Справа № 474/99/16-п
Провадження №3/474/43/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.16 року смт Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сорочан А.В.,

секретар судового засідання Татаренко О. В.

з участю прокурора Кучеренко М. О.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув протокол, який надійшов від відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Миколаївській області ( далі УСБУ) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює головою Врадіївської районної ради, одружений, місце реєстрації та проживання вул. Незалежності (колишня Маяковського), 179, смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,-

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

25.01.2016 року до Врадіївського районного суду від УСБУ надійшов протокол № 1 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу вбачається те, що ОСОБА_1, займаючи посаду голови Врадіївської районної ради, являючись посадовою особою місцевого самоврядування та будучи суб»єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до пп. в) п.1 ч.1 ст. 3 Закону України « Про запобігання корупції» , всупереч вимогам ст. 28 цього Закону, 25.12.2015 року на 3 позачерговій сесії Врадіївської районної ради 7 скликання при голосуванні та підписанні рішення №20 «Про встановлення надбавки голові районної ради та заступнику голови районної ради», яким встановлено надбавку до його посадового окладу у розмірі 50 %, умисно не вжив заходів щодо усунення реального конфлікту інтересів та не повідомив про це Врадіївську районну раду, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 під час судового розгляду вину не визнав та надав усні пояснення, які також виклав письмово в своїх запереченнях. При цьому останній у суді пояснив, що з 01 грудня 2015 року він обраний з числа депутатів районної ради головою цієї ради. 25.12.2015 року на 3 позачерговій сесії Врадіївської районної ради 7 скликання при голосуванні за прийняття рішення №20 «Про встановлення надбавки голові районної ради та заступнику голови районної ради», яким встановлено надбавку до його посадового окладу у розмірі 50 % та його заступнику, у нього ніякого конфлікту інтересів не було, а тому під час голосування, або до цього, він не повідомив усно чи письмово депутатів про наявність реального конфлікту інтересів через те, що вважав, що так як це питання було обговорено на бюджетному комітеті, який погодив та підтвердив наявність коштів на це, юристом Шліхар Є. особисто було перевірено ці документи перед винесенням на сесію та доповідачем Гончаренко І. Ю. на самій сесії перед депутатами підтверджено законність прийняття цього рішення. Підтверджує, що після цього голосування депутатами, його заробітна плата збільшена, але у законний спосіб, його голос вирішального значення не мав, так як із всіх присутніх депутатів всі проголосували одноголосно, в тому числі і він як депутат. Він особисто голосував не за себе, а за ОСОБА_3 свого заступника. Під час складення протоколу, він особисто добре не розібрався в законодавстві, не скористався юридичною допомогою, а тому без будь-якого тиску зі сторони працівника СБУ протокол підписав та особисто написав пояснення про визнання вини та вказав причину порушення - незнання законодавства. Окрім того, за місцем своєї роботи, його 03.12.2015 року під розпис керуючою справами було попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Законами України « Про державну службу» та « Про засади запобігання і протидії корупції» в старій редакції, про наявність нового Закону « Про запобігання корупції» та нового порядку його ніхто не повідомив, а тому і публічно заявити перед депутатами про наявність реального конфлікту інтересів, він не міг через незнання цієї процедури. Вважає, що так як він був головуючим на сесії та всіх депутатів повідомив про перелік питань, які виносяться на сесію, в тому числі і про призначення надбавки йому та його заступнику, тим самим він і виконав процедуру щодо публічності, ні одного з депутатів він не схиляв проголосувати на його користь. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а тому провадження просив закрити.

Захисник у судовому засіданні думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтримав та просив провадження закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а саме відсутності складової об»єктивної сторони адмінправопорушення наявності реального конфлікту інтересів та умислу на вчинення.

Прокурор зробив висновок про те, що протокол складено відповідно до вимог закону і в даному випадку наявні передбачені законом підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та як вказана особа є суб»єктом вказаного адміністративного правопорушення та умисно допустила це правопорушення, яке за своїм складом є формальним, що було підтверджено доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Заслухав особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, допитав свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, дослідив письмові докази вказаної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення І сесії сьомого скликання Врадіївської районної ради від 01.12.2015 р. № 5, головою Врадіївської районної ради, з числа депутатів цієї ради, обрано ОСОБА_1.

Цим же рішенням, останньому присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

01.12.2015 року ОСОБА_1 склав присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно розпорядження голови районної ради №52-рк від 03.12.2015 року, ОСОБА_1 приступив до виконання обов»язків голови районної ради з 03 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України « Про запобігання корупції «, відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції ( ст. 24 Закону).

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», голова районної ради: скликає сесії ради, повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради, веде засідання ради; забезпечує підготовку сесій ради і питань, що виносяться на її розгляд, доведення рішень ради до виконавців, організує контроль за їх виконанням; підписує рішення ради, протоколи сесій ради; представляє раді кандидатури для обрання на посаду відповідно заступника голови районної ради чи першого заступника, вносить на затвердження ради пропозиції щодо структури органів влади, її виконавчого апарату, витрат на їх утримання; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету.

Таким чином, ОСОБА_1 являється посадовою особою місцевого самоврядування, у звязку з чим відноситься до субєктів відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

25.12.2015 року на 3 позачерговій сесії Врадіївської районної ради 7 скликання під час прийняття рішення №20 «Про встановлення надбавки голові районної ради та заступнику голови районної ради», яким встановлено надбавку до посадового окладу у розмірі 50 %, після доповіді керуючої справами ОСОБА_7, ОСОБА_1 особисто поставив на голосування, приймав участь у голосуванні шляхом підняття мандату, та у подальшому підписав вказане рішення, через що у останнього виникла суперечність між особистими інтересами та його службовими повноваженнями, наявність якої могла вплинути на об»єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Статтею 59-1 Закону України « Про місцеве самоврядування» встановлено, що голова районної ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та розяснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Термін "реальний конфлікт інтересів", вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання корупції".

