Номер провадження: 33/785/211/16
Номер справи місцевого суду: 515/118/16-п
Головуючий у першій інстанції Тимошенко
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О., за участю правопорушниці ОСОБА_1, прокурора Семенюк А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КпАП України,

встановив:

Постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 лютого 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, секретаря Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, проживаючої в АДРЕСА_1

прийнято рішення звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 21.09.2015 року на черговому засіданні 45-ї сесії VI скликання Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області при розгляді питання «Про затвердження розпорядження виконкому Дмитрівської сільської ради щодо преміювання працівників ради» проголосувала, як депутат даної сільської ради, за вказане рішення, чим підтримала прийняття рішення у відношенні себе, не повідомила про наявність конфлікту інтересів вказану сільську раду, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», адже зазначеним рішенням було вирішено питання про надання їй премії в розмірі 153.58 грн.

В апеляції прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження, вважає постанову суду необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки суд при винесенні рішення не прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, яке має ознаки корупції, та не вказав, який конкретно вид постанови виніс по справі, у зв'язку з чим просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КпАП України та накласти стягнення у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши прокурора про задоволення апеляційної скарги, ОСОБА_2 про залишення апеляційної скарги без задоволення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оскільки 25.02.2016 року Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою було помилково направлено апеляційну скаргу на постанову Татарбунарського районного суду від 19.02.2016 року безпосередньо до апеляційного суду Одеської області та 10.03.2016 року апеляційна скарга була апеляційним судом повернута до цієї прокуратури, як помилково надіслана, належить вважати, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущено з поважних причин, у зв'язку з чим клопотання про поновлення даного строку підлягає задоволенню.

В судовому засіданні прокурор наголосила на тому, що адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією не може бути малозначним, адже ОСОБА_2 допустила використання службового становища у власних інтересах, у зв'язку з чим просила скасувати постанову суду і притягнути правопорушницю до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду визнала себе винуватою у вчиненні правопорушення і просила залишити постанову суду без змін.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, як депутат сільської ради дійсно голосувала в числі інших депутатів 21.09.2015 року про затвердження «Про затвердження розпорядження виконкому Дмитрівської сільської ради щодо преміювання працівників ради», в результаті затвердження якого їй, як секретарю сільської ради, було нараховано 153.58 грн. премії.

Районний суд врахував, що ОСОБА_2 позитивно характеризується за місцем роботи і проживання (а.с. 69), серйозних наслідків в результаті її дій не настало, її голос не був вирішальним при прийнятті рішення про преміювання працівників сільської ради і її у тому числі, а згідно акту КРУ нараховану премію ОСОБА_2 не отримувала (а.с. 38, 67) і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що її дії були малозначними, у зв'язку з чим звільнив її від адміністративної відповідальності і обмежився усним зауваженням.

З доводами апеляції прокурора про необхідність скасування постанови суду погодитися не можна, виходячи із фактичних обставин правопорушення, із другорядної ролі ОСОБА_2 у його вчиненні.

За наведених обставин вважаю, що підстави для задоволення апеляції прокурора і скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 лютого 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.О. Мандрик