Справа № 161/1394/16-п
Провадження № 3/161/423/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 21 березня 2016 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, задовільним станом здоровя, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, на даний час за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 1-шої години 24 січня 2016 року, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом-автомобілем марки ВАЗ 2109, що з державним реєстраційним номером М 3233 ВН, по вул. Перемоги в м. Луцьку Волинської області, всупереч вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху, не виконав вимоги працівників поліції про зупинку водієм транспортного засобу.

Біля 01 години 00 хвилин, 24 січня 2016 року, по вул.Перемоги в м. Луцьку Волинської області, водій ОСОБА_1, всупереч вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував власним транспортним засобом-автомобілем марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КупАП не визнав та пояснив, що він їхав з с. Радомишль в м. Луцьк та не зупинився на жести невідомих осіб, які були без світло відбиваючих маячків в темну пору доби.

Окрім того, ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП вину не визнав, суду пояснив, що заїхавши на вул..Бендаліані він залишив автомобіль, нікуди їхати не збирався, та випивши пива, мав намір відпочивати з друзями.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3-активісти самооборони, кожен показав, що під час патрулювання в м. Луцьку почули орієнтування по переслідуванні патрульними поліції автомобіля марки ВАЗ 2109 та приєднались до переслідування автомобіля.

Також, свідки підтвердили обставину переслідування патрульними зазначеного автомобіля та втечу водія з салону автомобіля після зупинки автомобіля від патрульних та виявленні в подальшому в ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння.

Окрім того, перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння обєктивно підтверджується актом огляду на стан алкогольного спяніння та результатами тесту.

Таким чином, суд встановив, що покази свідків є правдивими, оскільки узгоджуються між собою, підтверджуються результатами тесту та відповідають обставинам, які зазначила в протоколах особа, що їх складала, а тому вина ОСОБА_1 доведена повністю.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, оскільки суперечать зазначеним доказам, а тому не підтверджують його доводи про відсутності події та складу адміністративних правопорушень.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як вчинення керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлені.

Крім того, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.122-2 КУпАП за ознаками невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлені.

При накладенні стягнення суддя враховуючи характер вчиненого порушення, як грубого, нехтуванням ОСОБА_1 обовязками водія, що свідчить про явно зневажливе ставлення порушника до правил користування наданим спеціальним правом, особу порушника який притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, суспільну небезпечність, що посягає на безпеку дорожнього руху, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 275 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.23, 27, 33, 36, 283, 284 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на підставі ч. 2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті, яка передбачає більш серйозне правопорушення з числа вчинених, ч. 1 ст. 30 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в грошовому виразі 3400 ( три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок, за наступними реквізитами: найменування суду - Луцький міськрайонний суд Волинської області, назва податку - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), банк - ГУДКСУ у Волинської області, код банку 803014, номер рахунку 0002, одержувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030001, ідентифікаційний код одержувача 38009628.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.О. Ковальчук