АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/154/16
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. Суддя на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 277820, враховуючи матеріали справи, вважав встановленим, що ОСОБА_1 09.06.2015 року близько 20.40 години, керуючи автомобілем Geely FE-2, номерний знак НОМЕР_1, в м. Харкові на перехресті вул. Клочківської та вул. Павловської, повертаючи ліворуч з вул. Космічної, своєчасно не зайняв крайнього лівого положення на проїзній частині, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21043, номерний знак НОМЕР_2, який рухався ліворуч, чим заподіяв матеріальну шкоду, у зв'язку з чим в діях ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року скасувати,вважаючи її необґрунтованою, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт зазначає, що суддя розглянув справу за відсутності іншого водія, не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 при складанні протоколу не визнавав себе винним, під час судового розгляду надав інші пояснення, ніж на місці пригоди, а висновок експерта ґрунтувався на поясненнях, наданих ОСОБА_1 на місці пригоди. На думку апелянта, судом проігноровано клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, а саме пояснень водія ОСОБА_2, однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про дату та час проведення судового засідання. Посилається на п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 4, відповідно до якого за наявності в матеріалах справи різних вихідних даних щодо обставин події суд доручає експерту дати висновок стосовно кожного з варіантів окремо. У зв'язку із відсутністю додаткових матеріалів експертом не встановлено чи полягають дії водія ОСОБА_2 у причинному зв'язку із пригодою, таким чином у суду першої інстанції були відсутні підстави дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди доведена у повному обсязі. Зазначає, що характер руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не є причиною виникнення ДТП, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційні вимоги ОСОБА_1 підлягають часковому задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 277820 ОСОБА_1 09.06.2015 року близько 20.40 години, керуючи автомобілем Geely FE-2, номерний знак НОМЕР_1, в м.Харкові на перехресті вул. Клочківської та вул. Павловської, повертаючи ліворуч з вул. Космічної, своєчасно не зайняв крайнього лівого положення на проїзній частині, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21043, номерний знак НОМЕР_2, який рухався ліворуч, чим заподіяв матеріальну шкоду та порушив вимоги п 10.4 Правил дорожнього руху України. Вказаним пунктом Правил зазначено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Саме на порушення вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху України посилався і суд першої інстанції в постанові від 28.01.2016 року.

Суддею районного суду для об'єктивної оцінки дій учасників дорожньо-транспортної пригоди було призначено судову автотехнічну експертизу. Апеляційний суд вважає безпідставними посилання апелянта на те, що експертом не були враховані його пояснення, які він надавав після 09.06.2015 року, оскільки експертом враховувались і пояснення ОСОБА_1 наданих ним 15.09.2015 року у відповідь на клопотання експерта. Разом з цим експерт прийшов до висновку про невідповідність дій останнього вимогам п. п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, які знаходились у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому вказані пункти Правил наголошують, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

У постанові, яка оскаржується зазначено, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується між іншим висновком автотехнічної експертизи № 8369. Разом з тим, вказаний висновок не підтверджує, що дії ОСОБА_1 не відповідали саме вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху.

Крім того, як докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції зазначені схема ДТП та пояснення причетних осіб. При цьому пояснення учасників ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають суттєві протиріччя, належної правової оцінки цим поясненням судом не дано, як і не дано оцінки іншим доказам, на які посилався суддя враховуючи зміст пояснень ОСОБА_1

Таким чином судом першої інстанції не наведено достатніх доказів, які свідчать про невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 10.4 Правил дорожнього руху України та перебування них у причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги вимоги положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, які унеможливлюють на теперішній час встановлювати нові обставини при розгляді апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним змінити постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.01.2016 року, виключивши з її мотивувальної частини посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України при викладених в абзаці 1 мотивувальної частини постанови обставинах, та доведеність факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення від 09.06.2015 року серії АПІ № 277820, а також висновками автотехнічної експертизи № 8369, схемою та поясненнями.

В іншій частині постанову від 28.01.2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.01.2016 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України при викладених в абзаці 1 мотивувальної частини постанови обставинах, та доведеність факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення від 09.06.2015 року серії АПІ № 277820, а також висновками автотехнічної експертизи № 8369, схемою та поясненнями.

В іншій частині постанову від 28.01.2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик