ПОСТАНОВА

іменем України

21 березня 2016 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., при секретарі Шафатинській О.В., з участю прокурора Калиновської Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинської місцевої прокуратури про притягнення до адміністративної відповідальності гр-нки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с.Хмелівка вул. Шкільна, 1, Володимир-Волинського району Волинської області, заміжньої, працює секретарем Хмелівківської сільської Ради, за ст. 172-7 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Хмелівківської сільської ради №1/1 від 24.11.2010 та №1/1 від 30.10.2015 «Про обрання секретаря сільської ради» ОСОБА_1 обрано секретарем сільської ради шостого та сьомого скликання.

Відповідно до пп. «б», п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону і, будучи депутатом Хмелівківської сільської ради, порушила обмеження, передбачені ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, згідно протоколу тридцять сьомої сесії Хмелівківської сільської ради шостого скликання від 29 травня 2015 року депутатами прийнято рішення № 37/8 «Про затвердження розпоряджень сільського голови виданих в міжсесійний період», згідно якого вирішено преміювати секретаря сільської ради ОСОБА_2 в розмірі місячних нарахувань.

З вище наведеного протоколу свідчить, що за прийняття даного рішення, по якому доповідачем була секретар сільської ради ОСОБА_1, яка зачитувала розпорядження сільського голови, депутати проголосували одноголосно, відповідно проти, утрималось немає. При цьому, як вбачається з протоколу зазначеного пленарного засідання, із загальної кількості депутатів Хмелівківської сільської ради у складі 16 осіб, відсутніми на сесії було шестеро депутатів (список додається).

Крім цього, рішенням сесії сільської ради №4/9 від 05.02.2016 «Про затвердження розпоряджень сільського голови виданих в міжсесійний період» депутатами прийнято рішення про затвердження розпоряджень Хмелівківського сільського голови від 25.12.2015 №23-ос та від 30.12.2015 №25ос про преміювання серед інших, секретаря сільської ради ОСОБА_1 відповідно в розмірі місячних нарахувань згідно штатного розпису а також щомісячно протягом 2016 року в розмірі 50% середньомісячної зарплати.

З протоколу пленарного засідання четвертої сесії сьомого скликання Хмелівківської сільської ради від 05.02.2016 вбачається, що за прийняття даного рішення, доповідачем по якому була секретар сільської ради ОСОБА_1, проголосували одноголосно. При цьому, відповідно до протоколу зазначеного пленарного засідання, із загальної кількості депутатів сільської ради у складі 12 осіб відсутнім на сесії був один депутат ОСОБА_3

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Згідно ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, зокрема субєкти відповідальності за корупційні правопорушення зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. Разом з тим, ОСОБА_1, будучи обізнаною з нормами Закону, свідомо проігнорувала вказані вимоги.

Таким чином, участь секретаря Хмелівківської сільської ради ОСОБА_1 в голосуванні за прийняття 25.05.2015 та 05.02.2016 рішень №37/8 та № 4/9, якими вирішено її преміювати в розмірі місячних нарахувань а також щомісячно протягом 2016 року в розмірі 50% середньомісячної зарплати могло вплинути на обєктивність та неупередженість прийняття такого рішення, і викликало суперечність між її приватними інтересами та представницькими повноваженнями, що призвело до реального конфлікту інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1, всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства, будучи депутатом та секретарем Хмелівківської сільської ради, свідомо голосувала за прийняття рішень щодо її преміювання, тобто приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів, при цьому, не повідомила сесію сільської ради про наявний конфлікт інтересів, що вплинуло на обєктивність та неупередженість прийняття рішення, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала себе винною у вчиненому повністю, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно є депутатом Хмелівківської сільської ради та працю секретарем вказаної сільської ради. Так, згідно протоколу тридцять сьомої сесії Хмелівківської сільської ради шостого скликання від 29 травня 2015 року депутатами прийнято рішення № 37/8 «Про затвердження розпоряджень сільського голови виданих в міжсесійний період», згідно якого вирішено преміювати секретаря сільської ради ОСОБА_2 в розмірі місячних нарахувань. За прийняття даного рішення, по якому вона була доповідачем та зачитувала розпорядження сільського голови, депутати проголосували одноголосно. Крім цього, рішенням сесії сільської ради №4/9 від 05.02.2016 «Про затвердження розпоряджень сільського голови виданих в міжсесійний період» депутатами прийнято рішення про затвердження розпоряджень Хмелівківського сільського голови від 25.12.2015 №23-ос та від 30.12.2015 №25ос про преміювання її серед інших, відповідно в розмірі місячних нарахувань згідно штатного розпису, а також щомісячно протягом 2016 року в розмірі 50% середньомісячної зарплати, за яке вона також голосувала. Просить її суворо не карати.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, крім її пояснень, підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією №1 від 21.03.2016 року, а також матеріалами справи.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Згідно ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, зокрема субєкти відповідальності за корупційні правопорушення зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

ОСОБА_1, будучи обізнаною з вказаними нормами Закону, свідомо проігнорувала вказані вимоги.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинивши тим самим адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КпАП України.

Визначаючи вид адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, її майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративний проступок, щире каяття як пом»якшуючу вину обставину, інші обставини справи, зокрема те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, які і не притягувалась до відповідальності за порушення антикорупційного законодавства, а тому вважаю необхідним піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП,судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 275,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 284 КУпАП, ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч.1 та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 275 грн.60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі скарги (протесту) протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_4