Справа № 168/172/16-п
Провадження № 3/168/44/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 р. суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О. Й., розглянувши cправу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, непрацюючої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності не притягалась,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11 березня 2016 року ОСОБА_1, 08 березня 2016 року ухилялась від належного виховання малолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме залишила дитину на свою маму, яка була в нетверезому стані, будинок не прибраний, продукти харчування відсутні, тим самим ОСОБА_1 ухилялась від передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання малолітньої дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 184 КУпАП, визнала повністю та пояснила, що 08 березня 2016 року перебувала в смт. Стара Вижівка, а дитину залишила своїй мамі яка перебувала у тверезому стані, після приїзду не встигла прибрати у будинку, в подальшому зробить все від неї залежне аби забезпечити свою дитину, шкодує про те, що внаслідок вмовлянь дорослих написала заяву про влаштування дочки в будинок дитини, їздила до дочки, хоче до закінчення шестимісячного строку забрати дитину додому. Також пояснила, що є неповнолітньою, допомоги від батька дитини та від свого батька не отримує, проживає з матірю, не заперечила проти закриття справи за малозначністю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні також підтверджується дослідженими в судовому засіданні зібраними матеріалами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН № 005985 від 11.03.2015р.; поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, від 11.03.2016р.; актом обстеження умов проживання від 11.03.2016р.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додається акт обстеження умов проживання, в якому зазначено не про відсутність продуктів харчування в будинку, а про те, що їх мало, але є приготовлений вчорашній суп. Також на момент обстеження мати дитини в стані спяніння не перебуває. На перебування бабусі дитини в стані спяніння її неповнолітня дочка вплинути не може. Крім того, враховую, що мати дитини є неповнолітньою у звязку з чим мати дитини не має можливості змінити своє місце проживання, і таким чином є залежною від своєї матері, з якою проживає. До того ж, згідно з вимогами Сімейного кодексу, мати ОСОБА_5 (бабуся дитини) також зобовязана виховувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття, що в сукупності суттєво знижує рівень відповідальності ОСОБА_1

З урахуванням викладеного, характеру та обставин вчиненого, особи ОСОБА_1, яка є неповнолітньою, її майнового стану, щирого розкаяння у вчиненому, притягнення до адміністративної відповідальності вперше, як помякшуючі відповідальність обставини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, та зважаючи на те, що в протоколі не наведено суттєвих порушень обовязків по вихованню дитини, приходжу до висновку, що вчинене ОСОБА_1 порушення є незначними, жодних суттєвих наслідків правопорушення за собою не потягло, тому вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення і обмежитись щодо неї усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 184, 252, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.184 КУпАП у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_6