Справа № 183/1288/16
№ 3/183/594/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 березня 2016 року м. Новомосковськ

суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, -

встановив:

10.03.2016 року близько 21.30 годин в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області по вул. Жукова в районі будинку № 1-б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, млява мова). На вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, для встановлення ступеня алкогольного спяніння. Таким чином, своїми дійми ОСОБА_1 порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному не визнав та пояснив, що того дня він не вживав алкогольних напоїв, керував автомобілем в тверезому стані. Після зупинення його автомобіля працівниками полії, останні йому не запропонували проходити медичних огляд, а тому всі обставини, викладені в протоколі не відповідають дійсності, а обвинуваченням є безпідставним.

В судовому засіданні були допитані інспектор сектору Новомосковського ВП ОСОБА_2, свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4

Інспектор сектору Новомосковського ВП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 10.03.2016 року під час несення служи, спільно з інспектором Новомосковського ВП Валовим А.П. в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області в районі перехрестя вул. Жукова та вул. Красіна, ним був зупинений автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який керував даним автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, млява мова). Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі в установленому законом порядку для встановлення та визначення ступеня спяніння. Прибувши до м. Новомосковська ОСОБА_1 відмовився від проходження медогляду, після чого на вул. Сучкова, 37а в м. Новомосковську було зупинено двох свідків, та в їх присутності ще раз було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти медогляд, на що останній відмовився. Також, ОСОБА_1 відмовився від будь-яких письмових пояснень, підписувати протокол та отримати копію і тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 10.03.2016 року, проходячи повз відділ ДАІ, він був запрошений працівниками поліції у якості свідка того, як водій синього DAEWOO ОСОБА_1 у його присутності відмовився від проходження огляду у медичному закладі для встановлення і визначення ступеня алкогольного спяніння. Також пояснив, що водій ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 10.03.2016 року близько 22.15 години, рухаючись в м. Новомосковську по вул. Сучкова з м. Дніпропетровська, він був зупинений працівниками поліції і запрошений у якості свідка того, як водій автомобіля DAEWOO ОСОБА_1 у його присутності відмовився від проходження огляду у медичному закладі для встановлення і визначення ступеня алкогольного спяніння. Також пояснив, що водій ОСОБА_1 стояв біля автомобіля DAEWOO з явними ознаками алкогольного спяніння: хитався, різкий запах алкоголю.

Отже суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 10.03.20165 року, пояснень інспектора сектору Новомосковського ВП ОСОБА_2, показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, рапорту інспектора сектору Новомосковського ВП ОСОБА_2 від 10.03.02.2016 року.

Всі вищеперелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КУпАП, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв'язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд розцінює, як засіб захисту від адміністративної відповідальності з метою уникнення покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

Тому, при визначенні виду і розміру стягнення, суд враховує особу правопорушника ОСОБА_1, який, з його слів, має на утриманні неповнолітню дитину. Однак, суд також враховує характер вчиненого правопорушення, а також відсутність обставин, які помякшують відповідальність.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для призначення ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу суд в даному випадку не вбачає, ще і через те, що останній не працює.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік 6 місяців.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 130, 279, 280 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання постановою законної сили.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя В.В. Березюк