АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» березня 2016 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Струбіцька О.М., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, та до нього застосоване адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців, стягнуто з ОСОБА_2 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень, 60 копійок судового збору в дохід держави.

Згідно постанови районного суду ОСОБА_2, 08 грудня 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 в м. Чернівці по провулку Складському 1, під час руху заднім ходом допустив наїзд на стоячий автомобіль марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3 Вказаними діями ОСОБА_2, порушив п.10.9 ПДР.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 16 лютого 2016 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

При цьому посилається на те, що постанова суду суперечить фактичним обставинам справи, ґрунтується на поясненнях свідків які є недостовірними та надуманими, а також протокол, який складений з істотними порушеннями законодавства, при цьому пояснення самого апелянта районним судом проігноровані, наголошує на тому, що в протоколі не вказано свідків даної дорожньо-транспортної пригоди.

Також до апеляційного суду надійшло заперечення від представника

Справа №33/794/30/16 Головуючий у І інстанції Цуренко В.А.

Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Струбіцька О.М.

потерпілої: ОСОБА_4 в якому він заперечує доводи апеляційної скарги, а саме те що ОСОБА_2 в своїй скарзі висловлює особисту думку щодо показів свідків, та вказує на окремі фрагменти з показів свідків, що в цілому не відображає суть їхніх показів.

Також наголошує на тому, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у сфері ПДР.

Щодо призначення авто трасологічної експертизи зауважує, що жоден з автомобілів не був зафіксований в стані на момент ДТП 08 грудня 2015 року, тобто технічний стан міг бути змінений на протязі двох місяців з метою уникнення відповідальності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопору-шення, передбаченого ст.124 КпАП України доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Відповідно до п. 10.9. правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Із матеріалів справи встановлено, ОСОБА_2 08 грудня 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2, перед початком руху, не врахувала дорожню обстановку, не переконалася, що даний маневр буде безпечним, внаслідок чого допустив наїзд на стоячий автомобіль марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3 чим порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопору-шення АП1 №468983 від 18 грудня 2015 року (а.с.1), письмовими поясненнями ОСОБА_5 (а.с.4), ОСОБА_6 (а.с. 5), та їх показаннями які були надані ними під час судового засідання першої інстанції. Також даний факт підтверджується показами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 даними ними в судовому засіданні.

Посилання ОСОБА_2 на те, що в протоколі не залучено свідків ніяким чином не спростовує його вини в порушенні правил дорожнього руху, даний протокол не було оскаржено та особисто підписано ОСОБА_2, що свідчить про погодження зі змістом протоколу.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що твердження в апеляції ОСОБА_2, про те, що судом не були прийняті до уваги його пояснення а також не було надано значення недолікам протоколу про адміністративне правопорушення є способом захисту останнього.

Тому, посилання апелянта на відсутність його вини у вчиненні адмін правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України є необґрунтованими та безпідставними.

Апелянтом не надано апеляційному суду доказів на підтвердження доводів своєї апеляції, які б могли спростувати правильність висновків районного суду щодо вини ОСОБА_2

Що стосується стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців - то апеляційний суд вважає його таким, що є занадто суворим, та таким, що не відповідає ст. 30 КУпАП, згідно якої позбавлення наданого даному громадянину права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, тобто не вчинив ні грубого ні повторного порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, що також не було враховано судом першої інстанції.

Тобто, районний суд не мотивував у своєму рішенні застосування до ОСОБА_2 найсуворішого виду стягнення.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи та особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його скрутне матеріальне становище, та те що автомобіль є для нього засобом забезпечення утримання сім'ї, суд вважає, що застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатнім та необхідним для виховання та запобігання вчиненню правопорушень в майбутньому.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 245, 283, 294 КУпАП Судом апеляційного суду Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 лютого 2016 року, щодо ОСОБА_2 - змінити у частині накладеного адміністративного стягнення.

Визнати винним ОСОБА_2 у чиненні адміністративного правопору-шення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області О.М. Срубіцька