Справа № 592/2030/16-п
Провадження № 3/592/358/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Хитров Б.В., за участю прокурора Сумської місцевої прокуратури командированого до прокуратури Сумської області ОСОБА_1, особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від прокуратури Сумської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, українку, не заміжню, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонерку, раніше до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення не притягувалася, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МА №994842 виданий 25.12.2001 Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення № 1/2016 від 25.02.2016 року вбачається, що наказом Голови Державного комітету статистики України від 15.04.2004 №267-К ОСОБА_2 призначена на посаду заступника начальника Головного управління статистики у Сумській області.

Згідно з розподілом функціональних повноважень між начальником, першим заступником та заступниками начальника Головного управління статистики у Сумській області на ОСОБА_2 як на заступника начальника управління покладалися такі обовязки: безпосередня координація та контроль за діяльністю управління статистики торгівлі, відділу статистик населення, відділу статистики цін, управління статистики послуг, відділів статистики у Великописарівському, Краснопільському, Охтирському, Сумському, Середино- Будському, Тростянецькому, Ямпільському районах області, організація робіт із підготовки, проведення, оброблення і розповсюдження матеріалів Всеукраїнського перепису населення.

Наказом в.о. Голови Державної служби статистики України від 15.04.2015 №120-К ОСОБА_2 звільнена з посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця з присвоєнням їй 8 рангу державного службовця.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи державним службовцем, в силу положень п.п. «в», п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 і п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 є особою, на яку поширюється дія вказаних законів, субєктом декларування та відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно з пунктом 2 перехідних положень Закону України «Про запобігання корупції», який вступив в дію 26.04.2015, до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, установленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», субєкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Субєкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Субєкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Таким чином, вказаним Законом передбачено 3 випадки, за яких субєкт декларування зобовязаний подати декларацію:

- до 1 квітня поточного року за минулий рік - загальне правило для субєктів декларування, які продовжують працювати;

- у день звільнення за період, не охоплений раніше поданою декларацією, тобто з початку поточного року до дати звільнення з роботи - для працівників, які звільняються;

- до 1 квітня року, наступному за роком, у якому особа звільнилася, за увесь минулий рік - для осіб, які звільнилися з роботи або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_2, будучи субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, при звільненні 15.04.2015 не подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданою декларацією, а саме з 01.01.2015 по 15.04.2015, подавши її лише майже через рік - 16.02.2016, тобто подала її несвоєчасно.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи державним службовцем, у звязку з чим являючись субєктом декларування та відповідальності за корупційні правопорушення, при звільненні несвоєчасно подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2015 по 15.04.2015, чим скоїла адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вчиненому не визнала та зазначила, що під час роботи в Головному управлінні статистики у Сумській області та при звільнений не була поінформований про внесення змін в Закон України Про засади запобігання і протидії корупції, зокрема щодо необхідності подачі декларації про доходи при звільненні. Попередження про спеціальні обмеження нею підписувались під час прийняття на посаду. Умислу на неподання декларації про доходи при звільненні в неї не було. На даний час вона вже здала відповідну декларацію про доходи за 2015 рік, а саме в лютому 2016 року.

Прокурор Байдак А.Ю. при розгляді справи про адміністративне правопорушення протокол, складений відносно ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі. Вважає, що ОСОБА_2 дійсно вчинила корупційне правопорушення.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, оглянувши протокол про вчинення адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до п. 1 ст.1 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Вказаним Законом передбачено, що корупція - це використання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянки/пропозиції чи надання неправомірної вигоди особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, за родовою ознакою обєктивної сторони правопорушення відноситься до адміністративних корупційних правопорушень.

Крім того, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується лише умисною формою вини.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За таких обставин, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП (глава 13-А Адміністративні корупційні правопорушення) повинно характеризуватися лише умисною формою вини, а вчинення цих діянь через необережність, в тому числі і внаслідок недбалого ставлення особи до своїх обовязків, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд констатує, що суду не надані безсумнівні докази тих обставин, що на момент звільнення ОСОБА_2 15.04.2015 року з займаної посади їй було повідомлено та розяснено, що вона ще до розірвання трудового договору повинна надати декларацію, оскільки така норма закону на дату її звільнення не діяла, іншої форми декларації ніж річна не існувало, конкретного посилання на строки подачі декларації при звільненні в ст..12 ЗУ Про засади запобігання і протидії корупції не зазначені. Відсутні докази використання нею вказаних обставин для одержання неправомірної вигоди, яка є, відповідно до ст..1 ЗУ Про засади запобігання і протидії корупції, визначенням корупції.

Положеннями ст. 172-6 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України Про засади запобігання і протидії корупції.

Дана стаття КУпАП є бланкетною і основним нормативно правовим актом в даному випадку є Закон України Про засади запобігання і протидії корупції, саме ст. 12 зазначеного закону передбачає обовязок субєктів декларування подавати щорічно до 1 квітня за місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою встановленою цим законом.

Стаття 12 закону передбачає диференціацію строків подання декларації в залежності від наявності чи відсутності певних підстав, зазначених в цій статті. Дана стаття мала декілька редакцій.

Відповідно до редакції статті 12 ч. 1 закону Про засади запобігання і протидії корупції від 7 квітня 2011 року: Особи, зазначені у пункті 1, підпункті а пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Особи, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у звязку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня.

Особи, які не подали декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік із зазначених причин і звільняються з цього місця роботи, зобовязані подати таку декларацію до розірвання трудового договору.

Даною редакцією закону було передбачено три види строків подання декларації: до 1 квітня, до 31 грудня та за умови звільнення декларація подається до розірвання трудового договору.

У наступному зазначена редакція статті зазнала змін і на період звільнення ОСОБА_2 з роботи її вимоги набрали слідуючого характеру Суб'єкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня. Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом. (абзац другий частини першої статті 12 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 14.05.2013 р. N 224-VII).

Тобто в даній статті залишилося лише 2 вказівки на дати подання декларацій: до 1 квітня та до 31 грудня. У даному випадку мова йде про те, що особа при припиненні трудових відносин подає декларацію не як раніше до моменту розірвання трудового договору, а за період неохоплений раніше поданими деклараціями до 1 квітня за звітній рік чи до 31 грудня за наявності певних обставин, а саме, перебування у відпустці у звязку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою.

Такої самої позиції додержується і Апеляційний суд Сумської області, про що свідчить постанова по справі № 592/1481/14-п, провадження № 33/788/65/14 від 12.03.2014 року.

Отже, в діях ОСОБА_2 не доведено наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 172-6, 245. 247, 252, 268, 280, 283 -285, 289, 291 КУпАП, ст.ст. 4, 12 Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя Б.В. Хитров