Відповідно до Закону України « Про запобігання корупції», правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

За вимогами цього закону, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, що також зазначено і в примітці до ст. 172-7 КУпАП.

Визначення приватного інтересу вказано у Законі, як будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» вказує на те, що при запобіганні та врегулюванні конфлікту інтересів, посадові особи місцевого самоврядування зобовязані

дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту

інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання

корупції"

Ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначені вимоги, щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Так, особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У разі виникнення реального конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу ( ст. 35 Закону) .

Таким чином, щодо посадових осіб місцевого самоврядування, то порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів для вказаної категорії субєктів відповідальності за корупційні правопорушення конкретизовані в ст. 59-1 Закону України « Про місцеве самоврядування» та ст. ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції».

Враховуючи те, що питання встановлення надбавок голови районної ради здійснюється у порядку та розмірі, встановленому Постановою КМУ від 09.03.2006 року №268 « Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», та рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою на відповідній сесії, а відповідно до вимог чинного законодавства вказаний колегіальний орган складається з депутатського корпусу та має свого керівника - голову відповідної ради, то саме належне публічне повідомлення депутатського корпусу на цій сесії про виникнення конфлікту інтересів виключає відповідальність про конфлікт інтересів.

Щодо пояснень ОСОБА_1 та його захисника про відсутність в даному випадку у нього реального конфлікту інтересів, слід зазначити, що Закон України « Про оплату праці» та Постанова КМУ від 09.03.2006 року №268 регулюють порядок встановлення надбавок до посадового окладу та прийняття відповідного рішення.

Частина 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів, а не за порушення порядку встановлення вказаних надбавок.

Враховуючи те, що отримання надбавки до посадового окладу є формою отримання матеріальної вигоди, у цьому і вбачається його зацікавленість у вирішенні даного питання, що охоплюється поняттям приватного інтересу, визначеного Законом України Про запобігання корупції. Наявність вказаної зацікавленості могла вплинути на об'єктивність або неупередженість ОСОБА_1 при голосуванні рішення .

Та обставина, що ОСОБА_1 достовірно знав про вирішення питання про встановлення йому надбавки до посадового окладу на сесії районної ради, однак брав участь у голосуванні по вказаному питанню, маючи при цьому певну зацікавленість у вирішенні даного питання, свідчить про суперечність між приватними інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, оскільки він як посадова особа органу місцевого самоврядування брав участь у вирішенні питання щодо встановлення собі надбавки, яка є самостійним елементом заробітної плати і встановлюється виключно на підставах та в порядку визначеному законом, за умови прийняття відповідного рішення, та не входить в тарифну сітку та посадові оклади.

Разом з тим, особисте голосування за себе чи за іншого, або не голосування безпосередньо не впливає на правову оцінку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та як вказане правопорушення є формальним складом вчиненим умисно.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Враховуючи, що вказаний склад адміністративного правопорушення є формальним, вина у формі умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно було здійснити заходи передбачені ст. 28 Закону України «Про засади запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України « Про місцеве самоврядування», а саме самостійно публічно оголосити про це під час засідання ради, на якому розглядалось відповідне питання, та не приймати участь у голосуванні.

Водночас, 25 грудня 2015 року, ОСОБА_1 в порушення зазначеного законодавства, знаходячись на сесії Врадіївської районної ради, публічно не повідомив про конфлікт інтересів Врадіївську районну раду, беручи участь в прийнятті рішень вищевказаної сесії, зокрема, які відносилися до його особистих інтересів, а саме обговорення та голосування рішення про призначення власної надбавки.

Саме про відсутність такого публічного оголошення ОСОБА_1 про конфлікт інтересів підтверджує протокол сесії від 25.12.2015 р. №3, в якому відсутні записи про повідомлення ОСОБА_1 про наявність реального конфлікту інтересів, пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_1 під час обговорення та голосування питання про встановлення власної надбавки та надбавки його заступнику до посадового окладу, які винесені на обговорення та проголосованні депутатами одночасно, публічно не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів та приймав участь у голосуванні.

Таким чином, у нього був наявним реальний конфлікт інтересів, що передбачає суперечність між його приватним інтересом ( майновим) та представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішень.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Адміністативне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП).

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до адміністративних корупційних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та обставин, що свідчать про малозначність правопорушення, обставини, за яких було вчинене дане правопорушення, а те, що не завдано збитків державним або суспільним інтересам, громадянам, так як надбавка до його заробітної плати є його законним правом розглянутим та прийнятим у законний спосіб на відповідній сесії районної ради, дані про особу правопорушника, який вперше притягається до відповідальності, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, користується авторитетом, працює та має дохід, суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Також з правопорушника на підставі ст. 40-1 КУпАП слід стягнути на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. ( Державний Врадіївський район 22030001, код отримувача 38029445, розрахунок отримувача 0131, банк отримувача ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО банку отримувача 826013, код класифікації доходів бюджету 22030001). Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п»ять) грн. 60 коп. (державний Врадіївський район 22030001, код отримувача 38029445, розрахунок отримувача 0131, банк отримувача ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО банку отримувача 826013, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Строк пред»явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

У відповідності до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п»ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження , не пізніше як через п»ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Копію постанови вручити під розписку ОСОБА_1 протягом трьох днів з моменту її оголошення.

На підставі ст. 285 КУпАП постанову у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити до Врадіївської районної ради Миколаївської області для відома.

Суддя Сорочан А. В.