Справа №585/1060/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Глущенко
Номер провадження 33/788/58/16 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю прокурора Кондратенка В.М., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою в.о. керівника Роменської місцевої прокуратури Грищенко А.Г. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працюючої молодшою медичною сестрою ФАП с. Сулими, проживає за адресою:АДРЕСА_1

провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення,передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП закрито за відсутністю в її діях даного складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Суддею районного суду встановлено, що згідно протоколу № 1/2016 від 23 лютого 2016 року про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_2, будучи депутатом шостого скликання Сулимівської сільської ради, являючись суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, маючи реальну можливість виконати вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», своєчасно, у строк до 01.04.2015 р. не подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, а подала її лише 12.02.2016 р.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2016 року провадження в справі про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю складу адміністративного корупційного правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі в.о. керівника Роменської місцевої прокуратури Грищенко А.Г. просить скасувати постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.03.2016 року, винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією та передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гри.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що:

- суд помилково прийшов до висновку про не встановлення та не доведення матеріалами справами наявності в діях ОСОБА_2 умислу (прямого чи не прямого), спрямованого на несвоєчасне подання декларації за 2014 рік;

- в оскаржуваній постанові суд посилається на те, що за діяння передбачені ст.172-6 КУпАП, вчинені через необережність, відповідальність особи за цією статтею настати не може, однак при судовому розгляді судом питання вчинення ОСОБА_2 правопорушення через необережність не досліджувалося і обставини при яких суд дійшов до такого висновку в постанові також не зазначені;

- склад адміністративного корупційного правопорушення вчиненого ОСОБА_2 є формальним і в ньому не описується така ознака адміністративних проступків, як настання шкідливих наслідків чи заподіяння правопорушником збитку, тобто винний може усвідомлювати та розуміти лише ті обставини, які названі у складі, але не передбачати шкідливі наслідки і тим більше, бажати їх настання, при формальному складі адміністративного правопорушення умисел полягає в усвідомленні протиправної дій і бажанні їх вчинити (у навмисності протиправного поводження);

- в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що була обізнана про необхідність подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік до 01.04.2015 року, так як на початку 2015 року сільський голова неодноразово говорив про необхідність подання декларації, з зазначеного вбачається, що остання мала достатньо часу для подання декларації, однак свідомо не подала її в строк до 01.04.2015 року;

- ОСОБА_2 повідомила, що нею заповнювалася декларація про майновий стан за минулі роки, в тому числі за 2013 рік, що свідчить про її обізнаність про необхідність подання декларації та наявність відповідальності за не подання та не своєчасне подання декларації;

- визнання ОСОБА_2 своєї вини, вказує на її ставлення до вчиненого, а саме на те, що вона усвідомлювала протиправний характер свого діяння і мала бажання його вчинити, подання декларації вже після 1 квітня свідчить про бездіяльність декларанта, в даному випадку ОСОБА_2, а тому, в діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, передбачений ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суб'єктивна сторона якого характеризується наявністю вини у формі непрямого умислу.

Заслухавши пояснення прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_2, яка пояснила, що у зв'язку з життєвими умовами які склались (онкохвора матір, малолітня дитина, робота, домашнє господарство) забула подати її своєчасно, та перевіривши матеріали справи, суд прийшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст.245 КУпАП, завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції прийшов до вірного висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6КУпАП. відповідають фактичним обставинам справи.

Так, ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.4 цього закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Ст.10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що висновки судді районного суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є незаконними, оскільки вчинення вказаного правопорушення через необережність в судовому засіданні не досліджувалося і обставини при яких суд дійшов до такого висновку в постанові також не зазначені, а визнання вини, щире каяття вказує на її ставлення до вчиненого, а саме на те, що вона усвідомлювала протиправний характер свого діяння і мала бажання його вчинити, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 про умисний характер дій останньої взагалі не зазначено та обґрунтовано враховано при винесенні постанови, що в судовому засіданні умислу ОСОБА_2 (прямого чи непрямого), спрямованого на несвоєчасне подання нею декларації за 2014 року не встановлено та не доведено матеріалами справи.

При цьому, судом враховано пояснення ОСОБА_2, яка в судовому засіданні дала показання про те, що своєчасно не подала декларацію неумисно. Хоча голова сільської ради про необхідність подати декларацію їй казав, проте вона одразу цього не зробила, а потім просто забула, бо замоталась у своїх клопотах, оскільки вона сама утримує малолітню доньку (а.с.15,16), допомоги від держави не отримує, її матір є онкохворою (а.с. 34).

Крім того, зі змісту характеристики (а.с. 15) вбачається, що ОСОБА_2 утримує підсобне господарство (корову, свиней, птицю), що на думку суду підтверджує правдивість показань ОСОБА_2 про відсутність умислу на вчинення даного правопорушення, свідчить про правильність висновків суду першої інстанції та повністю спростовує доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2, за відсутністю в її діях даного складу адміністративного правопорушення суддя районного суду навів мотиви на обґрунтування свого рішення, з якими повністю погоджується суд апеляційної інстанції, у зв'язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Роменської місцевої прокуратури Грищенко А.Г. - залишити без задоволення.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2016 року, якою відносно ОСОБА_2 провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП закрито за відсутністю в її діях даного складу адміністративного правопорушення - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

.