Справа №150/173/16-п
Провадження по справі №3/150/90/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П., розглянувши матеріали що надійшли Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого, 22.01.2016 притягувався до адмінвідповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП адмінстягнення у вигляді 1 року позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення т/з,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №191401 від 14.03.2016 слідує, що 14.03.2015 о 14 годині 20 хвилин в смт. Чернівці Вінницької області по вул.. Леніна та в с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області по вул.. Леніна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2108, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Медичний огляд водія проводився в Чернівецькій ЛПЛ, та згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №24, 14.03.16 о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння, результат тесту 2,17%.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому зсіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищеописаного адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 14.03.2016 дійсно перебував в стані алкогольного спяніння, тому керування автомобілем передав ОСОБА_2 Зазначив, що вказані обставини можуть підтвердити свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, явку яких в судове засідання забезпечить особисто.

Відповідно до пунктів 2, 4 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін і свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

У звязку із чим суддя відклав слухання справи на 11.04.2016.

Проте, вказані вище свідки в судове засідання не зявились, як слідує з пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вони відмовились свідчити в судовому засіданні та ОСОБА_1 не наполягає на їх подальшому виклику в судове засідання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 (ст. інспектор Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області) показав, що 14.03.2016 йому надійшло повідомлення про те, що в смт. Чернівці, поблизу автовокзала, невідома особа керує транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Виїхавши у вказаному напрямку, через дорогу від автовокзалу, біля магазину «Кулінарія» свідок побачив автомобіль ВАЗ-2108, яким керував ОСОБА_1, що розпочав свій рух в сторону с. Мазурівка. Ввімкнувши проблискові маячки він почав наздоганяти автомобіль, який біля дитячого садка «Сонечко» заблокував, та водій ОСОБА_1 розвернув транспортний засіб, уникнувши блокування і знову поїхав в смт. Чернівці. Через деякий час, в районі сир заводу, в тупіковій вулиці працівник поліції побачив автомобіль ОСОБА_1, біля якого знаходилось ще декілька осіб та отримавши його згоду на проведення медичного освідування на стан алкогольного спяніння, відвіз до Чернівецької ЛПЛ, де було засвідчено стан алкогольного спяніння правопорушника. ОСОБА_1 при цьому зазначив, що вказаним автомобілем не керував, а знаходився в ньому як пасажир. Однак, ніхто із присутніх не підтвердив вказаного факту. Крім того, свідок ОСОБА_5 стверджує, що чітко бачив, що за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_1

Допитані в судовому засіданні свідки адміністративного правопорушення ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_1 14.03.2016 знаходився в стані алкогольного спяніння.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суддя прийшов до наступного висновку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП уповноваженим на такі дії працівником поліції у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом, у присутності свідків, а тому дані вказаного протоколу суд визнає належним доказом.

При цьому, при складанні протоколу, працівником поліції було в повній мірі розяснено особі, що притягується до адміністративної відповідальності її права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що знайшло своє відображення в протоколі про адмінправопорушення та вручено їй другий екземпляр протоколу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Старшим інспектором Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 у відповідності до вимог вище вказаної статті КУпАП зібрано достатньо належних доказів, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

До показів ОСОБА_1 суддя ставиться критично. Так, в своїх показав останній зазначив, що викладені ним обставини можуть бути підтверджені свідками, які були викликані судом. Однак, їх явку ОСОБА_1 не забезпечив і не наполягав на їх подальшому виклику в судове засідання, а тому суддя розцінює покази ОСОБА_1 як спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про те, що ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що обтяжують чи помякшують відповідальність правопорушнику судом не встановлено, відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 про адміністративні правопорушення на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, покази допитаних в судовому засіданні свідків адміністративного правопорушення, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані старшим інспектором поліції вірно та вина водія ОСОБА_1 повністю доведена в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

При накладені адміністративного стягнення за ч.2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 суддя враховує, що керування транспортним засобом в стані сп'яніння є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Отож, враховуючи особу правопорушника, який вдруге протягом року притягується до адміністративної відповідальності за тотожне правопорушення та будучи позбавленим права керування транспортними засобами сів за кермо, обставини скоєння ним адміністративного правопорушення, його матеріальний стан, відсутність обставин, що помякшують покарання, стан здоровя, характер правопорушення та вважає за необхідне обрати стягнення правопорушнику ОСОБА_1 у виді адміністративного арешту. При цьому суд не вбачає підстав для накладення іншого виду стягнення, так як інші, більш мякі види стягнення не вплинули на поведінку та правосвідомість ОСОБА_9.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту терміном 15 /пятнадцять/ діб.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить суму 275,60 грн.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови, через Чернівецький районний суд Вінницької області.

Згідно вимог статті 326 КУпАП постанова про застосування адміністративного арешту підлягає негайному виконанню.

СУДДЯ С. П. СУПЕРСОН