АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/1398/16-п Суддя 1-ї інстанції: Щевченко С.В.
Провадження № 33/790/196/16
Категорія: ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю потерпілого ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 1 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 1 березня 2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 20-А, кв.83

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130, ст. 122-4 КУпАП, та за правилами ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Суддя суду першої інстанції, враховуючи матеріали справи та пояснення ОСОБА_2 встановив, що 18.12.2015 року о 16.00 годині в м. Харкові останній керував транспортним засобом ВАЗ-21120, державний номер 228 72ХВ, рухаючись по вулиці Миру, 54/1. невірно обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом ВАЗ 111930, державний номер НОМЕР_1. власником якого є ОСОБА_3, після чого ОСОБА_2 В.1. покинув місце дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, ОСОБА_2 вживав алкоголь після вказаної дорожньо-транспортної пригоди до проведення посадовою особою медичного огляду та відмовився від проходження огляду в медичному центрі в присутності двох свідків. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були завдані механічні пошкодження, а їхнім власникам майнова шкода. Враховуючи пояснення ОСОБА_2, надані у судовому засіданні щодо обставин вчинених правопорушень, та дані про особу правопорушника, суддя дійшов висновку про необхідність накладення такого адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. З таким рішенням судді не погодився ОСОБА_2 і подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 1 березня 2016 року скасувати, а справу повернути до відділу поліції м. Харкова з метою додаткового розслідування обставин дорожньо-транспортної події (ДТП) та складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_3 Зазначає, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124 та 122-4 КУпАП не заперечує, разом з цим вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки обстеження на вміст алкоголю не проводилося, і за кермом він алкоголь він не вживав. Вважає не вірним, що стосовно іншого учасника ДТП водія ОСОБА_1 не складався протокол про адміністративне правопорушення, оскільки його діями також порушено Правила дорожнього руху України. Пояснює свою позицію тим, що їдучи у темний час доби з увімкненим ближнім світлом фар та підїжджаючи до місця зіткнення, не побачив автомобіль ВАЗ, номерний знак НОМЕР_2, так як останній стояв на дорозі у темний час доби без габаритних вогнів. У звязку з чим у суді першої інстанції було заявлено клопотання про повернення справи на додаткове розслідування, однак судом вказане клопотання було відхилене. Вважає, що у звязку з цим судом не було враховано всіх обставин справи. Просить суд врахувати положення ст. 38 КУпАП, якою передбачені строки накладення адміністративного стягнення.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не прибув, клопотання про відкладення апеляційного розгляду не заявляв, звернувся з заявою про те, що не зможе прибути до суду у звязку з відрядженням, просить при вирішенні його вимог врахувати його чистосердечне каяття, період, який минув з моменту вищенаведених подій, та наявність вини ОСОБА_3

За таких обставин розгляд апеляційної скарги проводиться у відсутності апелянта, і дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 885092 від 18.12.2015 р., ОСОБА_2 18.12.2015 року, близько 16.00 години, по вул. Миру 54/1 керував автомобілем ВАЗ 21120, номерний знак НОМЕР_3, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змоги постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 111930, номерний знак НОМЕР_2, який був припаркований, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 885093 від 18.12.2015 р., ОСОБА_2 18.12.2015 року, близько 16.00 години, по вул. Миру 54/1 керував автомобілем ВАЗ 21120, номерний знак НОМЕР_3, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 111930, номерний знак НОМЕР_2, та поїхав з місця ДТП. Вказані у протоколах про адміністративні правопорушення обставини ОСОБА_2 у суді першої інстанції не заперечувалися, що підтверджується наданими ним у судовому засіданні поясненнями, та не оскаржуються ним у апеляційній скарзі. Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 885095 від 18.12.2015 р., ОСОБА_2 18.12.2015 року, близько 17.50 години в м. Харкові, вжив алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди до проведення уповноваженою особою медичного огляду та відмовився від його проходження в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху України. Суддею суду першої інстанції з пояснень ОСОБА_2 встановлено, що після ДТП він поїхав додому, де вжив з метою дезінфекції алкогольний напій, оскільки після зіткнення отримав пошкодження, після чого повернувся на місце ДТП, зазначивши, що відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння. Зазначене підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно відмовився від проходження в установленому порядку освідоцтва на стан спяніння. Свідки також зазначили, що з порожнини рота ОСОБА_2 відчувався запах алкоголю.

З диспозиції ч. 4 ст.130 КУпАП вбачається, що обовязковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею, є вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі. Пунктом 2.10. є Правил дорожнього руху України передбачено обовязок водія до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі. ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що ДТП сталося за його участі, а також те, що після зіткнення, не перебуваючи за кермом, він вжив алкогольний напій. Відповідальність водія за ч. 4 ст.130 КУпАП не повязана законодавцем з перебуванням водія за кермом, про що зауважив апелянт, та настає незалежно від того вживав водій алкоголь за кермом чи ні після ДТП, учасником якої він є. Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком суду першої станції щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і вважає, що його доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються як самими поясненнями останнього у суді першої інстанції, так і наведеними вище доказами.

З приводу вимоги апелянта щодо направлення справи на додаткове розслідування з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, то суд апеляційної інстанції відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП має право за наслідками розгляду апеляційної 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у праві; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову, у звязку з чим обмежений у праві направлення справи на додаткове розслідування обставин ДТП.

Апеляційний суд відкидає доводи апелянта щодо врахування вини ОСОБА_3, оскільки у відношенні останнього протокол про адміністративне правопорушення не складався, тому суд позбавлений можливості давати судження стосовно дій останнього.

Враховуючи, що адміністративні стягнення накладені на ОСОБА_2 в межах санкції ст. ст. 124, 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП в межах визначених ст.38 КУпАП строків, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.03.2016 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_6