АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/1058/16-п Головуючий суддя І інстанції Матвієвська Г.В.
Провадження № 33/790/189/16 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.212-3 ч.2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, потерпілого - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02 березня 2016 року про притягнення

ОСОБА_2, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, працює на посаді начальника Комітету у справах сім*ї, молоді та спорту по Орджонікідзевському району Департаменту у справах сім*ї, молоді та спорту виконавчого комітету Харківської міської ради, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст.212-3 ч.2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2016 року постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Репетя Альону Володимирівну визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-3 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 23 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн..

Пославшись на факт складення 25 січня 2016 року завідувачем відділу контролю у сфері приватного права Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення за наслідком звернення потерпілого ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.212-3 ч.2 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним рішенням судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02 березня 2016 року та закрити провадження у справі. Апелянт, посилаючись на п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та на п.8.14 Порядку розгляду запитів на публічну інформацію в Харківській міській раді та її виконавчих комітетах, затвердженому рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10 червня 2015 року №227, зазначає, що для задоволення поданого запиту необхідно було проаналізувати інформацію, що містилась у значній кількості документів, здійснити вибірку та систематизацію інформації, провести аналітичну роботу та за наслідком створити нові документи. А враховуючи, що жоден з нормативно-правових актів, якими керується Комітет у своїй роботі, не передбачає обов*язку групувати інформацію у тому вигляді, як просив надати заявник, на думку ОСОБА_2, ОСОБА_5. обґрунтовано було відмовлено у наданні запитуваної інформації, тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-3 ч.2 КУпАП. Окрім того, апелянт вважає необґрунтованим висновок суду про триваючий характер правопорушення, оскільки ОСОБА_3 листом №95 було відмовлено у наданні запитуваної інформації 12 серпня 2015 року, а відтак при винесенні оскаржуваної постанови суддею порушені вимоги п.7 ст.247 КУпАП, відповідно до яких провадження мало бути закрите у зв*язку із закінченням строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримали апеляційну скаргу та просила її задовольнити; думку ОСОБА_3, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Тобто, виходячи зі змісту ст.ст.280,283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов*язаний особисто з*ясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених судом обставин за результатами розгляду справи.

Натомість, додержання цих вимог закону судом першої інстанції не забезпечено, оскільки фактичні обставини події правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_2 визнано винною, сформульовані в оскаржуваній постанові, виходячи не з власних висновків судді за результатами розгляду справи, а лише з посиланням на факт складення 25 січня 2016 року завідувачем відділу контролю у сфері приватного права Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення за наслідком звернення потерпілого ОСОБА_3 А саме, суд встановив (за змістом оскаржуваної постанови): « 25 січня 2016 року завідувачем відділу контролю у сфері приватного права Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4 було складено протокол про те, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення потерпілого ОСОБА_3 щодо порушення Комітетом у справах сім*ї, молоді та спорту по Орджонікідзевському району Департаменту у справах сім*ї, молоді та спорту виконавчого органу Харківської міської ради (далі -Комітет) вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». За результатами перевірки викладених у звернення потерпілого обставин було встановлено наступне. Під час виїзної перевірки до виконавчого комітету Харківської міської ради та Комітету було з*ясовано, що наказом Комітету у справах сім*ї, молоді та спорту по Орджонікідзевському району Департаменту у справах сім*ї, молоді та спорту виконавчого органу Харківської міської ради №2-з від 14.01.2015 р. створено комісію з питань організації відпочинку та оздоровлення дітей на 2015 рік та затверджене Положення про комісію з питань організації відпочинку та оздоровлення дітей. Згідно вказаного Положення, основними завданнями комісії, зокрема, є формування та затвердження списків дітей, що направляються у заміські оздоровчі заклади. З метою затвердження кандидатур дітей пільгових категорій щодо направлення на оздоровлення до ДП «УДЦ «Молода гвардія» також проводяться засідання вказаної комісії, ведеться журнал реєстрації заяв батьків (або осіб, що їх замінюють) для оздоровлення дітей та підлітків в МДЦ «Артек», УДЦ «Молода гвардія». Відповідальність за дане правопорушення передбачена ст..212-3 ч.2 КУпАП.»

Таким чином, в цій частині постанова судді, всупереч вимогам ст.283 КУпАП взагалі не містить опису обставин, які характеризують правопорушення та встановлені безпосередньо судом при розгляді справи. Так, суддею не зазначені відомості про особу - суб*єкта правопорушення; не наведений опис обставин, що характеризують об*єктивну сторону правопорушення (час та місце вчинення); не розкрита суть адміністративного правопорушення, враховуючи, що диспозиція ч.2 ст.212-3 КУпАП передбачає декілька різних за способом вчинення адміністративних правопорушень.

Частина 2 ст.212-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, є незрозумілим, за яке саме правопорушення із числа перелічених ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності - за ненадання інформації чи за неправомірну відмову у наданні інформації.

Аналізуючи докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2, суд першої інстанції послався на те, що листом №95 від 12 серпня 2015 року начальник Комітету ОСОБА_2 безпідставно відмовила ОСОБА_3 у наданні запитуваної інформації.

Такий висновок виплаває із фактичних обставин правопорушення, як вони викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 25 січня 2016 року, відповідно до якого зазначено: Листом від 12 серпня 2015 року №85 за підписом начальника Комітету ОСОБА_2 потерпілому було відмовлено у наданні запитуваної інформації з огляду на відсутність систематизованої інформації у володінні Комітету. Виїзною перевіркою було встановлено, що запитувана потерпілим у запиті від 06.08.2015 року інформація наявна у володінні Комітету та не потребує додаткової систематизації, а тому відмова Комітету у задоволенні вказаного запиту є безпідставною.

Із матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до начальника комітету у справах сім*ї, молоді та спорту по Орджонікідзевському району із письмовим запитом про надання інформації стосовно дати подання батьками (представниками) до Комітету заяв про надання безоплатних путівок для оздоровлення дітей, кількість задоволених заяв та з інших питань (а.с.8-9).

Листом № 95 від 12 серпня 2015 року начальник Комітета ОСОБА_2, посилаючись на положення п.1 ч.1 ст.22 Закону «Про доступ до публічної інформації», відмовила ОСОБА_3 у наданні запитуваної інформації (а.с.10).

Пункт 1 ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачає право розпорядника інформації відмовити у задоволенні запиту, якщо він не володіє і не зобов*язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Ініціюючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, автор протоколу про адміністративне правопорушення встановив, що така відмова у наданні інформації є необґрунтованою.

З огляду на те, що відповідь розпорядника інформації на запит не є проміжною, а є остаточним рішенням про відмову у наданні інформації особі, яка її запитувала, очевидним є те, що правопорушення, про яке йдеться у протоколі є саме неправомірною відмовою в наданні інформації та характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме - 12 серпня 2015 року, а тому висновок суду першої інстанції про триваючий характер правопорушення є хибним.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, у данному випадку - три місяці з дня вчинення правопорушення.

Всупереч зазначеним положенням процесуального закону, 02 березня 2016 року Орджонікідзевським районним судом Харківської області дана справа розглянута по суті з винесенням постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.212-3 ч.2 КУпАП, за межами строку, передбаченого ч.2 статті 38 зазначеного Кодексу, що є порушенням норм діючого законодавства, оскільки на день надходження справи до суду (01.02.2016 року), у розумінні вимог п.7 ст.247 КУпАП існувала обставина, що взагалі виключала провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 З цих же підстав апеляційний суд не досліджує доводи апелянта щодо її невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-3 ч.2 КУпАП.

За викладених обставин у сукупності постанова судді від 02 березня 2016 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково .

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-3 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко