Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/4269/16-п
пр. № 3/759/2126/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, який здобув середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, яка здобула вищу освіту, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (п/б), та проживає за адресою: АДРЕСА_3

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.03.2016 в період часу з 16 год. 10 хв. до 16 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_2, який на праві власності належить ОСОБА_3, та рухаючись по вул. Зодчих, 62 у м. Києві, при повороті ліворуч не дотримався безпеки маневру, а також не дотримався безпечного бокового інтервалу та безпечної дистанції, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_2 11.03.2016 в період часу з 16 год. 10 хв. до 16 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_3, який на праві власності належить ОСОБА_4, та рухаючись по вул. Зодчих, 62 у м. Києві заднім ходом, не забезпечила маневру, не звернулася за допомогою до інших осіб, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 10.1; 10.9 Правил дорожнього руху України.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні визнана частково та пояснила, що вона 11.03.2016 приблизно о 16 год. 15 хв., як завжди, приїхала забрати дитину з садочка, що по вул. Зодчих, 64 в м. Києві. Заїзд вона обирає біля будинку № 62 по вул. Зодчих та завжди паркується на узбіччі, щоб не заїжджати у вузькі провулки мікрорайону. В цей день вона здійснювала звичайний свій маневр - паркувалася, здійснюючи рух назад, при цьому ввімкнула відповідний сигнал повороту. Раптово вона побачила, автомобіль «ЗАЗ-Daewoo», срібного кольору, який в'їхав у переднє ліве колесо її автомобіля. Також пояснила, що в її автомобілі є камера заднього виду, яка завжди вмикається автоматично. Вважає, що у даній ДТП, крім її вини, є також вина водія ОСОБА_1, який бачив як вона здійснювала свій маневр і продовжив свій рух.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні не визнав та пояснив, що він 11.03.2016 приблизно о 16 год. 25 хв. рухався по вул. Зодчих зі сторони вул. Жмеринської в м. Києві. Попереду нього рухався автомобіль «Audi Q7» червоного кольору, водій якого почав виконувати поворот ліворуч, у двір будинку № 62 по вул. Зодчих в м. Києві, і заїхав на тротуар. Йому теж потрібно було повернути у вказаний двір. Виїхавши на тротуар, автомобіль «Audi Q7» зупинився і почав здавати заднім ходом на проїжджу частину. Побачивши вказаний маневр автомобіля «Audi Q7», він зупинився, намагаючись пропустити даний автомобіль, але автомобіль «Audi Q7» зачепив його автомобіль. Вважає, що у даній ДТП винувата ОСОБА_2

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1, надані ними у судовому засіданні та які не відрізняються від їх письмових пояснень від 11.03.2016, наданих одразу після дорожньо-транспортної пригоди, ретельно (всебічно, повно і об'єктивно) дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 357832 від 11.03.2016, складений стосовно ОСОБА_2;

- протокол про адміністративне правопорушення та серії АП2 № 357831 від 11.03.2016, які складений стосовно ОСОБА_1;

- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 11.03.2016, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди;

- схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.03.2016, до якої в учасників пригоди не було зауважень, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із п. 10.9 вказаних Правил під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 13.1 даних Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Аналізуючи дослідженні та ретельно перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю, оскільки вона порушила п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України.

Також вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю, оскільки він порушив п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. При цьому, твердження ОСОБА_1 в повному обсязі спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення їх до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, те, що вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, заміжня, ступеню її вини, відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу. Такий вид стягнення, на думку судді, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, те, що він не працює, не одружений, ступеню його вини, відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу. Такий вид стягнення, на думку судді, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що а ні ОСОБА_2, а ні ОСОБА_5 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн 60 коп.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: