Справа 760/1190/16-п
Провадження № 3-843/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участю прокурора Олійника С.В., захисника ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю СБУ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, який у період з 03.12.2014 року по 02.07.2015 року працював на посаді Міністра екології та природних ресурсів України, і.п.н., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2016 року за № 911-1 ОСОБА_3 обіймаючи (у період з 03.12.2014 по 02.07.2015) посаду Міністра екології та водних ресурсів України, будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, визначеним у пп. «а» 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», неправомірно під час перетину державного кордону через міжнародний пункт пропуску «Жуляни» (далі ПП «Жуляни») завдяки службовому статусу та займаній посаді, не повідомляючи безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів, а саме про суперечність між приватним інтересом (будь-який майновий чи немайновий інтерес) особи та її службовими повноваженнями, що вплинула на прийняття з його боку рішення, яке суперечило вимогам Положення «Про дипломатичний паспорт України», затверджено Указом Президента України від 12.05.2015 року № 264/2015, використовував дипломатичний паспорт DP № 013354 в приватних цілях під час виїзду за кордон: Дата виїзду: 06.06.2015 , час 14:30:47, місце ПП: «ЖУЛЯНИ» Транспорт: літак приватний, рейс № TKG303 «КИЇВ-ДРЕЗДЕН»,- Дата в'їзду: 08.06.2015, час 16:13:41, місце ПП: «ЖУЛЯНИ» Транспорт : літак приватний PHARO «НІЦЦА-КИЇВ», з корисливих мотивів, що знайшли вираження у звільненні від отримання Шенгенської візи тим самим, вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією передбачене п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Виходячи із змісту протоколу, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_3 в суді вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, судді повідомив, що дійсно в час, зазначений в протоколі відлітав з Києва до Дрездена та повертався з Ніцци до Києва, використовуючи при цьому свій дипломатичний паспорт, але робив він це не з корисливою метою економії власних 35 євро, а з метою економії часу. Зазначив, що використання дипломатичного паспорту у власних інтересах не є корупційним адміністративним правопорушенням та не тягне за собою адміністративної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя прийшов до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується ОСОБА_3, він дійсно 06.06.2015 р. та 08.06.2015 р. перебуваючи на посаді Міністра екології та природних ресурсів України, перетинав державний кордон України за дипломатичним паспортом у приватних цілях.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки до цієї ж статті, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Поняття "конфлікту інтересів" визначається також у ст.1 Закону України "Про запобігання корупції". Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Як зазначив в суді ОСОБА_3, він не повідомляв Прем'єр-міністра України про реальний конфлікт інтересів, оскільки такого конфлікту в зв'язку з використанням закордонного паспорту не було і не могло бути.

Відповідно до ч. 1 Закону України ""Про запобігання корупції", приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Таким чином, суддя вважає, що дії по використанню дипломатичного паспорту дійсно містили приватний інтерес щодо економії часу, про що зазначив в суді сам ОСОБА_3, оскільки для проставляння візи у паспорт громадянина України для виїзду за кордон необхідний був додатковий час, однак даний приватний інтерес жодним чином не суперечив службовим чи представницьким повноваженням міністра екології та природних ресурсів, посаду якого займав тоді ОСОБА_3

Крім того, суддя робить такий висновок, оскільки з матеріалів справи не випливає, що використання дипломатичного паспорту ОСОБА_3 вплинуло на об'єктивність або неупередженість прийняття ним будь-яких рішень, або на вчинення чи не вчинення будь-яких дій під час виконання вказаних повноважень.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що використання саме дипломатичного паспорту, а не паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_3 06.06.2015 р. та 08.06.2015 р. при перетині Державного кордону України будь-яким чином вплинуло або могло вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття ним рішень, або на вчинення чи не вчинення будь-яких дій під час виконання ним своїх повноважень, в тому числі і всупереч інтересам держави.

Судді взагалі не надано доказів, щодо того, що від факту використання дипломатичного паспорту залежало (чи могло залежати) прийняття будь-яких рішень чи вчинення (або не вчинення) будь-яких дій заради власних інтересів всупереч службовим чи представницьким повноваженням міністра, а також інтересам держави чи публічної служби, які представляє міністр.

Будь-якої шкоди матеріальним чи іншим інтересам держави не завдано.

Таким чином, суддя вважає, що в даному випадку реального конфлікту інтересів не було, а сам ОСОБА_3, відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП зобов'язаний повідомляти тільки про наявність реального конфлікту інтересів. Про відсутність реального конфлікту інтересів зазначив в судовому засіданні і сам ОСОБА_3

Таким чином, суддя не вбачає в діях ОСОБА_3 порушень вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме дій, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, що інкримінується ОСОБА_3 у вигляді неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 252 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.