ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 497/270/16-п Провадження № 3/497/79/16

30.03.2016 року суддя Болградського районного суду Одеської області Раца В.А., розглянувши адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2016 року о 12:30 годині, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 210994-20, державний номер НОМЕР_1, здійснював маневр заднім ходом зі стоянки магазина "Гоша" по вул. Сергієнко в м.Болграді Одеської області скоїв ДТП з автомобілем ВАЗ 21101 д/з ВН6803ВА під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого транспортний засіб ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП.

За даним фактом поліцейським Ізмаїльського ВП відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що він перед початком маневру задніх ходом бачив мікроавтобус, який стояв на узбіччі паралельно вул. Сергієнко, і поруч з ним під час руху його заднім ходом зупинився автомобіль НОМЕР_2, який зупинився с порушенням правил дорожнього руху, в невстановленому місці. Крім цього, пояснив, що він різко загальмував і будь-якого удару при зіткненні не відчував, про зіткнення галасом повідомив водій ОСОБА_2 та інші водії. Вважаючи себе невимовним, та вирішивши, що вони з водієм ОСОБА_2 домовилися мирним шляхом, залишив місце ДТП, а після ввечері того ж дня приїхав до Болградського ВП, де надав пояснення за фактом ДТП. Також, посилався на складання протоколу з порушенням вимог передбачених КУпАП, а саме в ньому зазначені свідки, які не були присутні під час ДТП, і просив суд закрити провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні були допитані свідки:

- ОСОБА_3 Володимирови, який пояснив, що ним, як працівником поліції Ізмаїльського ВП було складено протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та 122-4 КУпАП, в зазначених протоколах ОСОБА_1 підписатися відмовився в присутності свідків, які зазначені в протоколі, і які були свідками складання зазначених протоколі;

- ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що 21.01.2016 року рухався по вул. Сергієнко на автомобілі НОМЕР_3 і зупинився білля магазину "Гоша", коли йому в заднє ліве крило в'їхав автомобіль НОМЕР_4, а після зіткнення продовжив рух. На його свист ОСОБА_1 зупинився, сказав, що не винний, оскільки він зупинився з порушенням правил дорожнього руху. Поки він пішов заглушити автомобіль, ОСОБА_1 з місця ДТП уїхав;

- ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 21.01.2016 року знаходилася в автомобілі ВАЗ під керуванням ОСОБА_1, коли вони виїжджали заднім ходом зі стоянки магазину "Гоша", ОСОБА_1 обернувся назад, а потім різко загальмував та вийшов з машини розбиратися з іншим водієм. Будь-якого удару вона не відчувала;

- ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснив, що 21.01.2016 року приблизно о 12.30 годині знаходився в своєму автомобілі ВАЗ 2106, жовтого кольору, білля магазину "Гоша", при цьому бачив, як до стоянки підїхав автомобіль НОМЕР_3, який зупинився для висадки пасажирів, при цьому автомобіль ВАЗ 210994 під керуванням ОСОБА_1 почав маневр заднім ходом та зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, при цьому продовжив рух, а зупинився коли йому почали свистіти з гаслами про зупинку.

Допитати свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначені у протоколах, допитати в судовому засіданні не вдалося можливим, оскільки за викликом суду, свідки не з'явилися, а від інших осіб суду повідомлено, що зазначені свідки знаходяться у тривалому закордонному відрядженні.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно скоїв правопорушення, передбачені ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 10.9 ПДД, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 починаючи маневр заднього ходу на своєму автомобілі, який був припаркований на стоянці перпендикулярно дорозі, не врахував дорожню обстановку, не впевнившись в безпечності свого маневру, скоїв зіткнення з автомобілем, який рухався по вул. Сергієнко, та зупинився упродовж дороги по ходу руху заднім ходом автомобіля ОСОБА_1, та залишив місце пригоди, до якої він причетний.

Посилання ОСОБА_1 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 зупинився із порушенням ПДР, та його твердження, що він не відчув зіткнення суд оцінює критично, оскільки навіть зупинка автомобіля з порушенням ПДР не звільняє водія, який починає рух, тим більш заднім ходом від необхідності впевненості в безпечності свого маневру. Той факт, що він зупинився на гасла та свист інших водіїв після ДТП свідчать про те, що ОСОБА_1 міг дізнатися про обставини скоєння ним ДТП та вияснити усі його обставини в тому числі належним чином оформити факт ДТП та дочекатися приїзду працівників поліції.

По твердженню ОСОБА_1 в судовому засіданні на невідповідність вимогам КУпАП при складанні протоколів про адміністративні правопорушенні, оскільки в ньому зазначені свідки, які не були присутніми під час ДТП, то судом встановлено, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які зазначені в протоколах були свідками не самої ДТП, а свідками складання протоколів про адміністративні правопорушення, від підпису яких ОСОБА_1 відмовився, що не заперечувалося ним в судовому засіданні.

Таким чином, вина правопорушника підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії АП1 № 154295 та № 154294 від 02.02.2016 року, поясненнями ОСОБА_1, поясненнями свідків, схемою ДТП та іншими матеріалами справи.

Судом при розгляді обох протоколів про адміністративні правопорушення, накладається стягнення відповідно до вимог ч.2 ст. 36 КУпАП, а саме якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєних правопорушень, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275.60 гривен.

Керуючись ст.ст. 9-11, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 221, 283-285 КУпАП, суд-

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити йому адміністративнестягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340.00 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 275.60 грн. (двісті сімдесят п'ять гривен шістдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: В.А.Раца