Справа № 515/424/16-п
Провадження № 3/515/681/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 квітня 2016 р. Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В., за участю прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1, розглянувши в залі суду у м.Татарбунари Одеської області матеріали перевірки факту вчинен- ня адміністративного корупційного правопорушення, які надійшли з прокуратури Одеської облас- ті, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який народився 01.01.1949 р. у м.Туково Ростовської області, болгарина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, обіймає посаду голови Татарбунарської районної ради Одеської облас-

ті, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 та 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з надісланих матеріалів, ОСОБА_2, обіймаючи посаду голови Татарбунар- ської районної ради Одеської області VІІ скликання та являючись, згідно п/п «б» п.1 ч.1 ст.3 Зако- ну України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушен- ня, діючи з прямим умислом, свідомо, в порушення вимог ст.ст.28,35 Закону України «Про запо- бігання корупції», ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», не вжив заходів щодо усунення конфлікту інтересів, не повідомив невідкладно раду про наявність реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів при наступних обставинах.

Згідно рішення І сесії Татарбунарської районної ради Одеської області № 1 від 20.11.2015 р., ОСОБА_2 обрано до депутатського складу зазначеної ради VІІ скликання. Рішенням № 3 від 20.11.2015 р. І сесії VІІ скликання Татарбунарської районної ради Одеської області ОСОБА_2 обрано головою зазначеної ради, а згідно рішення № 4 І сесії VІІ скликання цієї ради від 27. 11.2015 р. йому присвоєно сьомий ранг посадової особи місцевого самоврядування та відповідно до ст.ст.14, 15, 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», постанови кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» визначено надбавку за вислугу років в розмірі 25% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг як такому, що має стаж державної служби станом на 27.11.2015 р. 19 років 7 місяців5 днів.

Відповідно до протоколу пленарного засідання ІІ сесії VІІ скликання Татарбунарської районної ради Одеської області від 27.11.2015 р., в роботі пленарного засідання взяли участь 31 депутат вка- заного органу місцевого самоврядування, в тому числі й ОСОБА_2, який під час розгляду на даній сесії питань, які стосуються його приватних інтересів, свідомо не вжив заходів та негайно не повідомив відповідну раду, як колегіальний орган, про наявність у нього реального конфлікту ін- тересів. Натомість, ОСОБА_2, розуміючи та виявивши наявність у нього реального конфлік- ту інтересів, не вжив заходів щодо його врегулювання та свідомо проголосував за прийняття рі- шення № 4 «Про присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування голові Татарбунар- ської районної ради».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у неповідомленні Татарбунарської район- ної ради про наявність конфлікту інтересів під час розгляду питання щодо присвоєння рангу поса- дової особи під час ІІ сесії VІІ скликання Татарбунарської районної ради Одеської області від 27. 11.2015 р., ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, пе- редбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального кон- флікту інтересів, ОСОБА_2 під час ІІ сесії VІІ скликання згаданої ради від 27.11.2015 р. при- йняв рішення щодо присвоєння йому рангу посадової особи, чим вчинив адміністративне правопо- рушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор наполягав на притягненні ОСОБА_2 до встановленої законом відповідальності та накладенні на нього стягнення у нижніх межах санкцій ч.ч.1,2 ст.172-7 Кодексу України про ад- міністративні правопорушення.

ОСОБА_2 не визнав свою провину у вчиненні зазначених правопорушень, зазначивши, що він не приймав участі у голосуванні за прийняття рішення № 4 про присвоєння йому рангу посадо- вої особи місцевого самоврядування, як голові Татарбунарської районної ради.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті ін- кримінованих правопорушень, думку прокурора, дослідивши та проаналізувавши всі матеріали справи, суддя прийшов до висновку про наступне.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.ст.245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зав- даннями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, пов- не і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи під- лягає вона адміністративній відповідальності…, а також зясувати інші обставини, що мають зна- чення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з копії протоколу пленарного засідання І сесії VІІ скликання Татарбунарської ра- йонної ради Одеської області від 20.11.2015 р. та копії рішення І сесії VІІ скликання Татарбунар- ської районної ради № 1-VІІ від 20.11.2015 р. (а.с.11-14,15 зв.), ОСОБА_2 було обрано на по- саду голови зазначеної ради.

Рішенням ІІ сесії VІІ скликання Татарбунарської районної ради Одеської області № 4-VІІ від 27.11.2015 р. (копія на а.с.19) ОСОБА_2, як голові згаданої ради, було присвоєно сьомий ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до протоколу другого пленарного засідання ІІ сесії VІІ скликання Татарбунарської районної ради від 27.11.2015 р. (а.с.16-18), за рішення № 4-VІІ про присвоєння ОСОБА_2 рангу посадової особи місцевого самоврядування проголосували «за» одноголосно 31 депутат з присутніх на вказаній сесії із загальної чисельності депутатів у кількості 34 особи. При цьому, як слідує з протоколу, спірних питань з цього приводу не виникало. На сесії при постановленні рі- шення також приймав участь ОСОБА_2, як голова ради.

Тому ствердження ОСОБА_2 про те, що він не приймав участі у голосуванні за прийнят- тя рішення № 4 про присвоєння йому, як голові районної ради, рангу посадової особи місцевого самоврядування не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не підтверджуються обєктивни- ми доказами і спростовуються протоколом другого пленарного засідання сесії районної ради від 27.11.2015 р.

Отже, суддя вважає доведеним факт участі ОСОБА_2 у голосуванні за прийняття рішен- ня № 4 про присвоєння йому рангу посадової особи місцевого самоврядування.

З примітки до ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що суб- єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобі- гання корупції».

Згідно п/п «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами відповідаль- ності за корупційні правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_2, як голова Татарбунарської районної ради Одеської області, є су- бєктом відповідальності за корупційні правопорушення, визначеним згаданою нормою зазначе- ного Закону.

Як визначено ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», субєкти відповідальності за корупційні правопорушення зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реально- го, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного ко- нфлікту інтересів… колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити за- ходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

За змістом зазначеної норми Закону, повідомлення щодо наявності конфлікту інтересів може мати довільну форму, оскільки не вимагає обовязкової письмової форми.

За даних обставин, офіційне повідомлення про конфлікт інтересів безпосередньо орган, який приймає рішення колегіально (у даному випадку Та-тарбунарську районну раду), слід вважати, як усунення будь-яких суперечностей в розумінні тлумачення повідомлення про конфлікт інтересів.

Крім того, корупційні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.172-7 Кодексу України про адмі- ністративні правопорушення, характеризуються умисною формою вини і відповідальність за ними настає у разі, відповідно: а) за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та поряд- ку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; б) за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, в контексті примітки до ст.172-7 Кодексу України про ад- міністративні правопорушення, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередже- ність прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повно- важень.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України…, голів, заступників голів обласних та районних рад… визначаються законами, які регу- люють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. У разі виникнення реаль- ного чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального ор- гану (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим ор- ганом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного коле- гіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядаєть- ся. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання ко- легіального органу.

Отже, виходячи з наведено, можна зазначити, що конфлікт інтересів має бути реальним (оче- видним) і передбачуваним.

Як вже зазначалось, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він не повідомив колегіальний ор- ган про наявність конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Однак матеріали справи не містять, а прокурором не надано будь-яких фактичних даних, які б з достовірністю свідчили про обєктивні та субєктивні ознаки конфлікту інтересів у даному випад- ку.

Як посадовою особою при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, так і прокурором у судовому засіданні формально, взагалі, без посилання на конкрет- ні ознаки та обставини стверджувалось про наявність у ОСОБА_2 при вирішенні питання про присвоєння йому рангу посадової особи місцевого самоврядування конфлікту інтересів.

На думку судді, дані ствердження є хибними, неспроможними, а тому не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено встановлення в органах місцевого самоврядування певних категорій посад.

Як видно з протоколу № 3 про адміністративні правопорушення від 17.03.2016 р. (а.с.2-7), ОСОБА_3 присвоєно третю категорію посади в органі місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Ранги присвоюються відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфі- кації, результатів роботи. Ранги присвоюються одночасно з обранням (прийняттям) на службу в органи місцевого самоврядування або обранням (призначенням) на вищу посаду.

Отже, чинним законодавством визначено порядок, згідно якого, особі при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування має бути присвоєно ранг у межах відповідної категорії посад і це присвоєння має відбуватись одночасно з обранням на зазначену службу.

Тобто, цей порядок чітко визначений законом, підлягає неухильному виконанню, він є обовяз- ковим незалежно від бажання чи небажання посадової особи отримати такий ранг та від того, буде вона за це голосувати чи ні.

І якщо особа, про присвоєння рангу якій приймається рішення, голосує за це, то це значить, що вона усвідомлює вимоги закону, діє в його (закону) інтересах і сприяє його реалізації, незалежно від того, чи прагне вона отримати цей ранг чи ні.

То про який конфлікт інтересів у даному випадку може йти мова.

Таким чином, матеріали справи не містять, а прокурором не надано будь-яких фактичних да- них, які б з достовірністю свідчили про обєктивні та субєктивні ознаки конфлікту інтересів, наяв- ність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_2 та його службовими повнова- женнями, як голови районної ради, в момент прийняття рішення про присвоєння йому рангу поса- дової особи органу місцевого самоврядування, та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому він знайшов своє виявлення.

За змістом ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закрит- тю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопору-шень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 Кодексу Ук- раїни про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, що перед- бачені ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_4 закрити за відсутністю у його діях складу зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Одеської області упродовж 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на внесення апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя Тимошенко