Справа № 743/3/16-п Головуючий у 1 інстанції Павленко О. В.
Провадження № 33/795/60/2016
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм ТОВ "Бурводбуд", проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень із стягненням на користь держави судового збору в сумі 275 гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 17 грудня 2015 року близько 10 години 25 хвилин на 162 км а/д Київ Чернігів - ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом "МАЗ 5334" д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. Т00272СВ, в порушення вимог п.п. 10.1, 10.3, 11.1 Правил дорожнього руху України, під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом "Рено" д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, а справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом безпідставно не враховано дослідження висновку №1 від 17.02.2016 року, що надавались ОСОБА_1, суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5, оскільки вони, як зазначає суд, суперечать фактичним обставинам справи. На думку ОСОБА_1 суд мав у своєму розпорядженні перелік доказів, які мають рівну ступінь доказування, а ті докази, що були надані ОСОБА_1 та його захисником не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що суд зазначив в описовій частині постанови, оскільки їх неповнота та всебічність не спростовані настільки, що б унеможливлювати їх обєктивного неприйняття, як доказову базу захисту. Залишаються незрозумілим, чому суд надав перевагу висновку експерта №009-02/Д(16) від 19.02.2016 року, який було надано представником потерпілого, а не висновку №1 від 17.02.2016 року, який був складений судовим експертом автотехніком ОСОБА_6 в Чернігівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі, що є відомчим органом МВС України. Також судом надано перевагу в поясненнях саме свідку зі сторони потерпілого, а не зі сторони захисту. Вказує, що свідок ОСОБА_7 прибув на місце ДТП вже після ДТП через 15 хвилин, також він не фігурує в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд зазначив, що покази свідків та потерпілого співпадають зі схемою місця ДТП, яка, як було встановлено у судовому засіданні є некоректною та складеною з порушеннями. Таким чином, оскільки покази співпадають з неправильною схемою, то і покази є неправильні. Головною обставиною є те, де фактично відбулося зіткнення, чи міг при виконанні ПДР, а саме застосування екстреного гальмування та не змінювати напрямок руху водій ОСОБА_8 уникнути ДТП чи ні. З фотографій зроблених після ДТП чітко видно, що автомобіль «Рено» вдарив автомобіль «МАЗ» в бокову частину на зустрічній полосі руху під час виконання автомобілем «МАЗ» маневру розвороту. Автомобіль «МАЗ» знаходився на полосі для розворту, сам автомобіль «МАЗ» та причіп до нього нікому не заважав для руху, ані в попутному, а ні в зустрічному напрямку. Нічого не заважало автомобілю «Рено» їхати собі прямо по дозволеним та вільним двом полосам.

Версія про те, що автомобіль «МАЗ» різко повертав з крайньої правої полоси в ліву для розвороту є технічно неможливою. А навіть якщо і допустити такий збіг обставин, то швидкість «МАЗ» була б 10-15 км на годину, а щоб автомобіль розмістився після ДТП так, як це зазначено на фотокартках, то водій «МАЗ» мав би витратити на це 15-20 секунд, а цього часу було б достатньо для транспортних засобів що рухаються позаду, в тому числі «Рено», було б достатньо для того, щоб достатньо вірно оцінити дорожню обстановку, вчасно пригальмувати та в подальшому проїхати собі далі. Також водій «Рено» є не місцевим, а тому можливо він переплутав полоси руху, та вважав, що полоса для розвороту є лівою полосою для руху в напрямку смт.Ріпки і вчасно не зміг відреагувати. З пояснень свідка ОСОБА_5 водій автомобіля «Рено» постійно рухався по крайній лівій полосі, однак згідно ПДР він мав займати крайню праву полосу. Також швидкість автомобіля «Рено» була значно більшою ніж 80 км на годину, оскільки гальмівний шлях складає 30 м, а сила удару була така, що перекинула на другий бік автомобіль «МАЗ» вагою понад 28 т.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, просив скасувати постанову місцевого суду за відсутністю складу адміністративного правопорушення та пояснив, що він керуючи автомобілем МАЗ здійснював розворот і коли завершував маневр розвороту, то в автомобіль під його керуванням вдарив автомобіль РЕНО. Наголошував на тому, що під час зіткнення автомобіль МАЗ вже знаходився на смузі зустрічного руху, а причеп на смузі для розвороту. Вважає, що в ДТП винний водій автомобіля РЕНО, який рухався по полосі, призначеної для розвороту.

Адвокат ОСОБА_2 також підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що ОСОБА_1 не допустив порушень Правил дорожнього руху, оскільки вже закінчував маневр розвороту і не чинив перешкод в русі автомобіля РЕНО, оскільки про це свідчить розташування транспортних засобів після ДТП. Крім того, суд безпідставно не врахував докази, які спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, а саме висновок експерта та пояснення свідка ОСОБА_5.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_3 заперечив проти апеляційної скарги та зазначив, що суд першої інстанції вірно врахував обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, механізм пошкоджень транспортних засобів, докази по справі та обґрунтовано дійшов висновку про порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1, що спричинило ДТП.

Свідок ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він керував автомобілем Рено та рухався напрямку м.Гомеля. Біля виїзду з м.Чернігова помітив, що з правої сторони дороги почав маневр розвороту автомобіль МАЗ. Свідок ОСОБА_8 застосував екстрене гальмування, але зіткнення уникнути не вдалося. Зіткнення відбулось приблизно між полосами руху, а удар стався в ліву частину автомобіля в районі топливного баку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор ГУНП ОСОБА_9 пояснив, що він приїхав на місце ДТП, де складав схему ДТП та опитував учасників ДТП. Враховуючи пояснення учасників ДТП механізм заподіяння технічних пошкоджень автомобілів, слідові інформацію було зроблено висновок про порушення правил дорожнього руху з боку водія автомобіля МАЗ.

Допитаний в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_10 пояснив, що він робив висновок на підставі наданих матеріалів. Враховуючи механічні пошкодження транспортних засобів, розташування транспортних засобів після ДТП, слідів гальмування, місце контакту зроблено висновок, що автомобіль МАЗ здійснював розворот з крайньої правої смуги попутного напрямку руху або з середньої смуги руху. При цьому під час зіткнення від місце контакту автомобілі зміщуються вперед і вліво.

Вважає, що є безпідставними поясненнями водія автомобіля МАЗ про те, що розворот він здійснював з крайньої лівої смуги руху, оскільки при таких обставинах, контакт би відбувся із задньою частиною причепу, а не в бокову частину автомобіля

Заслухавши апелянта, його захисника, представника потерпілого, свідків та експерта, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства всебічно, повно і об'єктивно.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються у попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин.

Як вбачається з адміністративної справи, суд у судовому засіданні допитав учасників ДТП, ОСОБА_1 та ОСОБА_8, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, дослідив висновки експертів, матеріали справи та з врахуванням конкретних обставин дав належну оцінку доказам.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2015 року (а.с. 3), схемою до протоколу огляду місця ДТП від 17 грудня 2015 року (а.с.4), поясненнями водія автомобіля «Рено» ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_7, який був безпосереднім очевидцем події.

Крім того, допитані в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8 підтвердив свої попередні пояснення щодо обставин ДТП., свідок ОСОБА_9 надав пояснення щодо проведення перевірки обставин ДТП та експерт ОСОБА_10 розяснив експертний висновок.

Зазначені докази в повній мірі узгоджуються між собою та свідчать про порушення ОСОБА_1 п.10.1, 10.3., 11.1 ПДР України, яке полягає в тому, що він під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом "Рено".

Є безпідставними посилання апелянта на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Рено» ОСОБА_8, який рухався з великою швидкістю по полосі для розвороту, в той час, як автомобіль МАЗ вже перестроївся на полосу для розвороту і почав маневр розвороту.

Ці посилання апелянта ОСОБА_11 спростовуються даними схеми ДТП та фотознімками з місця пригоди, згідно якої у автомобіля МАЗ деформована кабіна, розбите праве лобове скло та праве дзеркало, деформований лівий паливний бак, відірване кріплення заднього мосту та деформована рама з лівої сторони. Дана схема підписана всіма учасниками пригоди і до якої при складанні зауважень не надходило.

Такі механічні ушкодження автомобіля МАЗ свідчать про неспроможність пояснень ОСОБА_11 щодо обставин ДТП та в повній мірі узгоджуються з поясненнями потерпілого, свідків та експерта ОСОБА_10

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано та аргументовано вказав, що пояснення правопорушника і свідка ОСОБА_5 та висновок експертного дослідження №1 від 17.02.2016 року суперечать іншими матеріалам справи та обставинам пригоди.

Порушень чинного законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та його розгляду в суді, які б тягли за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 не вбачається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін..

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_12