ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016 м.Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Семерак І.О., розглянувши матеріали ДСУ з питань праці Управління Держпраці у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Чопзовніштранс», за ч.1 ст.41 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи директором ТОВ «Чопзовніштранс», яке розташоване за адресою: Ужгородський район, м.Чон, вул.Берег, 2, не ознайомив під розписку в особовій картці із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив вимоги п.2.5 глави 2 Інструкції №58 від 29.07.1993 року.

Крім цього, станом на 13.01.2016 року ОСОБА_1 не ознайомив працівників підприємства з Колективним договором та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, чим порушив вимоги ст.29 КЗпП України.

Крім цього, ОСОБА_1 при наданні частини щорічної відпустки зливадьнику-розливальнику ІV розряду ОСОБА_4 на 10 календарних днів з 16.12.2015 року по 25.12.2015 року згідно наказу №22 від 10.12.2015 року, не повідомив його письмово за два тижні про дату початку відпустки, чим порушив вимоги ч.5 ст.79 КЗпП України.

Крім цього, ОСОБА_1 при наданні працівникам щорічних оплачуваних відпусток, не забезпечив їм виплату заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніш ніж за три дні до початку відпустки. Так, при наданні частини щорічної відпустки зливальнику-розливальнику IV розряду ОСОБА_4 на 10 календарних днів з 16.12.2015 року по 25.12.2015 року згідно наказу №22 від 10.12.2015 року, виплату заробітної плати за весь час щорічної відпустки йому проведено 14.12.2015 року, чим порушив вимоги ч.4 ст. 115 КЗпП України та ст.21 Закону України «Про відпустки».

За порушення строків проведення розрахунку при звільненні працівника ОСОБА_5, ОСОБА_1 не забезпечив йому виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, чим порушив вимоги ч.1 ст. 117 КЗпП України.

Крім цього, ОСОБА_1 не забезпечив проведення атестації робочих місць, чим порушив вимоги п.4 ПКМУ №442.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України.

Вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 07-16-022/02 від 14.01.2016 року, актом перевірки № 07-16-022/01 та матеріалами справи.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, приходжу до переконання, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 41 ч.1, 283, 284 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 275,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6