Справа № 163/414/16-п Провадження №33/773/88/16 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія:471, 472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П. з участю представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС Степаняна Г.Г. на постанову судді Любомльського районного суду від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним в порушенні митних правил, передбачених ст.471 МК України.

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №0037/20500/2016 від 10.01.2016 року, товар: колесо ведуче до екскаватора «Case» в кількості 2 штуки, вагою 290 кг., та зірочку відому для екскаватора «Case Poclain» в кількості 1 штука, вагою 45 кг., - повернуто ОСОБА_3 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

В поданій апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС просить постанову судді Любомльського суду від 11.02.2016 скасувати, ухвалити нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України та накласти стягнення в межах санкцій цих статей. Посилається на те, що ОСОБА_3, під час проходження митного контролю, обрав спрощену форму митного контролю «зелений коридор» з не задекларованим товаром понад норму, встановлену ст.366 МК України, чим порушив митні правила не тільки за ст.471 МК України, а й за ст.472 МК України. Оскільки ОСОБА_3 не заявив за встановленою формою про наявність в нього товару, що підлягає обов'язковому декларуванню.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином і своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Заслухавши думку представника Волинської митниці ДФС, який підтримав подану апеляцію і просив її задовольнити, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

При прийнятті рішення обставини справи досліджено повно та об'єктивно, винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України повністю підтверджена його особистими поясненнями в суді, протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушника та службовою запискою.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Вважаю належними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 під час проходження митного контролю на митному посту «Ягодин» він вчинив усне декларування товару.

Дані обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_3, у яких він висловив аналогічну позицію щодо обставин проходження митного контролю, а також актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020103/2016/000022 від 11.01.2016 року, який вказує лише на факт встановлення наявності в салоні автомобіля товару, згідно поданої ОСОБА_3 фактури: двох коліс ведучих до екскаватора «Case» та двох зірочок відомих для екскаватора «Case Poclain» в кількості 2 штуки, вагою 90 кг., а не на факт його виявлення, що свідчить не інакше, як про його попереднє усне заявлення до митного контролю.

Вказані обставини ОСОБА_3 підтвердив і в ході судового розгляду.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В своїй постанові місцевий суд обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень митних правил, передбачених ст.472 МК України.

Апеляційна скарга не містить інших вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Виходячи з наведеного, вважаю, що суд першої інстанції підставно закрив провадження відносно ОСОБА_3 за ст.472 МК України, та визнав останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а тому підстав для скасування постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС Степаняна Г.Г. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов