Провадження № 33/783/192/16 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Гуцал І.П. з участю представника Львівської митниці ДФС України Черепащука І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України,

в с т а н о в и в :

оскаржуваною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 2 274 грн. 50 коп.

Конфісковано в дохід держави товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1334/20917/15 від 25.06.2015 року, а саме: 140 пачок сигарет з фільтром «Фест» червоний без акцизної марки, 15 пачок сигарет з фільтром марки «Lifa» без акцизної марки, 14 пачок сигарет з фільтром марки «7 Фест» без акцизної марки, 5 пачок сигарет з фільтром марки «JIN LING» без акцизної марки, а також автомобіль марки «Mersedes-Benz», р.н. НОМЕР_1, VIN НОМЕР_2, 1997 року випуску, об'єм дизельного двигуна 2 155,00 см.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Львівського НДІ судових експертиз витрати за проведення експертизи в розмірі 4 300 грн. 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Львівської митниці ДФС України витрати за зберігання товару та причепа в розмірі 38 947 грн. 35 коп.

Згідно постанови судді ОСОБА_3 25 червня 2015 року, о 07 год., перетинаючи митний кордон з України в Республіку Польща через п/п «Грушів-Будомєж» м/п «Грушів», автомобілем марки «Mersedes-Benz», р.н. НОМЕР_1, не заявив про наявність товарів, що переміщувались через митний кордон України по смузі руху «зелений коридор» з приховуванням від митного контролю з використанням засобів, що утруднюють виявлення товарів, зокрема, з використанням спеціально виготовленого сховища (тайника), який був виготовлений шляхом вварення в паливний бак перегородки, що ділить бак на дві частини, а саме 140 пачок сигарет з фільтром «Фест» червоний без акцизної марки, 15 пачок сигарет з фільтром марки «Lifa» без акцизної марки, 14 пачок сигарет з фільтром марки «7 Фест» без акцизної марки, 5 пачок сигарет з фільтром марки «JIN LING» без акцизної марки.

Не погоджуючись з постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2015року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови та постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2015року скасувати в частині стягнення з нього в користь Львівської митниці ДФС України витрати за зберігання товару та причепа в розмірі 38 947 грн. 35 коп. Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження постанови зазначає, що він не був присутній при винесенні постанови, про її зміст довідався 19.02.2016 року, коли державний виконавець ВДВС Яворівського РУЮ ОСОБА_5 надав йому копію такої постанови.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що відшкодування витрат за зберігання товару на складі митниці в розмірі 38 947 грн. 35 коп. є незаконним. Покликається на п.2 розділу ІІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012 року №731 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9.07.2012 року за № 1140/21452, згідно якого витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, внесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та /або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Заслухавши пояснення представника митниці Черепащука І.В. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає відновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. ОСОБА_3 не був судом повідомлений про розгляд справи, а також в матеріалах справи відсутні підтвердження щодо отримання останнім судової повістки та про отримання ним копії судового рішення від 26.11.2015 року.

Згідно ч.3 ст. 526 МК України, у разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення.

Однак суд першої інстанції цих вимог закону не виконав, чим позбавив правопорушника ОСОБА_3 права на апеляційне оскарження постанови у десятиденний строк, передбачений ст. 289 КУпАП. На підставі наведеного клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги необхідно задоволити.

Що ж стосується розгляду апеляційної скарги по суті, то на думку судді апеляційного суду, подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вказаного у протоколі про порушення митних правил адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обгрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється. Разом з тим в апеляційній скарзі порушується питання про скасування постанови в частині стягнення витрат за зберігання товару та причепа.

Згідно ч.1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч.1 ст. 541 Митного кодексу України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку. Згідно ч.3 цієї статті витрати органу доходів і зборів, пов'язані із зберіганням товарів, транспортних засобів, щодо яких прийнято постанову про конфіскацію, до моменту винесення такої постанови повинні бути відшкодовані особою, яка вчинила порушення митних правил.

На підставі вищенаведеного суддя апеляційного суду приходить до висновку, що постановою судді Галицького районного суду м. Львова обгрунтовано стягнуто з правопорушника ОСОБА_3 на користь Львівської митниці ДФС України 38 947 грн. 35 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Покликання ОСОБА_3 на п. 2 розділу III (Особливості покриття витрат) Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012 р. №731 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 р. за № 1140/21452 є безпідставним, оскільки вказаний пункт регулює порядок відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді першої інстанції такі витрати стягнуто за час зберігання товарів на складі митних органів з часу вчинення порушення митних правил і до розгляду справи суддею суду першої інстанції.

На підставі наведеного в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Разом з тим при апеляційному розгляді справи встановлено, що суддя суду першої інстанції помилково вказав у резолютивній частині постанови про стягнення з ОСОБА_3 в користь Львівської митниці витрати за зберігання причепа, оскільки конфіскації підлягає вилучений згідно протоколу про порушення митних правил товар та автомобіль, тому у резолютивній частині постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2016 року слід вказати про стягнення з ОСОБА_3 в користь Львівської митниці за зберігання товару та автомобіля в сумі 38 947,35 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

відновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2016 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Вважати, що стягнути з ОСОБА_3 в користь Львівської митниці ДФС України витрати за зберігання товару та автомобіля в розмірі 38 947 грн. 35 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.