АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 33/796/365/2016 Суддя 1 інстанції Скуба А.В. Категорія : ст. 185 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Мороз І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Капустяни, Тростянецького району, Вінницької області, громадянина України, проживає: АДРЕСА_1, зареєстрований по АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_1,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення за у виді адміністративного арешту строком на 15 діб.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_4 18.01.2016 року здійснив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського, а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння вів себе зухвало на зауваження не реагував постійно рвався у бійку, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.185 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову скасувати та закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції, оскільки не містить всіх необхідних відомостей та підпису ОСОБА_4 про роз'яснення йому прав і вручення копії протоколу, а у графі свідки і потерпілі зазначені однакові особи.

Також зазначає про відсутність належних доказів правопорушення та позитивні характеристики ОСОБА_4

А тому вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою.

Переглянувши справу в межах поданої апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, допитавши як свідка поліцейського ОСОБА_5, переглянувши відеозапис з камер патрульних поліцейських, дослідивши додаткові докази надані захисником, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як убачається з постанови місцевого суду, при розгляді даної справи він дослідив матеріали адміністративної справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за якими 18.01.2016 року ОСОБА_4, який орендував кімнату, прийшов приблизно о 1 годині у стані алкогольного сп'яніння, вчинив бійку, а коли прибули поліцейські не виконував їх розпорядження, не заспокоювався, намагався вдарити поліцейського.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4, підтвердив, що з мешканцями квартири, де він знімав кімнату, стався конфлікт приблизно о 1 годині 18.01.2016 року, однак вони побили його, а поліцейські не розібрались і склали відносно нього протокол, хоча ніякої непокори їм він не вчиняв.

Проте, пояснення ОСОБА_4 та доводи апеляції про відсутність у діях ОСОБА_4 злісної непокори законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами та записами з камер патрульних поліцейських, переглянутими в суді апеляційної інстанції.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв як доказ пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 стосовно вчинення ОСОБА_4 злісної непокори законним розпорядженням працівників поліції, які прибули на виклик та знаходились при виконанні службових обов'язків, оскільки ці обставини підтверджуються відеозаписами з камер патрульних поліцейських, переглянутими при розгляді апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, які надані поліцейським ОСОБА_5 та приєднані до матеріалів справи.

Згідно цих відеозаписів убачається, що ОСОБА_4 на неодноразове законне розпорядження поліцейського пред'явити документ, який надає йому право знаходитись у даній квартирі, відмовився його надати, намагався вчинити бійку.

Таким чином вина ОСОБА_4 у здійсненні злісної непокори законному розпорядженню поліцейського при виконання ним службових обов'язків та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП судом першої інстанції встановлена вірно.

Необґрунтованими є посилання апеляційної скарги на те, що порушення допущені щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення перешкоджають встановленню обставин вчиненого правопорушення та впливають на переконливість доказів вини ОСОБА_4, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить достатні дані визначені ст. 256 КУпАП, які надавали суду можливість, з урахуванням наданих за матеріалами справи доказів, дотриматись вимог ст.ст.280,283 КУпАП та встановити обставини, які підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та відобразити їх у змісті постанови.

При цьому суд надав оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості і достатності відносно доведеності обставин правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за протоколом про адміністративне правопорушення, а таке обвинувачення викладено у протоколі конкретно та зрозуміло.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції не убачає порушень визначеного КУпАП порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, які б давали підстави для сумнівів у його достовірності та допустимості.

Щодо посилань захисника на відсутність підпису про роз'яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, невручення ОСОБА_4 копії протоколу, неповідомлення про розгляд справи, то вони є безпідставними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення є запис особи, яка склала протокол - поліцейського ОСОБА_5, про відмову від пояснень та підпису про це ОСОБА_4, що відповідає вимогам ч.3 ст. 256 КУпАП.

Зазначення в апеляційній скарзі про те, що у графі свідки і потерпілі зазначені одні і ті ж прізвища, не відповідає змісту протоколу.

Необґрунтованими є і посилання захисника на порушення порядку визначення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_4, оскільки захисник посилається на порядок, який діє щодо визначення стану сп'яніння водіїв транспортних засобів, а у даному випадку стан алкогольного сп'яніння доведений поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і не заперечується самим ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини по справі, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Надані захисником матеріали щодо внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за ст. 186 КК України за заявою ОСОБА_4 відносно осіб у яких він наймав квартиру, не має причинно-наслідкового зв'язку з вчиненим ним адміністративним правопорушенням, а тому не є належними доказами у цьому адміністративному провадженні.

Тому апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Однак, накладаючи адміністративне стягнення, суддя не у повному обсязі дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, а саме не врахував особу правопорушника та обставин, що пом'якшують відповідальність, застосував найсуворіший вид стягнення без належного обґрунтування, що є неправильним.

Так, за матеріалами адміністративної справиОСОБА_4 раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, працює, має позитивні характеристики, що є обставинами, які пом'якшують його відповідальність, однак ці обставини суддею не враховані.

Враховуючи викладене вважаю, що накладене адміністративне стягнення належить пом'якшити з адміністративного арешту на штраф, оскільки з урахуванням особи ОСОБА_4 та обставин, які пом'якшують його відповідальність такий вид стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, які ставлять під загрозу безпеку громадян, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб, змінити.

Пом'якшити ОСОБА_4 адміністративне стягнення з адміністративного арешту на накладення штрафу у розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва І.М.Мороз