Справа № 463/1040/16-п Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 33/783/254/16 Доповідач: Пешков М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року місто Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати в кримінальних справах Пешкова М.І., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Шніцара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року,-

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Також із ОСОБА_2 стягнуто в дохід держави 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2,22 лютого 2016 року о 06 год. 20 хв. на вул. Сокола Батька, 5 у м. Львові-Винники керував автомобілем марки "Ваз 21110", реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

На дану постанову судді ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга, в якій він просить суд змінити постанову Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року та накласти на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді 3400 (три тисячі чотириста гривень 00 коп.) штрафу.

Апелянт, не оспорюючи своєї винуватості у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, разом з тим зазначає, що судом при накладенні адміністративного стягнення у повній мірі не враховано вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачені альтернативні стягнення у виді штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами. Проте, суддя, при обранні виду стягнення, не врахував, що правопорушник вину визнав, щиро покаявся, а також те, що автомобіль є його єдиним джерелом доходу, який він використовує для нерегулярних перевезень вантажу, що дає йому заробіток та можливість утримувати сім'ю. Крім того, вказаним адміністративним правопорушенням нікому не було заподіяно шкоди.

З врахуванням наведеного, ОСОБА_2, вважає, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надто суворим та не обумовлене достатніми підставами.

Заслухавши пояснення правопорушника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом'якшують відповідальність.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, обставинами, що пом'якшують відповідальність і повинні бути враховані при накладенні стягнення, є те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав, щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем проживання. Також, керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу, оскільки, як пояснив ОСОБА_2, автомобіль він використовує для нерегулярних перевезень вантажу, що дає йому можливість забезпечувати сім'ю. Крім того, у ОСОБА_2 на утриманні є малолітня дитина, 2011 року народження.

За таких обставин, накладене стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів за своєю суворістю не відповідає особі правопорушника та обставинам справи. Тому застосоване до ОСОБА_2 стягнення слід змінити на штраф в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу КУпАП ОСОБА_2 в частині адміністративного стягнення - змінити.

Накладене на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік змінити на штраф у розмірі 3700 (три тисячі сімсот) гривень 00 копійок

В решті постанову Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області М.І. Пешков