Справа № 361/632/16-п Головуючий у І інстанції Лопатинська С. П.
Провадження № 33/780/163/16 Доповідач у 2 інстанції Габрієль
Категорія 138 28.03.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2016 року -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2016 року провадження у справі відносно, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Росії, маючого посвідчення на постійне проживання в Україні, інваліда третьої групи з дитинства, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 948732 від 23.01.2016 р. ОСОБА_2 23.01.2016 року о 17 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бровари по вул. Київська, 253, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль « Деу Матіс» д.н.з. НОМЕР_2. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосувати до нього стягненню у вигляді штрафу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції є необ'єктивними, упередженими щодо неї, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, направленими на безпідставне та незаконне звільнення ОСОБА_2 від відповідальності, як водія джерела підвищеної небезпеки, а тому постанова суду першої інстанції є незаконною, такою, що порушує законні інтереси та підлягає скасуванню. Вона після ДТП з ОСОБА_7 відразу вжила всі необхідних заходів, передбачених п.2.10 ПДР, а саме: транспортні засоби були зупинені і залишені на місці пригоди; були увімкнені аварійні сигналізації і встановлені знаки аварійної зупинки на відстані 15 метрів; транспортні засоби і предмети, що мають причетність до пригоди не переміщались; про подію були повідомлені працівники поліції; було вжито всіх можливих заходів для забезпечення слідів для збереження слідів пригоди, огородження їх, та був організований об'їзд місця пригоди. При оформленні ДТП працівники ДАІ виставили біля її автомобіля знак об'їзду та помаранчеві шашки. Цього ж дня о 17.40 год. в її стоячий автомобіль, під час оформлення ДТП, в'їхав автомобіль «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1. Вважає, що вона не порушувала вимог ПДР, оскільки позначила місце ДТП належним чином. Вважає що ОСОБА_2 було порушено пункти 12.1, 12.2, 12.3, 8.1 8.10, 8.11, 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу з посиланням на зазначені у ній доводи, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, мотивуючи це тим, що жодним доказом вина водія автомобіля «Деу Ланос» ОСОБА_2 не підтверджена. З відеозапису відеореєстратора, установленого на автомобілі «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , біля автомобіля « Деу Матіс» д.н.з. НОМЕР_2 знак аварійної зупинки відсутній, а також аварійна світлова сигналізація не увімкнена, у відповідності з вимогами ПДР України.

Однак з такими висновками судді погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та належним чином не мотивовані.

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 23.01.2016р. приблизно о 16 год. 00 хв. вона керувала автомобілем « Деу Матіс» д.н.з. НОМЕР_2 в м. Бровари по вул. Київській в напрямку м. Чернігова, при здійсненні маневру лівого повороту на вул. Короленка, в напрямку магазину «Новус», не надала дорогу автомобілю який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого допустила з ним зіткнення. Після ДТП вона викликала працівників поліції, виставила знак аварійної зупинки приблизно на відстані 15м від свого автомобіля, ввімкнула аварійну сигналізацію. При оформленні ДТП працівники ДАІ виставили біля її автомобіля знак об'їзду та помаранчеві шашки. Цього ж дня о 17.40год. в її стоячий автомобіль, під час оформлення ДТП, в'їхав автомобіль «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1. Вважає, що вона не порушувала вимог ПДР, оскільки позначила місце ДТП належним чином.

З письмових пояснень ОСОБА_2, наданих суду першої інстанції, вбачається, що він 23.01.2016 року о 17 год. 40 хв. керував автомобілем «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бровари по вул. Київська, в напрямку м. Києва, рухався в крайній правій смузі зі швидкістю 40-60 км/год, швидкість руху автомобіля контролював по приладах. Після проїзду світлофора, приблизно за 20 м побачив автомобіль «Деу Матіс» д.н.з. НОМЕР_2, який знаходився посеред дороги ближче до правої смуги після ДТП, на автомобілі аварійна світлова сигналізація не була ввімкнена, а також був відсутній знак аварійної зупинки. Одразу, як побачив небезпеку у вигляді вищевказаного автомобіля, почав гальмувати, але уникнути зіткнення не вдалося, оскільки відстань на якій знаходився автомобіль « Деу Матіс» д.н.з. НОМЕР_2 була дуже малою. Так як є інвалідом по слуху з дитинства, майже не чує та важко висловлює свої думки, не зміг пояснити інспектору на місці ДТП обставини даної пригоди. Інспектор не став чекати доки приїде його батько та допоможе надати інспектору пояснення. Інспектор наказав його двоюрідному брату, який є неповнолітнім, з яким він їхав в автомобілі, викласти письмово за нього пояснення, при цьому сам надиктував, що потрібно писати, а він лише підписав їх. Заперечує порушення ним п. 12.1 ПДР України, адже обрав безпечну швидкість руху, враховуючи дорожню обстановку. Натомість в діях водія автомобіль «Деу Матіс» д.н.з. НОМЕР_2 вбачаються ознаки порушення п.п. 2.10, 9.10 ПДР України.

Вказані пояснення ОСОБА_2 підтримав і в суді апеляційної інстанції.

З пояснень свідка ОСОБА_8 які він надав суду першої інстанції вбачається, що 23.01.2016р. о 17 год. 40 хв. він їхав разом зі своїм двоюрідним братом ОСОБА_2, в автомобілі «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бровари по вул. Київській в напрямку м. Києва. Керував автомобілем його двоюрідний брат - ОСОБА_2 Рухаючись по проїзній частині дороги, раптово вони побачили автомобіль « Деу Матіс» д.н.з. НОМЕР_2, який потрапив в ДТП. Даний автомобіль розташовувався поперек проїзної частини дороги, на смузі дорожнього руху по якій вони рухались. Біля автомобіля не було знаку аварійної зупинки, на ньому не була ввімкнена аварійна сигналізація, помаранчеві шашки стояли впритул до автомобіля. Відстань до автомобіля була дуже мала і його брат - ОСОБА_2 не встиг загальмувати, уникнути зіткнення не вдалося. Після ДТП інспектор сказав йому, щоб він написав під його диктовку пояснення від імені ОСОБА_2 Його брат ОСОБА_2 глухий та не може вільно спілкуватися, через це не міг дати пояснення самостійно, він лише розписався під письмовими поясненнями. Інспектор не зважив на те, що він є неповнолітнім, а брат глухим і не може вільно спілкуватися, не захотів чекати на приїзд батьків, оформив ДТП.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З запису відео реєстратора вбачається, що на місці дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобіля «Деу Матіс» д.н.з. НОМЕР_2, яка сталася 23.01.2016 року о 16 год 00 хв, перебували працівники поліції, якими було вжито заходів з огородження місця пригоди, зокрема було виставлено конуси помаранчево-білого кольору, інформаційний щит «Увага! Оформлення ДТП!», на службовому автомобілі були увімкнені проблискові маячки.

Отже, вказаним відеозаписом спростовуються доводи ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_8, про те що потерпілою ОСОБА_4 та працівниками поліції не було вжито належних заходів щодо позначення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищевикладене, а також характер та локалізацію механічних пошкоджень, які були отримані транспортними засобами внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній 23.01.2016 року о 17 год. 40 хв. в м. Бровари по вул. Київська, 253, керуючи автомобілем марки «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль «Деу Матіз» д.н.з. НОМЕР_2. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 948732 від 23.01.2016 та схемою до нього, поясненнями потерпілої ОСОБА_4, записом з відеореєстратора.

За таких обставин постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд вважає, що враховуючи обставини вчинення правопорушення, даних про особу правопорушника, на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, що у повній мірі відповідає визначеній ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 283, 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2016 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 00 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області В.О. Габрієль