Справа № 464/9707/15-п Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/783/186/16 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м.Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Галин В.П., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника Михалевського Ю.Р., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Михалевського Юрія Романовича, подану в інтересах ОСОБА_2, на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 05.02.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

постановою судді Сихівського районного суду м. Львова Тереха Романа Петровича визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.185 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі 136 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_2 05 грудня 2015 року о 15.07 год., перебуваючи по вул. Максимовича у м. Львові, незважаючи на неодноразову вимогу поліцейського про пред'явлення документів передбачених п.2.1 Правил дорожнього руху України, а саме, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, злісно таку не виконував протягом тривалого часу, таким чином, своїми, діями вчинивши злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

На дану постанову захисник Михалевський Ю.Р. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження по справі. Вважає постанову незаконною та не обґрунтованою. Зазначає, що дії ОСОБА_2 відповідали закону та не містять складу жодного правопорушення. Судом першої інстанції не враховано, що у відповідності до п. 2.4. ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися та пред»явити документи для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР України. Однак працівник поліції жодного разу не наголосив на тому, що документи йому треба для перевірки, а вказав, що такі йому потрібні для складання постанови про адміністративне правопорушення. Оскільки ОСОБА_2 заперечує, що порушував будь-який пункт ПДР України (зокрема і проїзд на червоний сигнал світлофора), тому вважає вимогу працівника поліції про пред»явлення ним документів незаконною. Вказує, що судом порушено принцип повноти та об"єктивності з"ясування всіх обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, та доводи апеляції, вважаю, що апеляція підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із Кодексу України про адміністративні правопорушення, стаття 185 складається лише із однієї частини, а відтак покликання на частину 1 є зайвим. Відповідальність за цією статтею наступає у разі вчиненні злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Отже адміністративна відповідальність згідно зі ст. 185 КУпАП настає, якщо буде скоєна злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Проте, згідно протоколу про адміністративні правопорушення серії ЛВ №005446 від 05.12.2015 року, який складений командиром 4 роти 3 батальйону УПП м. Львова рядовим поліції Мосійчуком А.А., 05.12.2015 року о 15 год. 07 хв. в м. Львові по вул. Максимовича ОСОБА_2 не виконував розпорядження про пред»явлення відповідних документів згідно правил дорожнього руху (пункт 2.1), а саме посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію, на зауваження не реагував. Його дії кваліфіковано за ч.1 ст.185 КУпАП.

З аналізу чинного законодавства випливає, що на законодавчому рівні вплив, який проявляється у формі невиконання розпорядження, непокори і злісної непокори, не ототожнюється. Поліцейський, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, який є підставою для провадження у справі, викладаючи у ньому склад адміністративного правопорушення, вважав, що ОСОБА_2 не виконував розпорядження поліцейського.

Оскільки невиконання розпорядження поліцейського КУпАП не кваліфікується як адміністративне правопорушення за статтею 185, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суддя суду першої інстанції, розглядаючи дану справу, вийшла за межі складу адміністративного правопорушення, який визначений протоколом про адміністративне правопорушення, чим вийшла за межі Закону, оскільки Законом не передбачено таке право судді, суду.

Оскільки, наведене вище є підставою для скасування постанови судді та закриттю провадження у справі у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що інші доводи апеляційної скарги не підлягають дослідженню.

Крім цього, слід зазначити, що протокол про адміністративне порушення у цій справі не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки у ньому відсутні дані про місце проживання понятих.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Михалевського Юрія Романовича, подану в інтересах ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 05.02.2016 року відносно ОСОБА_2 по ч. 1 ст. 185 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П. Галин