Справа № 404/1138/16-п
Номер провадження 3/404/334/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Завгородній Є.В., розглянувши матеріали про

притягнення до адміністративної відповідальності, які були направлені з Кіровоградського відділу поліції

ГУ НП в Кіровоградській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення,31.01.2016 року приблизно о 11-00 год. ОСОБА_1П, за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив сварку зі своєю матірю - ОСОБА_2, в ході якої виражався нецензурною лайкою, чим вчинив насильство у сім'ї психологічного характеру, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї. З наведеного убачається, що об'єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов'язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1, про факт заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілому, чи можливості такого заподіяння, не зазначено, що свідчить про відсутність однієї зі складових об'єктивної сторони адміністративного правопорушення. У вказаному протоколі лише зазначено, що тілесних ушкоджень не спричинено.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї», насильство у сім'ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї, як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім'ї - це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї, шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї», не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров'ю. Навпаки, під час побутового скандалу один з його учасників одразу упевнено в повному обсязі реалізував належні йому права, викликавши наряд поліції, тобто у даному випадку не йдеться про емоційну невпевненість. Моральні якості та освіта учасників конфлікту дозволяють кожному з них висловлювати ненормативну лексику один по відношенню до одного. Вирішення спільних побутових питань закінчується обопільною сваркою, тобто це є спосіб спілкування а не «психологічна невпевненість», як то вимагає Закон. Скандали між ними стали способом життя, носятьсистемний характер, провокуються обома сторонами, при цьому характерною ознакою таких дій, є їх перебування у стані алкогольного сп'яніння. Таким чином матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Згідно ч. 2 ст. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Статтею 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» також чітко визначено поняття члени сім'ї - це особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

На виконання вимог пп. 3.5 - 3.9 наказу N 950 Міністерства внутрішніх справ України від 04.10.2013 року "Про питання щодо застосування адміністративного законодавства України органами внутрішніх справ" /далі - Наказ/ в протокол про адміністративне правопорушення вносяться відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності: її прізвище, ім'я та по батькові; число, місяць і рік народження; місце проживання; місце реєстрації; номер телефону; найменування підприємства, установи, організації, де працює (її посада) або навчається особа; документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі й назва ОВС, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення; суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Санкція ст. 173-2 КУпАП, передбачає можливість застосування відносно винної особи двох видів адміністративного стягнення: громадські роботи або адміністративний арешт. У свою чергу громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.(ч.З ст.ЗО-ІКУпАП) Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до інвалідів першої і другої груп. (ч.2 ст. 32 КУпАП)

Умовою, що виключає усунення цих недоліків та безпосереднього зясування суддею всіх обставин для правильного прийняття рішення по вказаним матеріалам адміністративного провадження, є неможливість забезпечення належного виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, через відсутність фактичного місця проживання/роботи, а також у додатках до протоколу, допустимого доказу - документу, або його належно завіреної копії, про дійсний вік особи яка притягується до адміністративної відповідальності. Вказаний визначальний недолік позбавляє можливості призначення будь-якого з визначених законодавцем виду адміністративного стягнення. Тотожні висновки розповсюджуються і на відсутню в матеріалах адміністративного провадження інформацію щодо можливої вагітності жінки, чи/або групи інвалідності та строку дії щодо такої соціальної категорії громадян, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тощо.

Керуючись ст.ст. 1, 24, 33, 173-2, 245, 283, 284 КУпАП,-

>

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області або на неї може бути

внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м.

Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3