Апеляційний суд міста Києва
№ 33/796/129/2016 м. Київ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду м. Києва Верховець Т.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4) на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року, відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, який працює в ТОВ «Кіносвіт Діджатал», проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року, визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Судом встановлено, що 24.10.2015 року о 19 год. 45 хв., в м. Києві по вул. Столичне шосе, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, пересік подвійну та виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, що призвело пошкодження обох транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.11.4 Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову суду, ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення № 752/19515/15-п та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в зв'язку з вчиненням останнім дій в стані крайньої необхідності. При цьому зазначає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а при викладенні в постанові обставин правопорушення, суд лише продублював протокол про адміністративне правопорушення та не зробив детального аналізу всіх обставин справи з огляду на наявні докази. Зазначає, що пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6 є логічними, оскільки ОСОБА_5 пояснив, що керуючи автомобілем НОМЕР_2 рухався з м. Києва в напрямку м. Обухова, для поворота на ліво до пмт. Козин, зайняв лівий ряд, увімкнув лівий поворот та загальмував, щоб пропустити зустрічне авто, в той час коли машина майже зупинилась в його автоврізався автомобіль марки ВАЗ та пояснення свідка ОСОБА_6, (яка знаходилась в автомобілі ВАЗ), що чітко бачила те, що на смугу руху автомобіля, в якому вона знаходилась виїхав білий автомобіль та зупинився, що на її думку і стало причиною ДТП. ОСОБА_4, керуючи автомобілем ВАЗ, побачивши в своїй смузі руху перешкоду, з метою уникнення зіткнення і запобігання отримання травм, був вимушений змінити напрямок руху та виїхати на зустрічний бік дороги, щоб об'їхати перешкоду, що відповідає схемі ДТП та механічним пошкодженням транспортних засобів. Відповідно до правил дорожнього руху України, водій має право відступити від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян, що власне і зробив ОСОБА_4 в даній ситуації.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4) та ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, з наведених у ній доводів та підстав, пояснення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без змін, пояснення судового експерта ОСОБА_8, який повністю підтримав висновок експертного дослідження №1560 від 29.12.2015, який йому було доручено провести, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції, при розгляді даної справи, не виконані.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №228013, вбачається, що 24 жовтня 2015 року о 19 год. 45 хв. в м. Києві по Столичному шосе, 29 км, керуючи автомобілем НОМЕР_3, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4. Обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.11.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Положеннями п.11.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_4 він 24 жовтня 2015 року о 19 год. 45 хв. в м. Києві по Столичному шосе, 29 км, керуючи автомобілем НОМЕР_3 рухався з м. Обухів в м. Київ, побачив, що автомобіль НОМЕР_5 збирається повертати і виїхав на половину його смуги руху, праворуч від його автомобіля, рухався інший автомобіль, що позбавляло його можливості зайняти правий ряд для уникнення зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, який створював небезпеку та загрожував життю і здоров'ю як йому, його пасажирам так і іншим учасникам дорожнього руху. Його автомобіль рухався зі швидкістю 75км/год. по крайній лівій смузі руху. При виникненні небезпеки, гальмувати не було часу, і тому вимушений скерувати автомобіль лівіше. Після удару, його автомобіль, разом з іншим автомобілем відкинуло на зустрічну смугу руху.

Дані обставини, підтверджуються наявними в матеріалах справи схемою місця ДТП від 24.10.2015, фотознімками з місця ДТП та висновком Київської незалежної судово-експертної установи №1560 від 29.12.2015, яка була зроблена на підставі схеми ДТП, пояснень водіїв та наданих фотознімків з місця пригоди на електронному носії, фото таблиці з місця пригоди.

З зазначеного висновку вбачається, що експертом ОСОБА_8 проведено дослідження та зроблені розрахунки на підставі пояснень водіїв та фотознімків ДТП. Експерт прийшов до висновку, що у момент первинного контакту ліве переднє колесо автомобіля BMW Х3 знаходилося на початку сліду ковзання та відповідно, у момент первинного контакту автомобіль BMW Х3 щонайменше частково знаходився на смузі зустрічного руху. Про локалізацію місця зіткнення на смузі руху автомобіля ВАЗ 21140 свідчить початок розсипу уламків, які розташовані за заднім правим колесом автомобіля ВАЗ 21140, що виключає їх екранування у напрямку первинного руху автомобіля BMW Х3 після відокремлення. Дані обставини експерт підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції та обґрунтовано показано експертом на фотознімках сторонам у справі.

