Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/4597/16-п
пр. № 3/759/2233/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, українку, громадянку України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, яка здобула повну середню освіту, працює розпорядником резиденції посла в посольстві Південної Кореї в Україні, не заміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.02.2016 о 16 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Toyota Prius», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2, та рухаючись по другорядній дорозі на перехресті бул. Вернадського та вул. Депутатської у м. Києві, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, не надала дорогу автомобілю «Daimler Chrysler 211» державний номерний знак НОМЕР_3, під керування водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустила зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху України.

У судовому засідання ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, щиро розкаялась та підтвердила обставини вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 341024 від 21.03.2016, який складений стосовно ОСОБА_1 та в якому містяться пояснення останньої про те, що вона згодна з даним протоколом; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.02.2016, до якої в учасників пригоди не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 11.02.2016, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди, висновок слідчого Святошинського УП ГУ НП в м. Києві Кульбовського В.І. про відсутність в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 13.1 вказаних Правил на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, те, що вона працює, не заміжня, ступеню її вини, обставин, що пом'якшують її відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують її відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: