АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/24/16 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 р. Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

за участю представника правопорушника ОСОБА_1- ОСОБА_2,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 04 вересня 2014 року о 20 год. 50 хв. на території "АТП 16127" по вул.Галицькій, 28 у м. Тернополі, керуючи транспортним засобом марки "ЗАЗ -1-VAN", номерний знак НОМЕР_1, в порушення вимог п.п. 1.4, 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого допустив наїзд на припаркований водієм ОСОБА_3 транспортний засіб марки "Міцубісі Паджеро-спорт", номерний знак НОМЕР_2, належного ПАТ КБ "ПриватБанк". Унаслідок цього обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема, у "Міцубісі Паджеро-спорт", номерний знак НОМЕР_2, наявні пошкодження: заднього бампера, кришки багажника, заднього лівого габаритного ліхтара, заднього лівого габаритного ліхтара багажника, накладка заднього лівого крила, накладка бампера, задні ліві дверцята, розбите скло кришки багажника.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року відносно ОСОБА_1, скасувати її і провадження у справі закрити в зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не зміг подати апеляційну скаргу в зв'язку з тим, що не володіє спеціальними знаннями для ефективної реалізації свого права на судових захист та перебував з 10 вересня 2014 року по 23 вересня 2014 року у відпустці без збереження заробітної плати, під час якої проходив діагностичні процедури у медичному закладі. В апеляційній скарзі зазначає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неповністю з'ясовано обставини справи.

Заслухавши представника ОСОБА_2, який підтримав подану апеляцію та клопотання, просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, розглянувши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з ст. 270 КпАП України, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Частиною першою статті 271 КпАП України передбачено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з адміністративної справи, апеляційну скаргу від імені правопорушника ОСОБА_1 подав представник ОСОБА_2, який вказав, що діє на підставі довіреності від 12 січня 2015 року, посвідченої нотаріально.

Крім того, в клопотанні ОСОБА_2 вказав, що має вищу юридичну освіту, надавши копію документа, тому вважає, що його слід ідентифікувати як фахівця у галузі права, який має змогу здійснювати захист особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, згідно з п.1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, повноваження фахівців в галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги, в тому числі особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, мають бути підтверджені документами, визначеними спеціальним законом, яким цим особам надано право брати участь в справах про адміністративні правопорушення як захисникам.

Однак, фахівець в галузі права ОСОБА_2 не надав суду підтверджень того, яким саме законом йому надано право на участь у справі про адміністративне правопорушення як захиснику, тобто, його повноваження на участь у справі, як захисника, належним чином не підтверджені.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_2 не має повноважень як законного представника та як захисника інтересів правопорушника ОСОБА_1, йому слід відмовити в прийнятті апеляційної скарги як поданої неналежною особою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 270, 271, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити представнику ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року як поданої неналежною особою та повернути йому її разом з додатками.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан