П О С Т А Н О В А

Справа № 530/430/16-п

Номер провадження 3/530/73/16

08.04.2016 року Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Демянченко С.М. розглянувши матеріали,які надійшли від Зіньківського відділення Гадяцької ОДПІ Полтавської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,

що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої головним бухгалтером ТДВ Укроліяпродукт

ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до адміністративної

відповідальності раніше не притягалася

за ч.1 ст. 163-1 Кодексу КУпАП , -

встановив:

24.03.2016 року завідувачем сектору аудиту Зіньківського відділення Гадяцької ОДПІ ОСОБА_2 при проведенні позапланової документальної невиїзної перевірки ТДВ Укроліяпродукт було виявлено порушення ведення податкового обліку що призвело до заниження податкових зобовязань по ПДВ за червень 2015 року в сумі 20251 грн.47 коп., внаслідок порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, п.201.1, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-ІV із змінами.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

05.04.2016 року від представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1адвоката ОСОБА_3 надійшли до суду письмові пояснення та клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення так як не встановлений факт допущення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП не визнала,послалася на письмові пояснення які приєднані до матеріалів справи (а.с.8-12),та просила суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП .

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суддя, вивчивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1приходить до висновку, що є підстави для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП з наступних підстав:

Суддею зясовано, що в ході зясування обставин справи компетентним органом було допущено ряд порушень норм КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.163-1 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об'єктивною стороною правопорушень, передбачених ч.1 ст. 163-1 КУпАП, є :

●відсутність податкового обліку;

●порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Перше правопорушення вчинюється у формі бездіяльності і полягає у нездійсненні передбачених законодавством заходів щодо ведення податкового обліку.

Друге правопорушення вчинюється у формі активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків.

Згідно ст.256 КпАП України, в протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути вказана суть правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, щоОСОБА_1 порушила п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, п.201.1, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-ІV із змінами, що призвело до заниження податкових зобовязань по ПДВ за червень 2015 року.

Пункт 44.1.ст.44 Податкового кодексу України визначає, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пункт 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України, визначає, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України визначає,що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пункт 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України визначає ,що Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пункт 198.6. Податкового кодексу України, визначає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Протокол містить лише перелік пунктів Податкового кодексу, які на думку завідувача сектору аудиту порушені, але в ньому, всупереч ст. 256 КУпАП, не відображено, які саме дії ОСОБА_1, як головним бухгалтером ТДВ Укроліяпродукт є правопорушеннями. Чи це відсутність податкового обліку, чи порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, або неподання чи несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Якщо це порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, то яким законом передбачено ведення такого обліку та в яких конкретно діях є порушення.

Відсутність в протоколі викладеної належним чином суті адміністративного правопорушення унеможливлює зробити висновок про наявність чи відсутність в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення,крім цього,відсутні пояснення правопорушника на окремому аркуші, посадова особа обмежилась лише посиланням на акт № 67/16.07.22.14/00687267 від 23.02.2016 року, але сам акт перевірки в матеріалах справи відсутній, як стало відомо в судовому засіданні вищезазначений акт оскаржений ТДВ Укроліяпродукт до Полтавського окружного адміністративного суду справа знаходиться на стадії судового розгляду,що підтверджується копіями ухвал Полтавського окружного адміністративного суду(а.с.89-90), а тому вищезазначений акт не може бути прийнятий як доказ,крім цього з наданих суду матеріалів дані про роз'яснення ОСОБА_1 її прав та обов'язків, передбачених ст.268 КпАП України в матеріалах справи відсутні. Вищезазначені обставини виключають можливість встановлення винності даної особи у інкримінованому правопорушенні та притягнення її до відповідальності.

Враховуючи, що в матеріалах справи не здобуто доказів, які підтверджують винуОСОБА_1 при порушенні податкового обліку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП і провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст. 247, ч.1 ст. 163-1, ст.ст.7, 9, 245, 251, 280, 283, 289, 294 КУпАП,суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя -