П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 р. Справа №607/2058/16-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючої,

за ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

18.02.2016 р. о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Живова, 9 здійснювала торгівлю яблуками та апельсин з рук у невстановленому для цього місці, а саме, на тротуарі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнала та щиро розкаялася у вчиненому.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена наступними матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ТЕ № 010859 від 18.02.2016 р.; рапортом інспектора Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області ОСОБА_2 від 18.02.2016 р.; письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 від 18.02.2016 р.

Відповідно до ч.1 ст.160 КУпАП, торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під'їздах, скверах та в інших невстановлених місцях, - тягне за собою накладення штрафу від одного до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі або без такої.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення, без конфіскації предметів торгівлі.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, а також те, що він повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, а тому приходить до переконання, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Тому, вважаю, що з ОСОБА_1 слід стягнути в доход держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а саме, 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 160, 283, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 17 (сімнадцять) грн. 00 коп. в доход держави.

Апельсини (10 кг) та яблука (15 кг) передані на зберігання ОСОБА_1 залишити у її розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_1 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору в доход держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу.

Суддя В.Л. Дзюбич