Справа № 163/120/16-п Провадження №33/773/89/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ст.471, ст. 472 МК України. Доповідач: Лозовський А. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лозовський А.О. з участю ОСОБА_1 та представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Волинської митниці ДФС Степаняна Г.Г. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 лютого 2016 року, якою щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого закрито провадження у справі за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку відсутністю в його діях складу правопорушень.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 слідуючи 08.12.2015 року з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС в якості водія автомобіля «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України понад неоподатковану норму товар, а саме «дитячий одяг», в кількості 24 штуки загальною вартістю 4968 (чотири тисячі дев'ятсот шістдесят вісім) гривень.

Він же при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дії

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції заступник начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Волинської митниці ДФС Степанян Г.Г. в апеляційній скарзі вказує за яких обставин та яким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 471, 472 МК України. Вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що суддею першої інстанції не враховано той факт, що ОСОБА_1 перевозив однотипний товар комерційного призначення. Просить скасувати постанову судді першої інстанції та прийняти нову постанову, якою призначити ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ст. 472 МК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який підтримав подану апеляційну скаргу, ОСОБА_1, який заперечив проти апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.ст.471, 472 МК України вказаної вимоги закону дотримав.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 при перетині митного кордону України перевезений ним товар не приховував, окрім того повідомив працівника митниці про наявність в нього даного товару, що дає підстави вважати про відсутність в його діях умислу порушити порядок проходження митного контролю.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що переміщуваний ОСОБА_1 товар перевищував вагу 50 кг. Та еквівалент 500 євро.

Як вбачається з висновку СЛЕД ДФС від 23 грудня 2015 року, вартість вилученого у ОСОБА_1 товару становить 4968 гривень, тобто менше 500 євро.

Врахувавши усі обставин у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ст. 471 та 472 МК України і правомірно закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, та зобов'язав митний орган повернути вилучений у ОСОБА_1 товар після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів без стягнення витрат на його зберігання, оскільки переміщуваний ним товар не підпадає під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

В апеляційній скарзі інших додаткових доказів, які би підтверджували винуватість ОСОБА_1 у інкримінованих йому правопорушеннях не наведено. Не надано таких доказів і представником митного органу при перегляді справи апеляційним судом. Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції і прийняття нової постанови з обставин, наведених у апеляції немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.530 МК України та ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Волинської митниці ДФС Степаняна Г.Г. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 лютого 2016 року, якою щодо ОСОБА_1 закрито провадження у справі за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку відсутністю в його діях складу правопорушень без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області А.О. Лозовський