ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/491/16-п

30 березня 2016 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Грипіч Л. А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Служби безпеки України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді начальника Костопільського міжрайонного управління водного господарства за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст, 172-7 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, пребуваючи на посаді начальника Костопільського міжрайонного управління водного господарства, будучи відповідно до підпункту «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, на якого поширюється дія цього Закону, порушив встановлені Законом вимоги щодо необхідності повідомляти безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів та невчинення дій та неприйняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Зокрема, ОСОБА_1, використовуючи надані йому повноваження начальника Костопільського МУВГ, розглянувши рекомендації керівників структурних підрозділів Костопільського МУВГ, в умовах наявності реального конфлікту, видав наказ № 69 від 31.12.2015 року «Про преміювання керівників, фахівців, технічних службовців і робітників адміністративно-господарської служби з загального фонду бюджету» яким преміював працівників Костопільського МУВГ, в тому числі своїх синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які займали посади інженера з організації експлуатації і ремонту Костопільського МУВГ та завідувача майстерні ремонтно-механічної Костопільського МУВН , відповідно. Так, на підставі вказаного наказу ОСОБА_2 отримав премію в розмірі 1468 гривень, а ОСОБА_3 1358 гривень.

Крім того, ОСОБА_1, будучи належним чином ознайомленим із вимогами Закону України «Про запобігання корупції», 04 січня 2016 року ні письмово, ні усно не повідомив безпосереднього керіваника про виникнення у нього реального конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо преміювання своїх синів - провідного інженера з організації експлуатації і ремонту Костопільського МУВГ ОСОБА_1 та завідувача майстерні ремонтно-механічної Костопільського МУВГ ОСОБА_3

Прокурор Оніщук С.П. в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП. Крім того , просив суд при винесенні постанови врахувати, як помякшуючу обставину щире каяття ОСОБА_1

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати . Правопорушник пояснив, що умислу на вчинення інкримінованих йому правопорушень в нього не було.

Суд заслухавши пояснення прокурора, правопорушника та дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного висновку.

Відповідно до розділу 1 пункту 1.1 Положення про Костопільське міжрайонне управління водного господарства затвердженого Наказом Державного агентства водних ресурсів України 11.04.2012 року № 193 (а.с. 26 -35) Костпільське міжрайонне управління водного господарства є бюджетною неприбутковою організацією і належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у галузі водного господарства і меліорації земель, управління, використання та вітворення поверхневих водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України.

Згідно до вимог підпункту «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами на яких поширюється дія цього Закону є посадові та службові особи інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 працюючи на посаді начальника Костопільського міжрайонного управління водного господарства, яке в свою чергу належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, є субяєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Частинами 2, 3 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що соби, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Вказані вимоги закону ОСОБА_1 не виконав та всупереч їм не повідомив безпосереднього керівника про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів при прийнятті рішення щодо преміювання своїх синів та не вчинив дій спрямованих на повідомлення керівника про наявність конфлікту інтересів, на томість приймяв рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Даний факт підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та поясненями самого ОСОБА_1

Таким чином суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майнове положення, обставини що пом'якшують відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом"якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП України визнається щире каяття .

Відповідно до ст.. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядається одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, передбачені частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП, то стягнення на нього накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, зокрема за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в прибуток держави 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяОСОБА_4