Справа № 163/234/16-п
Провадження № 3/163/176/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., за участі секретаря Горпинко К.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, розглянувши, направлені Любомльським ВП ГУНП у Волинській області, матеріали справи за протоколом серії АП1№989465 від 22.01.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС № 438413, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 02.10.1998 року, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 22 січня 2016 року о 14 год. 15 хв. по вул.Жовтнева в смт.Головне Любомльського району Волинської області керував автомобілем марки «Мазда 626», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді факт вчинення правопорушення не визнав повністю та пояснив, що автомобілем марки «Мазда 626» в зазначену дату та годину він не керував, за кермом їхав його двоюрідний брат ОСОБА_2, який на час розгляду справи в суді перебував за кордоном ОСОБА_3 на заробітках, а він в даному автомобілі перебував в якості пасажира. Вказав, що 22.01.2016 року, в обідню пору, у свого знайомого в смт.Головне він випив орієнтовно 150 грам горілки і поїхав в центр села, де зустрів свого рідного брата та батька, які забрали у нього ключі від замка запалення автомобіля для того, щоб він не їздив за кермом у нетверезому стані, після чого за кермо сів його двоюрідний брат. Перебуваючи в центрі села, він, будучи пасажиром в зазначеному автомобілі, намагався дістати з замка запалення ключі, однак, оскільки дорожнє покриття було дуже слизьким, автомобіль занесло в сітку огорожі, яка від удару пошкодилась. В подальшому, між ним та його братом виникла суперечка, яка переросла в шарпанину, а потім у бійку, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження, у звязку із чим звертався в ТМО Любомльського та Шацького районів для зняття побоїв.

Незважаючи на повне невизнання ОСОБА_1 своєї вини у керуванні транспортним засобом у вищезазначену дату та годину в стані алкогольного спяніння, його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доводиться зібраними та дослідженими судом доказами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №989465 від 22.01.2016 року складено старшим інспектором Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4, а свідками огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння були громадяни: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка старший інспектор Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 показав, що 22 січня 2016 року, будучи відповідальним від Любомльського ВП ГУНП у Волинській області по виїзду за оформленням дорожньо-транспортних пригод, від чергового відділення поліції отримав повідомлення про те, що в смт. Головне Любомльського району сталась ДТП. Приїхавши на вказане черговим місце разом з інспектором Яшнюком А.І., на місці пригоди були присутні: дільничний інспектор поліції ОСОБА_7, фельдшер місцевого ФАПу, прізвище якого він не памятає, сам порушник - ОСОБА_1, його батько, брат та потерпілий ОСОБА_8, якому було пошкоджено огорожу. Зі слів батька ОСОБА_1 - ОСОБА_5, стало відомо, що його син ОСОБА_9 впродовж дня вживав спиртні напої та їздив по селі в стані алкогольного спяніння, а він, разом з іншим сином ОСОБА_6, його наздоганяли для того, щоб забрати у нього автомобіль, однак останній, втікаючи від них, під час розвороту не справився з керуванням, внаслідок чого автомобіль занесло в огорожу місцевого жителя та від удару у ній пошкодилась секція. Під час спілкування з ОСОБА_1, від останнього з ротової порожнини відчувався сильний запах алкоголю, його мова була нечіткою, а хода нестійкою, при цьому агресивно себе поводив, виражався нецензурною лайкою в адресу присутніх громадян, всім погрожував, у звязку із чим йому було запропоновано пройти тестування на вміст алкоголю в його крові - продути трубку алкотесту «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився в присутності своїх родичів. За результатами тестування, алкотестер «Драгер» показав позитивний результат та відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення: за ознаками ст.124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, однак від підпису в обох протоколах та від дачі будь-яких пояснень останній відмовився.

Старший інспектор Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7, допитаний в якості свідка, суду показав, що 22 січня 2016 року, будучи на обслуговуванні адміністративної дільниці в смт. Головне Любомльського району, на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що його брат ОСОБА_1, перебуваючи за кермом автомобіля, вчинив ДТП пошкодив ОСОБА_8 огорожу. Прибувши на місце, побачив, що автомобіль стояв посеред дороги на вулиці Жовтнева, 12, в смт. Головне, з пошкодженим заднім бампером, а огорожа громадянина ОСОБА_8 зазнала пошкоджень. Для оформлення факту ДТП він викликав працівників ДАІ. Спілкуючись з батьком та братом ОСОБА_1, зі слів останніх йому стало відомо, що того дня за кермом вказаного транспортного засобу знаходився саме ОСОБА_1, який їздив по селі пяний, від них втікав, а вони його наздоганяли, в результаті чого ОСОБА_1 вчинив ДТП. Працівники ДАІ зафіксували факт ДТП та, враховуючи пояснення очевидців: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_1 був запрошений для продування алкотестера «Драгер» з метою визначення вмісту алкоголю в його крові, оскільки по його зовнішніх ознаках: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода та порушена координація рухів, було очевидним, що останній перебував в стані алкогольного спяніння. Крім цього, під час розмови з потерпілим ОСОБА_8 та громадянами, присутніми на місці ДТП, останні вказали, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та здійснив ДТП.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що перебуваючи в себе вдома, в будинку, почув звук удару, а коли вийшов на вулицю, то побачив, що автомобіль марки «Мазда» задньою частиною заїхав в його паркан. Після даної події він спілкувався лише з батьком ОСОБА_1, який його запевнив, що огорожа буде відремонтована. Хто саме був за кермом автомобіля під час пошкодження його сітки, особисто він не бачив. Також вказав, що пошкоджена сітка на сьогоднішній день не відремонтована, а завдана йому шкода не відшкодована.

З письмових пояснень зазначеного потерпілого, окрім цього, слідує, що під час подій, які мали місце 22.01.2016 року о 14 год. 30 хв., останній перебував вдома та почув гучний звук, а зі слів ОСОБА_10, який повертався зі школи та зайшов до нього додому, йому стало відомо, що автомобіль з р.н.з. АС3413АР пошкодив йому сітку, при цьому за його кермом знаходився ОСОБА_1

Доводи ОСОБА_1 про те, що у вказаний в протоколі день та час він не керував автомобілем марки «Мазда 626», р.н.з. АС3413АР, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, а слідував у ньому в якості пасажира, поміж інших вищевказаних доказів, також обєктивно спростовуються копією постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18.02.2016 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 22 січня 2016 року о 14 годині 15 хвилини по вулиці Жовтневій в селищі Головне Любомльського району, керуючи автомобілем «Мазда», номерний знак НОМЕР_2, в порушення п.10.9 Правил дорожнього руху, перед початком руху заднім ходом не переконався у безпечності руху і допустив зіткнення з огорожею, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Вказана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалась та 01.03.2016 року набрала законної сили.

Усі вище перелічені докази, кожен зокрема, та їх сукупність, спростовують пояснення ОСОБА_1 та без сумніву вказують на те, що саме останній 22 січня 2016 року о 14 годині 15 хвилини керував автомобілем марки «Мазда 626», р.н.з. АС3413АР, по вулиці Жовтневій в селищі Головне Любомльського району, а його доводи, на переконання суду, розцінюються не інакше, як обраний ним спосіб захисту і бажання в такий спосіб уникнути від відповідальності за вчинене.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_5, який доводиться особі, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 батьком, суд приходить до наступних висновків.

Зазначений свідок суду показав, що він у вказаний в протоколі день, слідуючи на автомобілі марки «Ауді», разом зі своїм сином ОСОБА_6, біля магазину «Надія» в центрі смт.Головне побачив свого сина ОСОБА_9, який перебував в стані алкогольного спяніння. Свідку вдалось впросити останнього сісти в автомобіль в якості пасажира, а сам він сів за кермо автомобіля. Проїхавши певну відстань, ОСОБА_1 почав виривати з замка запалення ключі, він намагався загальмувати, але, оскільки дорожнє покриття було слизьким, автомобіль занесло в огорожу (сітку) ОСОБА_8, від чого вона пошкодилась.

Разом з тим, такі показання свідка ОСОБА_5 категорично суперечать його ж письмовим поясненням від 22.01.2016 року, у яких останній стверджував, що він був очевидцем того, як його син ОСОБА_9, керуючи автомобілем марки «Мазда», р.н.з. АС3413АР, допустив зіткнення з огорожею будинку №12, що по вул.Жовтнева в смт.Головне, при цьому перебуваючи у стані алкогольного спяніння, та лише після даної події свідок разом з іншим сином ОСОБА_11 забрав у ОСОБА_1 ключі від замка запалення автомобіля та ОСОБА_6 зателефонував в поліцію на лінію «102».

Не узгоджуються показання зазначеного свідка й з поясненнями самого ОСОБА_1, який в суді пояснив, що за кермом автомобіля слідував не він, не його батько, а його двоюрідний брат, який на даний час перебуває у ОСОБА_3.

Крім цього, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2016 року серії АП1№989465, ОСОБА_5 власноручним підписом засвідчив перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння та будь-яких зауважень з приводу викладених у протоколі обставин порушення останнім вимог п.2.9а Правил дорожнього руху не висловив, чим фактично підтвердив обставини скоєного.

З врахуванням вищенаведених суперечностей, які в ході судового розгляду не усунуто, а також близьких, родинних, батьківських стосунків між особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та свідком ОСОБА_5, показання останнього суд розцінює виключно, як намагання укрити свого сина з метою уникнення останнього від відповідальності та понесення, передбаченого законом, стягнення, та повязує це виключно із налагодженням сімейних стосунків.

Щодо показань свідків: ОСОБА_12 та ОСОБА_13, допитаних в судовому засіданні, то суд їх до уваги не приймає, оскільки останні не були очевидцями досліджуваних судом подій та їх показання не доводять і не спростовують обставини, що мають значення для даної справи.

Таким чином, дослідженими та оціненими доказами у їх сукупності та системному звязку, винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння за викладених у протоколі обставин, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При накладенні стягнення суд враховує характер і ступінь вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, фактичні обставини скоєного правопорушення, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність правопорушника, дані про його особу, зокрема те, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, при цьому сам він ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, ступінь його вини у вчиненому та наполегливе намагання уникнути від відповідальності за скоєне, з врахуванням сукупності наведених обставин, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч.1 п.1 ст. 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_14