Справа № 603/76/16-п
Провадження № 3/603/16/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2016 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Іванчук В. М.

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши матеріали, які надійшли від сектору патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Від сектору патрульної поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області до Монастириського районного суду Тернопільської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №054132 від 20.01.2016 року складеного поліцейським роти ДПС в Тернопільській області ст. сержантом ОСОБА_2, ОСОБА_1 20.01.2016 року о 02 год. 15 хв. в м.Монастириська Тернопільської області керував транспортним засобом «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою газо-аналізатора 6810 та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що з відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №054132 від 20.01.2016 року не згідний та суду пояснив, що 20.01.2016 року близько 02 год. 00 хв. він разом із ОСОБА_3 перебували у його автомобілі, що знаходився по вул. С.Стрільців в м.Монастириська Тернопільської області. Згодом до них підійшли працівники поліції, які погрожуючи змусили його вийти із автомобіля та пройти до авто ДПС, після чого не запропонувавши пройти огляд на стан алкогольного спяніння склали протокол про адміністративне правопорушення, при цьому автомобілем у вказаний вечір він не керував та від проходження огляду на стан алкогольного спяніння не відмовлявся. Крім того зазначив, що при складанні протоколу жодного свідка, зазначеного у протоколі, у вказаний вечір біля його автомобіля не було.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав до суду письмове заперечення з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в якому зазначив, що автомобіль ОСОБА_1 при його затриманні працівниками поліції стояв на узбіччі біля будинку в якому проживає ОСОБА_1, при цьому автомобілем у вказаний вечір він не керував. Крім того, захисник ОСОБА_4 посилається на те, що в порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, працівники поліції не запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та у медичному закладі склади стосовно останнього протокол про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський не зазначив які саме ознаки алкогольного спяніння виявлено у ОСОБА_1 при його затриманні, а також на те, що при складанні протоколу, жоден із зазначених у протоколі свідків присутній на місці події не був.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що близько 02 год. 00 хв. 20.01.2016 року, він спільно із ОСОБА_1 повернулись з дискотеки до автомобіля ОСОБА_1, який стояв на узбіччі. Згодом до них підійшли працівники поліції, які склали на останнього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, при цьому, ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся та у вказаний вечір автомобілем не керував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що ввечері 20.01.2016 року, він біля автомобіля ОСОБА_1 при його затриманні працівниками поліції не знаходився. Коли повернувся до автомобіля, біля нього знаходилось декілька працівників поліції.

Проаналізувавши зібрані по справі докази та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв'язку з відсутністю складу правопорушення виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння, або в випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наведеного вбачається, що об'єктивною стороною інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є саме керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції сп'яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до справи додано протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №054132 від 20.01.2016 року, зі змісту якого вбачається, що 20.01.2016 року о 02 год. 15 хв. в м.Монастириська Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рено», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою газо-аналізатора 6810 та у медичному закладі відмовився чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Зі змісту письмових пояснень поліцейського роти ДПС в Тернопільській області ОСОБА_2 вбачається, що 20.01.2016 року близько 02 год. 20 хв. він спільно із поліцейським ДПС Брудньовським в м. Монастириська по вул. с. Стрільців виявили автомобіль ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1, в якому знаходився за кермом ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, після чого відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Натомість, в судовому засіданні, жодних доказів того, що ОСОБА_1, керував транспортним засобом в час вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення надано не було, крім того жоден із свідків цього не підтвердив (за винятком працівника поліції). Не вбачається цього і з досліджених матеріалів справи.

Крім того, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 20.01.2016 року, близько 02. год. 15 хв. в м.Монастириська по вул. С.Стрільців працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який керував вказаним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, на вимогу працівників поліції продути алкотестер 6810на місці чи проїхати в медичний заклад відмовився.

Разом з тим, пояснення вищезазначених свідків є ідентичними і не містять в собі належних відомостей щодо обставин можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2.3. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками алкогольного спяніння є : запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, жодна із вказаних ознак алкогольного спяніння, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №054132 від 20.01.2016 року не зазначена.

Окрім того, відповідно до п.3 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі , направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, п.6 якого передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. При цьому, відповідно до п.10 Порядку, огляд водія в закладі охорони здоров»я проводиться за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ, за результатом проведення якого складається висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Враховуючи наведене, направлення водія, щодо якого в працівника поліції є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, для проведення огляду в закладах охорони здоров'я допускається лише у випадку, коли водій відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або у разі незгоди водія із результатами проведеного огляду працівником ДАІ.

Як було встановлено у судовому засіданні, працівником поліції вказані вимоги нормативних актів щодо порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння не дотримано.

Також судом встановлено, що в порушення вимог п. 4.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, жодних фактичних даних ( пояснення свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження ) які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було. Крім того, як встановлено з пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків, на місці складання протоколу присутніми не були. Суд, з метою встановлення факту присутності вищезазначених осіб при складанні протоколу, двічі здійснював виклик цих осіб до суду для дачі показів, однак на виклик вони жодного разу не зявились.

З наведеного вбачається, що посадовою особою не було додержано вимог законодавства щодо порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у звязку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_8