Пояснення водія автомобіля BMW Х3, ОСОБА_5, в частині положення керованого ним транспортного засобу у момент первинного контакту (керуючи автомобілем BMWХ3, ОСОБА_5, рухався з м. Києва у бік м. Обухова, для повороту наліво у бік пмт. Козин, зайняв лівий ряд, увімкнув покажчик лівого повороту та пригальмував, щоб пропустити зустрічний транспорт, у той час коли автомобіль BMW Х3 майже зупинився, у нього врізався автомобіль марки ВАЗ-21140) відповідно до висновку експерта №1560 від 29.12.2015 є технічно неспроможними, оскільки згідно проведеного дослідження, у момент первинного контакту автомобіль BMW Х3, щонайменше частково знаходився на смузі зустрічного руху.

Експерт у висновку зазначив, що версія водія автомобіля BMW Х3 ОСОБА_5 не досліджувалася, тому що дослідження технічно неспроможних вихідних даних може привести до недостовірних висновків. Разом з тим, після дослідження матеріалів, експерт прийшов до висновку, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля BMW Х3 ОСОБА_5 виконуючи належним чином вимоги п.п.10.1, 16.13 ПДР України, мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, а водій автомобіля ВАЗ 21140 ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР України. Крім того, наявність у водія автомобіля BMW Х3 ОСОБА_5 технічної можливості уникнути пригоди й відсутність факторів технічного характеру, які могли б перешкодити йому виконати вимоги п.п.10.1, 16.13 ПДР України, як зазначив експерт у своєму висновку, свідчать про невідповідність дій водія автомобіля BMW Х3 ОСОБА_5 вимогам пунктів ПДР України. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля BMW Х3 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.13 ПДР України та з технічної точки зору, знаходились у причинному зв'язку з виникненням аварійної ситуації та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин експерт дійшов висновку, що в діях водія автомобіля ВАЗ-21140 ОСОБА_4 невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної ситуації або знаходились в причинному зв'язку з настанням даної ДТП, не вбачається.

Висновок №1560 комплексного експертного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження від 29.12.2015, суд вважає обґрунтованим, дослідження і розрахунки якого, відповідають матеріалам справи та узгоджуються між собою.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд не приймає до уваги висновок №1-26/02 експертного автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів НОМЕР_6 та ВАЗ 21140 д.н.НОМЕР_8 від 26.02.2016 (судовий експерт ОСОБА_9.), наданого представником ОСОБА_5 - ОСОБА_10

Крім того, у висновку №1-26/02 експертом першочергово задано інформацію, яка не відповідає матеріалам справи, а саме даних про стан дорожнього покриття, а розділі «дослідження» - наявність осипу лише на смузі руху автомобіля BMW Х3 (відповідно до схеми місця ДТП від 24.10.2015 та фотознімків, стан покриття проїзної частини - сухе, а осип наявний на обох смугах руху автомобілів (а.с.2, 68, 72 - 78), що також ставить під сумнів висновки даної експертизи.

Згідно п.2.14 (е) Правил дорожнього руху України водій має право відступати від вимог законодавства непереборної сили або коли іншими

засобами не можливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до вимог 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_11, який 24 жовтня 2015 року о 19 год. 45 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_7 в м. Києві по Столичному шосе, 29 км, рухаючись з м. Обухів в м. Київ, діючи в стані крайньої необхідності, частково виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем BMW Х3 д.н.з. НОМЕР_9 та пошкодження обох транспортних засобів, оскільки виявивши автомобіль BMW Х3 д.н.з. НОМЕР_9, який повертаючи, частково виїхав на смугу його руху, створював небезпеку та загрозу життю і здоров'ю, як йому, його пасажирам так і іншим учасникам дорожнього руху.

Згідно з вимогами п.4 ч.1ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

На підставі викладеного, керуючись ст.18, п.4 ч.1 ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4) - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року, якою визнано ОСОБА_4 винним у

вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.4 ч.1ст. 247 КпАП України - вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Верховець