Справа № 444/33/16-п Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 33/783/170/16 Доповідач: Пешков М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року місто Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати в кримінальних справах Пешкова М.І., з участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 5 лютого 2016 року,-

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого : АДРЕСА_1 не працюючого, індивідуальний ідентифікаційний НОМЕР_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки. Також із ОСОБА_2 стягнуто в дохід держави 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 , 03.01.2016 року приблизно о 23 год. 30 хв. на автодорозі Львів-Рава-Руська 25 км+ 900 м., керував автомобілем марки «SKODA-FELICIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 "а" ПДР України.

На дану постанову судді ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга, в якій він просить суд скасувати постанову Жовківського районного суду Львівської області від 05.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що суд неповно оцінив усі обставини справи, обмежився лише протоколом по справі правопорушення, поясненнями учасників, працівника поліції та лікаря.

Не були взяті до уваги його пояснення що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, крім того висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складений з порушеннями інструкції.

Також, ОСОБА_2 вважає, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які надавали пояснення є працівниками поліції і не можуть бути понятими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апелянт звертає увагу суду що лікар ОСОБА_5, який був допитаний у суді першої інстанції стверджував, що має сертифікат нарколога, проте такого не представив. Також лікар пропонував йому продути алкотестер "Драгер", однак він, ОСОБА_2 відмовився від продування тесту та просив взяти кров на аналіз, у чому йому було відмовлено.

Крім того, скаржник вказує, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення лабораторного дослідження є обов'язковим, а предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, щкірного покриву обличчя і рук, а виняткових випадках кров.

А відтак, на думку апелянта, що при проведенні огляду на стан сп'яніння були допущенні порушення вимог Інструкції, а відповідно до п.22 розділу 3 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В судовому засіданні ОСОБА_2 змінив апеляційні вимоги та просив постанову Жовківського районного суду Львівської області від 5 лютого 2016 року змінити та накласти на нього адміністративне стягнення, не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення правопорушника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що така підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735:огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ч.1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

А, пунктом 6 ч.1 визначено , що огляд проводиться двома альтернативними способами:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як вбачається з матеріалі справи у протоколі про адміністративне правопорушення серія АП1 № 166100 від 04.01.2016 року (а.с.2) необхідність огляду ОСОБА_2 викликана наявністю таких ознак: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

Після того як ОСОБА_2 відмовився від продування алкотестера "Драгер", останнього було доставлено у медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння. За результатами огляду проведеного в присутності медпрацівників та свідків було складено висновок № 184 від 04.01.2016 року, згідно з яким ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Щодо твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про обов'язковість проведення лабораторних досліджень, то такі не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п. 7 ч.ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення лабораторних досліджень є обов'язковим лише при визначенні наркотичного засобу або психотропної речовини.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду, вина ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненнями свідків гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_6 від 04.01.2016 року (а.с. 4-5), рапортом поліцейського БДПС ДАІ ГУНП у Львівській області ст.сержанта поліції Даньо та ОСОБА_7 від 03.01.2016 року.

Таким чином, у діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом'якшують відповідальність.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, обставинами, що пом'якшують відповідальність і повинні бути враховані при накладенні стягнення, є те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання. Також, керування транспортним засобом є необхідним для здійснення його професійної діяльності, оскільки, як пояснив ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, він здав іспит на отримання водійського посвідчення категорії "D" та планував влаштуватися на роботу у транспортну фірму, а відтак, накладене на нього судом першої інстанції адміністративне стягнення, позбавить його можливості працевлаштуватися.

За таких обставин, накладене стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів за своєю суворістю не відповідає особі правопорушника та обставинам справи. Тому застосоване до ОСОБА_2 стягнення слід змінити на штраф в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_2 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 05 лютого 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу КУпАП ОСОБА_2 в частині адміністративного стягнення - змінити.

Накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки змінити на штраф у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

В решті постанову Жовківського районного суду Львівської області від 05 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області М.І. Пешков