АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/99/16 Головуючий у першій інстанції: Мельник Ю.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справахАпеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю: ОСОБА_3 та її захисника-адвоката Мелешко І.В. розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 (сімнадцять) гривень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 (сімнадцять) гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що 05.01.2016 року гр. ОСОБА_3 ухилилась від виконання батьківських обов'язків, що проявилось у тому, що її неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишився без нагляду батьків з грудня 2014 року по листопад 2015 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року скасувати, а провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова незаконна та є такою, що суперечить фактичним обставинам справи, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Так в протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення. Часом вчинення правопорушення, як в протоколі так і в постанові суду зазначено 05.01.2016 рік, хоча в протоколі зазначено, що вона залишила сина без нагляду з грудня 2014 року по листопад 2015 рік, у зв'язку з чим час вчинення правопорушення також не встановлений. Крім того апелянт зазначає, що вона має двох дітей, але в протоколі не зазначено, яку саме дитину було залишено без нагляду.

Апелянт вказує, що в постанові суду зазначено, що вона свою провину визнає, але це не вірно винну свою вона не визнає та не визнавала.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її захисник-адвокат ОСОБА_4 підтримали в повному обсязі подану ОСОБА_3 апеляційну скаргу, підтвердили в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити. Захисник звернув увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно його підзахисної, зовсім не розкрита об'єктивна сторона ч.1 ст.184 КУпАП, не вказано щодо якої з двох малолітніх дітей ОСОБА_3 ухилилася від виконання обов'язків щодо виховання дітей. З показів свідків, наданих суду свідчить, що вона не виконувала обов'язки по вихованню дитини ОСОБА_6, а суд, розглянувши адміністративний матеріал, чомусь прийшов до висновку, що правопорушниця не виконувала обов'язки по відношенню до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Сама ОСОБА_3 просила суд апеляційної інстанції врахувати, що свідки, покази яких маються в матеріалах справи, її оговорюють, вказані ними факти не відповідають дійсності, роблять це навмисно, оскільки її колишній чоловік ОСОБА_7 та його сестра ОСОБА_8 з чоловіком ОСОБА_9 насильно в листопаді 2015 року забрали в неї малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та утримують в себе дома. По вказаному факту заведено кримінальне провадження, витяг з якого наданий на адресу суду. Отже у вказаних свідків є підстави для її оговору.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводиапеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволеннюз наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Районний суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Проте, вказані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції дотримані та виконані не були.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення ісуть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Апеляційним переглядом встановлено, що поза увагою районного суду залишився той факт, що протокол про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 посадовою особою відділуполіції складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП.

Так, відповідно протоколу про адміністративні правопорушення серії ДН 010111 від 22 січня 2016 року вказано, що05.01.2016 року гр. ОСОБА_3 ухилилася від виконання батьківських обов'язків, що проявилось у тому, що її малолітній син залишився без нагляду батьків з грудня 2014 року по листопад 2015 року.

Однак, дослідженням змісту вищезазначеного протоколу судом апеляційної інстанції встановлено, що в протоколі неможливо встановити час адміністративного правопорушення, оскільки часом правопорушення зазначеного в протоколі є 05.01.2016 рік, але суть викладена, як залишення малолітнього сина без нагляду з грудня 2014 року по листопад 2015 рік. В зв'язку з чим час вчинення правопорушення не можливо встановити.

Судом першої інстанції залишився без уваги той факт, що ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, та виховання неповнолітніх дітей. Відповідальність лише за залишення дитини без нагляду, вказаною статтею, не передбачена.

Також в протоколі не відображено відносно якого сина ОСОБА_3 ухилилася від виконання батьківських обов'язків.З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має двох неповнолітніх дітейОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом першої інстанції було встановлено, що саме відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, здійснювалося не виконання батьківських обов'язків. Однак у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 надала довідку про те, що ОСОБА_5 навчається у Павлоградській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №17 та характеристику останнього з якої вбачається, що ОСОБА_5 навчається у вищевказаній школі на протязі трьох років та характеризується позитивно, мати приймає активну участь у вихованні сина.

Отже встановлені судом першої інстанції факти щодо того, що малолітній син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 залишився без нагляду є сумнівними.

Таким чином, суд апеляційної інстанціїприходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративні правопорушення, передбаченийч.1 ст. 184КУпАП, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому не міг бути прийнятий районним судом в якості доказу, будь-які докази по справі відсутні, в тому числі ті, які б вказували про наявність складу адміністративного правопорушення, внаслідок чого постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184КУпАП.

На підставі викладеного та керуючисьп. 1 ст. 247, ст. 294КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 (сімнадцять) гривень, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 184КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун