Номер провадження: 33/785/101/16
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко
Доповідач Гончаров О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі головуючого судді Гончарова О.О.

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 07 грудня 2015 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на неї було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, строком на 1 рік.

З оскарженої постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 04.11.2015 року о 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, при виїзді з міжквартального проїзду на проїзну частину не надала перевагу автомобілю НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_3 - тілесні ушкодження.

Захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження постанови суду, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не була присутня в судовому засіданні, через що не мала можливості вчасно оскаржити постанову.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі стверджує, що постанова суду є необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції не з'ясував всіх фактичних обставин справи, які мають значення для прийняття законного рішення.

Зокрема апелянт зазначив, що при вирішенні питання про визначення адміністративного стягнення, суд першої інстанції не прийняв до уваги всіх обставин і необґрунтовано призначив правопорушниці найбільш суворе адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП.

В зв'язку з викладеним захисник ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

Розглянувши питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови підлягає поновленню з таких підстав.

апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає зміненню з таких підстав.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи Стосовно посилань апеляційної скарги на безпідставний розгляд справи у відсутності ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість таких посилань, виходячи з наступного.

Про час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_2 була повідомлена, про що зазначено в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення(а.с. 1).

Крім того, з матеріалів справи вбачається (а.с. 22а), що на ім'я ОСОБА_2 була відправлена судова повістка за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання, ОСОБА_2 не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що адміністративна справа була правомірно розглянута у відсутності ОСОБА_2, а доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується вимог апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не з'ясував всіх фактичних обставин справи, внаслідок чого рішення суду є необгрунтованим, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, доданими до нього схемою ДТП та поясненнями як самої ОСОБА_2, яка зазначила що не помітила автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, так і ОСОБА_3, які узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2.

Тому апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Між тим, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення суд першої інстанції не дотримувався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення.

Зокрема, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при накладенні адміністративного стягнення, не врахував обставин, наведених у даній правовій нормі, формально зазначивши, що бере до уваги обставини скоєного та особу винної.

Однак, фактично суддя не взяв до уваги ні особу порушника, ні ступінь його провини, ні майновий стан.

Також суддею не прийняті до уваги обставини, які пом'якшують відповідальність. Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 щиро розкаялась, добровільно від шкодила спричиненні збиткі, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, матеріальні претензії водія автомобілю «Джилі» - відсутні.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді підлягає зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з призначенням ОСОБА_2 менш суворого стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - частково задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 07 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- змінити.

Призначити ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - у сумі 425 грн.

В решті зазначену постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Гончаров