Справа № 461/9879/15-п Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/18/16 Доповідач: Пешков М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2016 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді Судової палати у кримінальних справах Пешкова М.І., з участю представнів Львівської митниці Лубоцького Б.І., Зирянова О.Ю., особи щодо якої складено протокол про порушення митних правил - ОСОБА_4 та його представника - адвоката Дубаса В.М., розглянувши в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 483 МК України,

в с т а н о в и в :

цією постановою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Раделичі Миколаївського району Львівської області, проживаючого: АДРЕСА_1 працюючого директором ТЗОВ «СО і П ФармБіоВет» (код ЄДРПОУ , адреса: 79022, Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, б.243А), паспорт серія НОМЕР_3, виданий 11.01.1996 Франківським РВ УМВС України у Львівській області., ідентифікаційний код НОМЕР_2,

визнано винним у порушенні митних правил і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 483 МК України та накладено стягнення 17000,00 грн. штрафу в дохід держави, товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1396/20912/15 від 02.07.2015 року, а саме: ліки для людей, розфасовані для роздрібної торгівлі: «ЕССЕНЦІАЛЄ Н», розчин для ін'єкцій 250мг/5мл в ампулах № 5. - конфісковано в дохід держави. Також із ОСОБА_4 стягнуто на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Галицького районного суду міста Львова від 19 листопада 2015 року про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення або за малозначністю.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_4 зазначає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт звертає увагу, що у протоколі про порушення митних правил від 02.07.2915 року №1396/20912/15 стверджується про нібито наявність ознак порушення митних правил, передбаченого ст. 476 МК України, а не статтею 483 МК України, як це зазначено у резолютивній частині постанови.

ОСОБА_4 також вказує, що із зазначеного вище протоколу про порушення митних правил від 02 липня 2015 року №1396/20912/15 чітко вбачається, що представником митного брокера були лише подані електронна митна декларація та пакет документів на вантаж для митного оформлення, яке призупинилось після спрацювання системи АСАУР, а сам товар вилучено дотепер, тобто у даному випадку будь-якого фактичного вивезення за межі митної території України жодних товарів не відбулося, а відтак відсутні законні підстави для тверджень про наявність складу порушення митних правил за ст. 476 МК України.

Також, скаржник зазначає, що до кола безпосередніх службових обов'язків директора будь-якого підприємства не входять питання перевірки наявності тих чи інших товарів у митному реєстрі об'єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, на підставі заяв правовласників, а тому жодної вини чи необережності ОСОБА_4 в даному випадку не було і не могло бути взагалі, а відтак його притягнення до відповідальності є незаконним, оскільки районним судом порушені вимоги статті 7 КУпАП, яка вимагає застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу лише в межах їх компетенції, у точній відповідності з законодавством. Разом з тим, як вважає апелянт, саме до обов'язків митного брокера входять всі питання митного оформлення, у тому числі й питання перевірки наявності тих чи інших товарів у митному реєстрі об'єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, чого у даному випадку не було зроблено. Тому будь-яке порушення у даному випадку повинно бути інкриміновано саме митному брокеру, а не ОСОБА_4

Також, ОСОБА_4, вважає, що оскільки, у даному випадку будь-якого фактичного вивезення за межі митної території України жодних товарів не відбулось, відтак жодної шкоди інтересам правовласників чи державним інтересам не завдано, а тому наявні всі підстави для висновку про малозначність даної ситуації, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_4 та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представників Львівської митниці, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши апеляційні доводи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, як вбачається з матеріалів даної справи суддею при розгляді та прийнятті рішення не в повній мірі з'ясовані всі обставини цієї справи, оскільки в постанові судді від 19 листопада 2015 року вказано, що розглядаються матеріали про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 476 МК України, і протокол про адміністративне правопорушення складений також за цією статтею Кодексу, однак з незрозумілих причин постановою судді він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, яка передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, хоча протокол про скоєння такого правопорушення відносно ОСОБА_7 ніким не складався.

За таких обставин суд вважає, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2015 року підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, а також ст. 467 МК Україн, згідно з якою стягнення у справі про адміністративне правопорушення може бути накладено не пізніш як через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.А як вбачається з матеріалів справи що протокол відносно ОСОБА_4 за ст. 476 МК України митними органами складено 02.07.2015 року, тобто на момент розгляду справи в апеляційному суді пройшло більше як шість місяців, а тому суд вважає, що провадження по даній справі підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строків.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2015 року скасувати; провадження по справі відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП; а товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №1396/20912/15 від 02.07.2015 року товар, а саме: ліки для людей, розфасовані для роздрібної торгівлі: ЕССЕНЦІАЛЄ Н, розчин для ін'єкцій 250мг/5мл в ампулах № 5 повернути власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 529 МК України, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2015 року щодо ОСОБА_4 скасувати, а провадження у справі закрити.

Товар, вилучений відповідно до протоколу про адміністративну відповідальність №1396/20912/15 від 02.07.2015 року та який знаходиться на відповідальному зберіганні у ПП "Євро-Альянс", повернути власнику.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області М.І.Пешков