П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Заварзіній Я.С.

за участю

прокурора Паскал М.Ю.,

правопорушника ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Костянтинівської місцевої прокуратури Донецькій області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с-з Михайлівсьий Панінського району Воронежської області, громадянки України, одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої на посаді секретаря Добропільської сільської ради Добропільського району , в.о. голови Добропільської сільської ради Добропільського району, паспорт серії ВВ № 496240 виданий 02.07.1998 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172 -7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.02.2015 року ОСОБА_1, будучи секретарем Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області, обраної на сесії сільської ради VII скликання, з 03.12.2015 року виконуючи обов»язки голови Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області та депутатом зазначеної вище сільської ради VII скликання з 16.11.2015 року, згідно рішення сільської ради № 6/1-1 від 16.11.2010 року, являючись суб»єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п/п « в» п.1.ч.1 ст.3 Закону України « Про запобігання корупції», не повідомила сесію Добропільської сільської ради про виникнення у неї конфлікту інтересів під час здійснення депутатських повноважень.

21.12.2015 року ОСОБА_1, будучи виконуючою обов»язки голови Добропільської сільської ради, видала розпорядження № 23 « Про преміювання працівників апарату», в якому вона преміювала й себе, як секретаря Добропільської сільської ради в розмірі 5850 грн.

24.12.2015 року будучи присутньою на 3 позачерговій сесії VII скликання Добропільської сільської ради, особисто проголосувала за затвердження розпоряджень сільського голови, прийнятих в межсесійний період. Під час проведення голосування в.о. голови, секретар та депутат сільської ради ОСОБА_1 не повідомила сесію про неможливість голосування за рішення № VII /3-5 « Про затвердження розпоряджень голови, прийнятих у міжсесійний період» у зв»язку з наявністю реального конфлікту інтересів.

22.01.2016 року, ОСОБА_1, будучи виконуючою обов»язки голови Добропільської сільської ради, видала розпорядження за № 2 «Про преміювання працівників апарату», в якому преміювала і себе як секретаря Добропільської сільської ради в розмірі 1000 гривень.

28.01.2016 року, будучи присутньою на 4 позачерговій сесії VII скликання Добропільської сільської ради, особисто проголосувала за затвердження розпоряджень сільського голови , прийнятих в межсесійний період. Під час проведення голосування в.о. голови, секретар та депутат сільської ради ОСОБА_1 не повідомила сесію про неможливість голосування за рішення № VII /4-5 «Про затвердження розпоряджень голови, прийнятих у міжсесійний період» у зв»язку з наявністю реального конфлікту інтересів.

Виходячи зі змісту поняття конфлікту інтересів, ОСОБА_1 умисно допустила виникнення суперечності між своїм приватним інтересом та її службовими повноваженнями, що впливає на об»єктивність або неупередженість прийнятих рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила сесію Добропільської сільської ради про наявність у неї конфлікту інтересів, чим скоїла адмінстративне корупційне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала та суду пояснила, що 06.11.2015 року рішенням сесії сільської ради VII /1-4 її обрано секретарем Добропільської сільської ради VII скликання. В грудні 2015 року захворів голова Добропільської сільської ради та відповідно до Закону «Про місцеве самоврядування» вона як секретар сільської ради почала виконувати обов»язки сільського голови Добропільської сільської ради. Ніяких доплат за виконання обов»язків голови вона не отримувала. Головним бухгалтером ОСОБА_3 були підготовлені розпорядження про преміювання № 23 від 21.12.2015 року та № 2 від 22.01.2016 року, які вона підписала як в.о. голови. Відповідно до розпорядження № 23 від 21.12.2015 р. нею було вирішено преміювати працівників апарату Добропільської сільської ради за грудень 2015 року, в тому числі й себе на суму 5850 гривень. Розмір премії працівникам визначала головний бухгалтер ОСОБА_3 відповідно до положення про преміювання в межах фонду оплати праці за 2015 рік. Зазначене розпорядження було затверджено на третій позачерговій сесії сільської ради VII скликання. Вона говорила депутатам усно про те, що затверджується розпорядження про преміювання, яким також преміюється й вона як секретар сільської ради. Також вона підписала розпорядження № 2 від 22.01.2016 року про преміювання працівників апарату Добропільської сільської ради за січень 2016 року, в тому числі й себе на суму 1000 гривень. Розмір премії працівникам визначала головний бухгалтер ОСОБА_3 відповідно до положення про преміювання в межах фонду оплати праці за 2016 рік. Зазначене розпорядження було затверджено на четвертій сесії сільської ради VII скликання. Вона говорила депутатам усно про те, що затверджується розпорядження про преміювання, яким також преміюється й вона як секретар сільської ради. На сесії вона голосувала за затвердження цих розпоряджень, оскільки є депутатом сільської ради. За затвердження цих розпоряджень депутати проголосували одноголосно і тому її голос не був вирішальний. Вважає, що з її боку не було допущено ніяких порушень законодавства про корупцію.

