Справа № 165/239/16-п Провадження №33/773/104/16 Суддя в 1 інстанції: Ференс-Піжук О.Р.
Категорія:ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП Доповідач: Міліщук С. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, за участю прокурора Шепелюка В.Л. та захисника ОСОБА_2, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 01 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, одруженого, підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

На вказану постанову суду прокурор, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати останню та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора, який просив розглянути апеляційну скаргу та постановити нове рішення, захисника, яка просила залишити апеляційну скаргу без розгляду та повернути скаржнику, мотивуючи це тим, що прокурор не входить до переліку осіб, які мають право оскаржувати дану постанову, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокуророві з таких підстав.

Так, згідно ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Даний порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), яка є спеціальною нормою, згідно якої, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Встановлений вищезазначеною нормою перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним.

Прокурор, як суб'єкт оскарження був виключений із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 року (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), які набрали чинності 26.10.2014 року.

Одночасно з цим було виключено і ч. 2 ст. 295 КУпАП, яка встановлювала обов'язок повідомляти прокурора про результати розгляду його апеляційної скарги.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно ж з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) повністю узгоджуються з положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 року), згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону).

Повноваження ж прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Як вбачається із постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 01 березня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_3, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Оскільки до ОСОБА_3 постановою суду не застосовувались заходи примусового характеру, пов'язаного з обмеженням його особистої свободи, то в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Посилання прокурора на ч. 5 ст. 7, ст. 250 КУпАП, як на правову підставу його звернення з апеляційною скаргою, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Конституційний Суд України своєю ухвалою № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року відмовив у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, зазначивши, при цьому, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Однак усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

З огляду на це приходжу до висновку, що до врегулювання даного питання на законодавчому рівні, суди при розгляді справ такої категорії повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення «Щокін проти України»).

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга прокурора, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також, з огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог згідно ч. 5 ст. 7 КУпАП, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду і її слід повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_3 за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП повернути прокурору.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя С.Л. Міліщук