Справа № 461/634/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2016 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно, -

ОСОБА_1, 24 жовтня 19963 року народження, громадянина України, українця, працюючого у ФОП «Животова», проживаючого та зареєстрованого у м. Львові на пр. Свободи, 41/36,

за ч.2 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

28 січня 2016 року до Галицького районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.164 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВ №010679, ОСОБА_1 09 січня 2016 року близько 13.20 год. у м. Львові на пр. Свободи, 28 біля фонтану надавав послуги по прокату дитячих автомобілів без усіх дозвільних документів, чим порушив ухвалу Львівської міської ради №54, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.164 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вини не визнав, надав пояснення про те, що постановою Апеляційного суду Львівської області від 02 лютого 2016 року у справі №461/8770/15-п постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП скасована, а матеріали скеровано Галицькому відділу поліції ГУ НП у Львівській області для належного оформлення. Крім цього, постановою Апеляційного суду Львівської області від 20 квітня 2015 року у справі №461/2707/15-п постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16 березня 2015 року відносно нього скасовано, а провадження закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Також надав пояснення про те, що він не являється субєктом господарювання, оскільки є найманим працівником у ФОП ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та надані документи, приходжу до наступного висновку.

Частиною першою ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Частиною другою вищевказаної статті передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення, або пов'язані з отриманням доходу у великих розмірах.

Тобто, суб'єктом правопорушення може бути: особа, яка самостійно провадить господарську діяльність без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання; суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не є суб'єктом господарювання, оскільки працює на посаді заступника директора у ФОП ОСОБА_2 і не є приватним підприємцем, тобто не може бути субєктом даного правопорушення.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що постановою Апеляційного суду Львівської області від 02 лютого 2016 року скасовано постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 жовтня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

За таких обставин склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній, у зв'язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, оскільки попередня постанова суду щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП скасована.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ. Суспільний інтерес не може виправдати використання доказів, здобутих з порушенням вимог закону .

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши пояснення ОСОБА_1, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що провадження у справі відносно останнього слід закрити за відсутністю події і складу правопорушення в його діях.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 247, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.164 КУпАП України - закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Вилучені речі згідно протоколу ЛВ №010679 від 17 січня 2016 року та протоколу вилучення б/н від 17 січня 2015 року - повернути ОСОБА_1.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Суддя Х.М. Мисько