту у крайній правій смузі руху та маючи намір розвернутися у зворотньому напрямку, почав перестроюватись з крайньої правої смуги руху в крайню ліву. Вказує, що під час цього маневру був уважним, подивися в бокове дзеркало та дзеркало заднього виду і впевнившись у відсутності перешкод, почав перестроюватись у крайню ліву смугу руху, однак коли він вже майже перестроївся, відчув удар у задню ліву частину свого автомобіля.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 підтримав свої пояснення, які надавав працівниками патрульної служби під час оформлення даної пригоди та в ході апеляційного розгляду справи пояснив, що він 26 листопада 2015 року, приблизно о 12 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_5, їхав у крайній лівій смузі по Червонозоряному проспекту в напрямку вул. Кіровоградської та бачив, як водій автомобіля марки «ВАЗ 21043» почав перестроюватись з крайньої правої смуги руху, однак не думав, що останній буде перестроюватись у смугу якою він рухався, перетинаючи одразу чотири смуги руху, і коли побачив, що водій автомобіля «ВАЗ 21043» вже почав зміщуватись на його смугу, загальмував, однак зіткнення уникнути не вдалось.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах апеляційної скарги, вважаю, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 ПДР України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи даними, зокрема:протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 356530 від 26.11.2015 року (а.с. 1), схемою дорожньо-транспортної пригоди від 26.11.2015 року (а.с. 2), на якій зафіксовано місце зіткнення та розташування автомобілів одразу після дорожньо-транспортної пригоди, наявними пошкодженнями на обох автомобілях та їх локалізація, які зазначені у цій схемі, а також поясненнями учасника ДТП - ОСОБА_4 (а.с. 3), та його поясненнями, наданих під час апеляційного розгляду справи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд не вбачає підстав вважати, що в даній дорожній обстановці саме дії водія автомобіля «Мітсубісі» - ОСОБА_6 призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, на чому наполягали ОСОБА_2 та його захисник під час апеляційного розгляду, оскільки такий висновок не узгоджується з фактичними обставинами даної дорожньо-транспортної пригоди, які працівники патрульної служби вказали в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП. Крім того, ОСОБА_2 був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми дорожньо-транспортної пригоди, не заперечував проти викладених у протоколі фактичних обставин про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 ПДР України, який не був уважним під час перестроювання, не переконався що це буде безпечним та не надав дорогу водію автомобіля НОМЕР_7, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення, підписав їх і в передбаченому законом порядку не оспорював.

Що стосується висновку спеціаліста №000199/01 від 29 лютого 2016 року, який був наданий ОСОБА_2 на підтвердження його доводів про те, що ДТП сталася з вини водія автомобіля «Мітсубісі» - ОСОБА_6, то слід зазначити, що висновок експертного дослідження не має наперед встановленої сили і відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП оцінюється у сукупності з іншими доказами у справі судом, який встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, даний висновок не містить переліку наданих на дослідження матеріалів, а містить посилання на протокол огляду місця ДТП та фотознімки автомобіля НОМЕР_8, які відсутні в матеріалах справи, при цьому автомобіль НОМЕР_9, спеціалістами не оглядався. Також слід зазначити, що ОСОБА_4 не був повідомлений про проведення зазначеного експертного дослідження, а судові експерти, які проводили це дослідження не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 та його захисника про направлення справи до Управління патрульної поліції м. Києва для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, оскільки зазначений протокол складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захиснику було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення по справі судової авто-технічної експертизи, проти якого заперечували інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та його представник, оскільки у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, наявності причинно-наслідкового зв'язку між його діями та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування та направлення справи до Управління патрульної поліції м. Києва для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, про що ставили питання під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисник, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/220/2016 Категорія КУпАП: ст.124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.