Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/4656/16-п
пр. № 3/759/2281/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, який здобув вищу освіту, не одружений, працює на посаді торгового представника у ТОВ «L'Oreal Україна», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.03.2016 приблизно о 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2, та рухаючись по вул. Федори Пушиної, 19 у м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого сталося зіткнення з автобусом «Богдан А-09314», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 (б); 13.1; 13.3 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні не визнав та пояснив, що він 18.03.2016 приблизно о 17 год. 30 хв. керував автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2, та рухався по вул. Федори Пушиної у м. Києві. Перед перехрестям він зупинився, чекаючи поки маршрутка - автобус «Богдан А-09314», державний номерний знак НОМЕР_3, поверне праворуч. Після чого почав рух. Коли даний автобус їхав паралельно до руху його автомобіля, то він відчув удар у справу сторону свого автомобіля.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, надані ним у судовому засіданні та які загалом не відрізняються від його письмових пояснень від 18.03.2016, наданих одразу після дорожньо-транспортної пригоди, а також ретельно (всебічно, повно і об'єктивно) дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення та серії АП1 № 923081 від 18.03.2016, які складений стосовно ОСОБА_1; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 18.03.2016, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.03.2016, до якої в учасників пригоди не було зауважень, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що автобус «Богдан А-09314», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, рухався по головній дорозі, відтак, водій ОСОБА_1 повинен був надати йому дорогу та дотримувати безпечного інтервалу.

Аналізуючи дослідженні та ретельно перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю, оскільки він порушила п.п. 2.3 (б); 13.1; 13.3 Правил дорожнього руху України.

Так, відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України (далі - Правила) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із положеннями п. 13.1 Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 13.3 Правил під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, те, що він працює, ступеню його вини, відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу. Такий вид стягнення, на думку судді, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: