Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/3801/15-п Головуючий у 1-й інст. Баренко С. Г.
Категорія : ст. 173-2 КУпАП Доповідач Слісарчук Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Слісарчук Я.А., за участю: секретарів судових засідань Гибало В.О., ОСОБА_2, ОСОБА_3, особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, його захисника ОСОБА_5, потерпілої ОСОБА_6, її представника ОСОБА_7, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, приватний підприємець,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 30 годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Згідно постанови, 20.12.2015 року близько 10 год. 00 хв. і впродовж дня в АДРЕСА_2 ОСОБА_4 вчиняв насильство в сім?ї, що виразилось у висловленні погроз стосовно дружини останнього ОСОБА_6 в присутності малолітньої дитини.

Вважаючи постанову суду незаконною, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а справу провадженням закрити. Вказує на те, що він не вчиняв правопорушення за яке судом визнаний винуватим.Посилається на розбіжності, які містяться в протоколі про вчинення правопорушення та в постанові суду про притягнення його до адміністративної відповідальності, щодо обставин вчинення правопорушення.Звертає свою увагу на те, що судом було порушено його право на захист, йому не надали можливості ознайомитися з матеріалами справи до початку судового засідання та не надали можливість заявити клопотання про виклик свідків, а висновки судді, які викладені в постанові про те, що він визнав вину у вчиненні правопорушення і про доведеність його вини у вчиненні правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи. Також, апелянт посилається на те, що постанова суду є необґрунтована, в постанові суд не зазначив чому бере до уваги одні докази і не приймає інші докази.

Заслухавши ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_5, які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, пояснення потерпілої ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7 про законність і обгрунтованість постанови суду, опитавши свідків, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв правопорушення за яке судом визнаний винуватим, апеляційний суд не приймає до уваги.

Під час дачі пояснень працівнику поліції ОСОБА_4 не заперечував, що 20 грудня 2015 року між ним та його бувшою дружиною ОСОБА_6 в будинку відбувся конфлікт.

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення видно, що ОСОБА_4 20 грудня 2015 року вчинив насильство в сім?ї.

При розгляді справи районним судом, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні правопорушення визнавав, щиро розкаявся.

Пояснення потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні та пояснення, які давав свідок ОСОБА_9 працівнику поліції свідчать про те, що 20 грудня минулого року зранку в приміщенні будинку відбулася сварка між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ініціатором якої був апелянт.Під час сварки ОСОБА_4 ображав свою бувшу дружину нецензурною лайкою, погрожував розправою, вказані події відбувалися в присутності малолітнього ОСОБА_10.

В акті проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_10, який складений представниками служби у справах дітей Житомирської РДА зазначено факти, що містять небезпеку для дитини, а саме агресивна поведінка батька, яка наносить психологічні травми дитині.

Вищенаведені зібрані по справі докази свідчать про те, що 20 рудня 2015 року біля 10 год. і впродовж ж дня ОСОБА_4, знаходячись в с. Вереси Житомирського району в жилому будинку по АДРЕСА_2 вчинив насильство в сім?ї, що виразилося у висловленні погроз стовно його бувшої дружини ОСОБА_6 в присутності малолітнього сина ОСОБА_11.

Доводи апелянта про розбіжності, які містяться в протоколі про вчинення правопорушення та в постанові суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, щодо обставин вчинення правопорушення і посилання апелянта про порушення його права на захист, не є істотними порушеннями вимог КУпАП, які тягнуть за собою скасування постанови суду першої інстанції.Крім цього, порушення права на захист, які на думку апелянта допустив районний суд, були усунуті апеляційним судом під час розгляду справи.

Зміст постанови районного суду в основному відповідає положенням ст. 283 КУпАП, а тому твердження ОСОБА_4 про те, що постанова суду є необґрунтована і в постанові суд не дав належної оцінки зібраним по справі доказам, не зазначив чому бере до уваги одні докази і не приймає інші докази, апеляційний суд залишає поза увагою.

Доводи ОСОБА_4 про те, що висновки суду, які викладені в постанові про те, що він визнав вину у вчиненні правопорушення і щиро розкаявся, не відповідають фактичним обставинам справи, є голослівними і апеляційний суд їх до уваги не приймає.

Дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.173-2 КУпАП кваліфіковано правильно, а стягнення йому призначене, відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_4, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2015 року щодо нього - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя :