ЄУН № 325/367/16-п
Провадження № 3/325/95/2016
ПОСТАНОВА
06 квітня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області
головуючого судді: Шеїної Л.Д.,
при секретарі: Красновій Ю.С.,
за участю прокурора: Широкова М.О.,

розглянувши адміністративну справу стосовно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженої, працюючої секретарем Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, депутат Дівниської сільської ради Приазовського району Запорізької області, не судимої, до адміністративної відповідальності не притягалася,
зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, а фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст..172-7 КУпАП,
ОСОБА_1 є депутатом Дівнинської сільської ради сьомого скликання на підставі рішенням № 01 від 30.10.2015 року Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області «Про оголошення результатів виборів сільського голови та депутатів сільської ради» а також секретарем Дівнинської сільської ради сьомого скликання на підставі рішення № 3 від 30.10.2015року Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області «Про обрання секретаря сільської ради та про здійснення секретарем сільської ради повноважень секретаря виконавчого комітету», є , відповідно до підпункту «б» пункту 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за корупційне правопорушення.
27.11.2015 на засіданні третьої сесії сьомого скликання Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, на яке прибуло 8 з 12 депутатів сільської ради, ОСОБА_1, діючи як депутат Дівнинської сільської ради, голосувала за прийняття або не прийняття певних рішень по питаннях, які були винесені на сесію сільської ради.
На розгляд сесії Дівнинської сільської ради було винесено питання про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань секретарю Дівнинської сільської ради ОСОБА_1, у ході розгляду якого ОСОБА_1 зачитала заяву секретаря ради, тобто свою власну, про надання матеріальної допомоги в розмірі посадового окладу на вирішення соціально - побутових питань. Зазначений проект рішення був одноголосно проголосований.
На підставі даного рішення ради, ОСОБА_1 було нарахована та виплачена у грудні 2015 року матеріальна допомога на суму 2357,00 гривень.
Тим самим, ОСОБА_1, в порушення вимог ст. ,28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи депутатом Дівнинської сільської ради, достовірно знаючи про зобовязання вживати заходи щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, проголосувала за прийняття рішення №2 від 27.11.2015року про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань секретарю Дівнинської сільської ради ОСОБА_1, тим самим не вжила заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів, а саме: не утрималась від голосування та не повідомила свого безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172- 7 КУпАП ОСОБА_1 , свою вину у пред*явленому їй обвинувачені не визнала, посилаючись на те, що вона, дійсно, як депутат сільської ради приймала участь у засіданні сесії сільської ради від 27.11.2015 року, приймала участь у голосуванні з усіх питань, які були віднесені на її розгляд, в тому числі з приводу надання їй матеріальної допомоги, тобто діяла, перш за все, як депутат сільської ради. Виплата матеріальної допомоги передбачена «Положенням про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Дівнинської сільської ради» від 29 березня 2012 року та відповідним Положенням щодо умов праці працівників апарату Дівнинської сільської ради. Розмір отриманої нею матеріальної допомоги не перевищував межі бюджетних асигнувань. Безпосередньо а ні голові сільської ради, а ні депутатському корпусу не доповідала про конфлікт інтересів між її особистими та представницькими інтересами, оскільки вважала , що така матеріальна допомога буде їй надана в будь-якому випадку, незалежно від результатів голосування. Не заперечувала, що була попереджена про встановлені боротьбу з корупцією" обмеження.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у скоєні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП не визнала, її винуватість підтверджується матеріалами адміністративної справи та показами свідка ОСОБА_2
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є депутатом Дівнинської сільської ради сьомого скликання на підставі рішенням № 01 від 30.10.2015 року Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області «Про оголошення результатів виборів сільського голови та депутатів сільської ради» а також секретарем Дівнинської сільської ради сьомого скликання на підставі рішення № 3 від 30.10.2015 Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області «Про обрання секретаря сільської ради та про здійснення секретарем сільської ради повноважень секретаря виконавчого комітету» ( а.с.10,11,26 ), і є , відповідно до підпункту «б» пункту 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за корупційне правопорушення.
ОСОБА_1, не заперечувала, що попереджена про встановлені боротьбу з корупцією" обмеження і що підтверджується відповідною підпискою ( а.с.37-38).
У п.п. 1,2 «Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Дівнинської сільської ради», затвердженого 27 березня 2012 року головою Дівнинської сільської ради за погодженням з головою профгрупи Дівнинської сільської ради виплата матеріальної допомоги в розмірі посадового окладу або середньомісячної заробітної плати протягом 2012 -2016 року здійснюється за заявою працюючого. Виплата допомоги на оздоровлення у разі надання щорічної відпустки здійснюється в розмірі середньомісячної заробітної плати ( а.с.31 ).
А з п.6 рішення Дівнинської сільської ради №04 від 09.12.2014 року вбачається, що сільському голові та секретарю сільської ради надається матеріальна допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, в розмірі середньомісячної заробітної плати та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань згідно заяви в розмірі середньомісячного окладу ( а.с.32).
З матеріалів справи вбачається , що проект рішення № 03 від 27 листопада 2015 року про погодження питання щодо матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань було винесено до загального списку питань порядку денного та затверджено рішенням третьої сесії сьомого скликання Дівнинської сільської ради ( а.16-17).
Зазначену в рішенні Дівнинської сільської ради матеріальну допомогу секретар сільської ради ОСОБА_1 отримала , що підтверджено наданою сільською радою довідкою ( а.с.25).
Свідок ОСОБА_2 показав суду, що є головою Дівнинської сільської ради . Саме він вів засідання третьої сесії сьомого скликання Дівнинської сільської ради 27 листопада 2015 року. З питань, які були винесені на засідання сесії, зокрема було і питання щодо надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань секретарю Дівнинської сільської ради ОСОБА_1, яка з цього питання особисто доповідала перед депутатами і голосувала за прийняття рішення . Щодо конфлікту інтересу вона йому не доповідала а ні усно, а ні письмово, не доповідала про це депутатському корпусу, взагалі розмова про це не йшла.
Відповідно до положень , корупційне правопорушення - це умисне діяння, що має ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій , за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Корупція - це використання особою, зазначеною в частині першій , наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій , або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції в Україні» депутати місцевих рад є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення. Відповідно до вимог ч.3 на депутатів місцевих рад поширюються вимоги та обмеження, встановлені .
Згідно з ч.1 особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані:
1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів;
2) невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.
В примітці до ст.172-7 КУпАП ( в редакції Закону VII від 14.10.2014 року і набувшого законної сили 05.05.2015 року) зазначено, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року розмежовані потенційний та реальний конфлікти інтересів.
Зокрема, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Тобто, обов'язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на прийняття рішення чи вчинення дій при виконанні особою службових повноважень.
Відповідно до ч. 1 у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови обласної, районної ради зобов'язаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.
У разі виникнення конфлікту інтересів протягом часу перебування на посаді посадова особа місцевого самоврядування, крім посадових осіб, зазначених у частині першій цієї статті, зобов'язана негайно доповісти про це своєму безпосередньому керівникові. Безпосередній керівник посадової особи місцевого самоврядування зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, шляхом доручення виконання відповідного службового завдання іншій посадовій особі, особистого виконання службового завдання чи в інший спосіб, передбачений законодавством.
У розумінні керівником є не тільки особа, якій прямо підпорядковані працівники відповідної установи та організації, а і особа, яку наділено повноваженнями по організації роботи відповідного державного органу та органу місцевого самоврядування.
Такі повноваження відповідно до ст. 50 Закону України «Про органи місцевого самоврядування» мають голова сільської ради та секретар сільської ради. Особою, яка організує роботу постійної комісії міської ради, згідно ч.8 ст. 47 вказаного вище Закону, є голова постійної комісії.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 приймала участь у засіданні третьої сесії сьомого скликання Дівнинської сільської ради, приймала участь у голосуванні і віддала свій голос за прийняття рішення про надання особисто їй матеріальної допомоги. Про наявність конфлікту інтересів ОСОБА_1 не повідомила а ні голову сільської ради, а ні депутатів сільської ради.
Інтерес, щоб сільська рада надала згоду на виплату їй матеріальної допомоги , є очевидним приватним інтересом ОСОБА_1
На думку суду, не має правового значення та обставина, що рішення на користь ОСОБА_1 було прийнято одноголосно всіма депутатами сільської ради ( із присутніх на сесії), оскільки до початку голосування було невідомо, як проголосує кожен з депутатів.
Передбачений обов'язок ужити заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів і невідкладно повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів є особистим обов'язком ОСОБА_1 і мав бути нею виконаний.
ОСОБА_1 усвідомлювала, що у неї виник конфлікт інтересів, тобто суперечність між її приватним інтересом та її службовими та представницькими інтересами, наявність яких може вплинути на об*єктивність чи неупередженість при прийнятті нею рішень, а також на вчинення чи не вчинення нею дій під час виконання наданих їй службових повноважень.
передбачена відповідальність за невиконання особою, яка зазначена у ч.1 ст. 4 Закону «Про засади запобігання та протидії корупції в Україні» , обов'язку повідомляти у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Тим самим, на думку суду, законодавець не пов'язує настання чи ненастання адміністративної відповідальності з тим, чи міг бути усунутий конфлікт інтересів іншими посадовими особами чи відповідними органами, у якому порядку і яким шляхом.
Главою 13-А КУпАП передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією. Об'єктом ч.1 є порушення передбачених ст.14 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції в Україні» заходів щодо запобігання корупції. Мета одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам не є обов'язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 .
А відтак наявні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 .
При визначені міри адміністративного стягнення, яка передбачена ч.1 ст. 172 -7 КУпАП України, суд враховує особу винної, яка раніш до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася, на тепер працюючої, неодруженої. Обставин, які б пом*якшували , обтяжували адміністративне покарання стосовно ОСОБА_1, суд не виявив.
З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 можливо застосувати мінімальне покарання, яке зазначене у санкції ч.1 ст. 172 7 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.172-7 КУпАП , суд
Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд на протягом 10 днів з дня її проголошення.
Суддя: Л.Д. Шеїна