Адвокат ОСОБА_2 підтримав доводи ОСОБА_1 та суду показав, що в законі не зазначено, що ОСОБА_1 повинна письмово повідомляти про наявність конфлікту інтересів депутатів, і вона зробила це повідомлення депутатам усно, що можуть підтвердити депутати сільської ради. Окрім того, її голос під час голосування не був вирішальним. Адвокат ОСОБА_2 також додав, що оскільки ОСОБА_1 була заінтересована в отримання премії і ознаки конфлікту інтересів були присутні, оскільки отримання цієї вигоди залежило від неї. Він не погоджується з наявністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 повідомила депутатів про конфлікт інтересів усно та просив закрити провадження в зв»язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 101 необлогаємих мінімумів доходів громадян.

Суд, заслухавши правопорушника, прокурора, захисника, свідків, дослідивши матеріали, приходить до наступних висновків :

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Добропільської сільської ради від 06.11.2015 року ОСОБА_1 було обрано секретарем сільської ради VII скликання (а.с. 19).

Згідно ст.3 Закону України « Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб»єктом , на якого поширюється дія цього закону.

Відповідно до ч. 1ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

-повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

- вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.1 Закону України « Про запобігання корупції»(надалі Закон № 1700) приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.1 Закону України « Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Саме наявність чи відсутність у особи приватного інтересу до вирішення певного питання є індикатором того, що свідчитиме про конфлікт інтересів у особи. Як вбачається з матеріалів справи у ОСОБА_1 існував приватний інтерес щодо здійснення преміювання себе як секретаря сільської ради за грудень 2015 року та січень 2016 року під час виконання обов»язків сільського голови, що також підтвердив в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2

Відповідно до ч 1. ст.35 Закону України № 1700 правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Згідно ч.2 ст.35 Закону України № 1700 у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Статею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається.

Згідно з ч. 11 ст. 46 Закону України від 21.05.97 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» з наступними змінами сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Як вбачається з протоколу третьої позачергової сесії VII скликання від 24.12.2015 року, на якому затверджувалося розпорядження № 23 від 21.12.2015 року про преміювання працівників апарату сільської ради, в тому числі ОСОБА_1, на сесії з загальної кількості депутатів 14 чоловік були присутні 13 чоловік. Тобто, будь-якої наявної потреби в голосуванні ОСОБА_1 як депутата під час голосування за це розпорядження не було(а.с.8). Як вбачається з протоколу четвертої позачергової сесії VII скликання від 28.01.2016 року, на якому затверджувалося розпорядження № 2 від 22.01.2016 року про преміювання працівників апарату сільської ради, в тому числі ОСОБА_1, на сесії з загальної кількості депутатів 14 чоловік були присутні 13 чоловік. Тобто, будь-якої наявної потреби в голосуванні ОСОБА_1 як депутата під час голосування за це розпорядження не було(а.с.13-14)

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно як в.о. сільського голови винесла розпорядження № 23 від 21.12.2015 року « Про преміювання працівників апарату», яким було премійовано працівників, в тому числі й себе, як секретаря ради в розмірі 5850 грн.(а.с.5). Зазначене розпорядження було затверджено сесією сільської ради № VII /3-5 « Про затвердження розпоряджень голови, прийнятих у міжсесійний період» 24.12.2015 року, що підтверджується копіями рішення сесії сільської ради від 24.12.2015 року та переліком розпоряджень сільського голови, прийнятих в міжсесійний період (а.с.6,7). В роботі даної сесії також приймала участь ОСОБА_1 як в.о. сільського голови та приймала участь в голосуванні під час цієї сесії як депутат сільської ради, що підтверджується протоколом третьої позачергової сесії від 24.12.2015 року (а.с. 8-9).

Відповідно до копії розпорядження № 2 від 22.01.2016 року « Про преміювання працівників апарату» ,яка міститься в матеріалах справи було премійовано працівників, в тому числі й себе, як секретаря ради в розмірі 1000 грн.(а.с.10). Зазначене розпорядження було затверджене сесією сільської ради № VII /4-5 « Про затвердження розпоряджень голови, прийнятих у міжсесійний період» 28.01.2016 року, що підтверджується копіями рішення сесії сільської ради від 28.01.2016 року та переліком розпоряджень сільського голови, прийнятих в міжсесійний період (а.с.11,12). В роботі даної сесії також приймала участь ОСОБА_1 як в.о. сільського голови та приймала участь в голосуванні під час цієї сесії як депутат сільської ради, що підтверджується протоколом четвертої позачергової сесії від 28.01.2016 року (а.с.13-14).

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.35 Закону № 1700 заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Із протоколу третьої позачергової сесії VII скликання 24.12.2015 року не вбачається, що під час розгляду питання про розпорядження № 23 від 21.12.2016 року ОСОБА_1 або іншою особою було зроблено відповідну заява про наявність конфлікту інтересів (а.с.8-9 ). Також не було зроблено відповідної заяви про наявність конфлікту інтересів ОСОБА_1 під час розгляду питання про розпорядження № 2 від 22.01.2016 року про преміювання працівників апарату сільської ради , в тому числі самою ОСОБА_1 на сесії Добропільської сільської ради № VII/4-5, що підтверджується протоколом проведення даної сесії (а.с.13-14).

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що дійсно в протоколах не зазначено про те, що вона повідомляла депутатів про конфлікт інтересів, оскільки вона не знала, що так потрібно робити. ОСОБА_1 також повідомила, що на неї покладені обов»язки з координації роботи за визначенням уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції в комунальних установах та закладах сільської ради, але разом із тим вона не знає норм антикорупційного законодавства.

Суд критично ставиться до ствердження ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 зазначені заяви про конфлікт інтересів були зроблені депутатам усно під час доповіді про необхідність затвердження цих розпоряджень на третій позачерговій та 4-5 сесії сільської ради VII скликання, оскільки це ствердження спростовується протоколом проведення третьої позачергової сесії VII скликання 24.12.2015 року(а.с.8-9), протоколом проведення сесії Добропільської сільської ради № VII /4-5 від 28.01.2016 року(а.с. 13-14), особистими поясненнями ОСОБА_1, які вона надала під час складання відносно неї адміністративного протоколу від 29.02.2016 року (а.с.4).

Суд також критично ставиться до посилання ОСОБА_1 на показання свідків на підтвердження того, що вона повідомляла депутатів сільської ради про наявність конфлікту інтересів, оскільки жоден з допитаних в судовому засіданні депутатів не зміг чітко повідомити суду про те, що конкретно казала ОСОБА_1 під час розглядів питань про затвердження розпоряджень про преміювання на третій та четвертій сесії депутатів сільської ради. Свідки суду повідомили, що під час розгляду питань про затвердження розпорядження ОСОБА_1 казала, що цими розпорядженнями преміює працівників апарату в тому числі й себе, і розмір премії складає не нижче 10% посадового окладу. Разом із тим, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду повідомили, що взагалі під час розгляду зазначених питань, їм не відомо було, хто підписав розпорядження про преміювання і який розмір премії призначено ОСОБА_1 Суд розцінює показання свідків критично, оскільки вони спростовуються іншими матеріалами справи.

Судом в судовому засіданні встановлено наявність реального конфлікту інтересів ОСОБА_1, яка в.о. голови Добропільської сільської ради преміювала себе, видавши розпорядження за № 23 від 21.12.2015 року в розмірі 5850 грн. та розпорядження № 2 від 22.01.2016 року , після чого як депутат сільської ради прийняла участь в голосуванні по затвердження зазначених розпоряджень, не повідомивши сесію про неможливість голосування за ці рішення в зв»язку з наявністю конфлікту інтересів, чим допустила суперечності між своїм приватним інтересом та службовими повноваженнями, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП повністю підтверджується як показаннями ОСОБА_1, які вона дала в судовому засіданні, так і матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.02.2016 року (а.с. 1- 4);поясненнями ОСОБА_1, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення( а.с.1-4), протоколом проведення третьої позачергової сесії VII скликання 24.12.2015 року, в якому не зазначено про те, що під час розгляду питання про розпорядження № 23 від 21.12.2016 року ОСОБА_1 або іншою особою було зроблено відповідну заява про наявність конфлікту інтересів (а.с.8-9 ), протоколом проведення четвертої позачергової сесії Добропільської сільської ради № VII/4-5 від 28.01.2016 року, з якому не зазначено, що було зроблено заяву про наявність конфлікту інтересів ОСОБА_1 під час розгляду питання про розпорядження № 2 від 22.01.2016 року про преміювання працівників апарату сільської ради(а.с.13-14)

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП доведена в судовому засіданні у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи зазначене правопорушення було виявлено в ході проведення перевірки Костянтинівською місцевою прокуратурою на підставі запиту прокурора від 22.02.2016 року. Протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було складено 29.02.2016 року. Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення на час винесення судового рішення по справі не закінчився.

Призначаючи адміністративне стягнення суд враховує обставини, що пом»якшують або обтяжують адміністративну відповідальність, особу правопорушника ОСОБА_1, яка працює, раніше за скоєння корупційних правопорушень не притягалася, свою вину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнала. Суд також приймає до уваги, що зазначене правопорушення було вчинено ОСОБА_1, на яку згідно розпорядження Добропільського сільського голови № 48 від 31.12.2013 року покладено обов»язки з координації роботи за визначенням уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції в комунальних установах та закладах сільської ради(а.с.15).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.38, ч.1 ст.172-7 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

міськрайонного суду ОСОБА_6

24.03.2016