Справа № 474/97/16-п 17.03.2016 17.03.2016 17.03.2016
Номер провадження: 33/784/36/16
Провадження: № 33/784/36/16 Суддя суду першої інстанції: Сокол Ф.Г.
Категорія: ст. 172-7 ч. 1 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря -Кельїної А.Г.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника: ОСОБА_3

прокурора: Кременцова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Врадіївка Миколаївської області, заступник голови Врадіївської районної ради, проживаючий по АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп..

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу вбачається, що ОСОБА_2, будучи заступником голови Врадіївської районної ради, та депутатом вказаної ради, тобто посадовою особою органу місцевого самоврядування, та суб'єктом, який здійснює заходи щодо запобігання і протидії корупції, при голосуванні рішення № 20 від 25 грудня 2015 року «Про встановлення надбавки до посадового окладу голові районної ради та заступнику голові районної ради в 2016 році» умисно не вжив заходів щодо усунення конфлікту інтересів та не повідомив про це Врадіївську районну раду, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності.

Мотивуючи апеляційні вимоги ОСОБА_2 вказує, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки дії, які поставлені йому у провину, є фактично невизначеними та некоректними, судом першої інстанції не встановлено та у рішенні не конкретизовано в чому саме полягав реальний конфлікт інтересів.

На думку апелянта нарахування та/або отримання особою надбавки в порядку, передбаченому чинним законодавством за виконану роботу, не може розцінюватись як конфлікт інтересів.

Зазначає, що рішення № 20 про встановлення надбавок голові та заступнику голови районної ради розглядалось при затвердженні бюджету на 2016 рік, виносилось на розгляд одним питанням, ставилось на голосування вцілому, а не по кожній посаді окремо, тому, голосуючи за його прийняття, він вважав, що голосує за встановлення надбавки не собі, а саме голові Врадіївської районної ради - ОСОБА_4

При цьому ОСОБА_2 вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що у даному випадку у нього взагалі відсутній конфлікт інтересів, оскільки на сесії районної ради він приймав участь у голосуванні не як заступник голови, а в якості депутата цієї ради.

Вказує, що за вказане рішення 18 присутніх на сесії депутатів, в тому числі і він сам, проголосували одноголосно, а тому його один голос за прийняття чи неприйняття рішення жодним чином не впливав на результати голосування, не мав вирішального значення.

ОСОБА_2 зазначає, що жодним чином не здійснював вплив на депутатів з метою спонукати будь-кого з них до голосування за прийняття рішення № 20 від 25 грудня 2015 року, а його прийняття було результатом вільного волевиявлення присутніх на сесії депутатів, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки - депутати Врадіївської районної ради ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Посилається на те, що є помилковим висновок суду, що він достовірно знав про необхідність повідомлення колегіального органу про наявність реального конфлікту інтересів. При цьому пояснює це тим, що на посаду заступника голови районної ради обраний вперше та до моменту складання протоколу фактично працював півтора місяця, у підписаному ним 03 грудня 2015 року попередженні про спеціальні обмеження, пов'язані з прийняттям на державну службу та її проходженням, ніяким чином не обумовлені обмеження та заходи, направлені на запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених ст. 28 Закону «Про запобігання корупції», в т.ч. щодо необхідності повідомлення колегіального органу або безпосереднього керівника у разі виникнення конфлікту інтересів.

Вказує, що посадова особа, яка склала даний протокол, посилається на неправильну редакцію ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та на неіснуючу норму права, а саме ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови судом не врахована низка обставин, які давали підстави для застосування відносно нього ст. 22 КУпАП, а саме: незначний період перебування на посаді заступника голови Врадіївської районної ради; не ознайомлення з заходами щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбаченими ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції»; відсутність фактичних негативних наслідків, адже грошових надбавок, встановлених рішенням № 20 від 25 грудня 2015 року, він жодного разу не отримував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора Кременцова А.В. про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції зазначені вимоги виконав в повному обсязі.

Так, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, якою визначено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_2 рішенням першої сесії сьомого скликання Врадіївської районної ради Миколаївської області від 01 грудня 2015 року за № 6 обраний заступником голови районної ради. Цього ж дня ним прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування (а.с. 26, 28).

Згідно ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Попередження про спеціальні обмеження, пов'язані із прийняттям на державну службу та її проходженням, ОСОБА_2 були підписані 03 грудня 2015 року (а.с. 30).

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2., перебуваючи на посаді заступника голови Врадіївської районної ради Миколаївської області, та, будучи депутатом вказаної ради, є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

25 грудня 2015 року на третій позачерговій сесії сьомого скликання Врадіївської районної ради Миколаївської області 18 присутніми на сесії депутатами, в тому числі ОСОБА_2, одноголосно проголосоване «за» рішення під № 20: «Про встановлення надбавки до посадового окладу голові районної ради та заступнику голови районної ради в 2016 році», що підтверджується протоколом від 25 грудня 2015 року № 3 (а.с. 9-23).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Статтею 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, заступник голови обласної, районної ради зобов'язаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 мав приватний (майновий) інтерес щодо вирішення питання про встановлення йому надбавки, він був зобов'язаний заявити депутатам Врадіївської районної ради Миколаївської області про наявний конфлікт інтересів та усунутись від голосування з цього питання.

Проте, згідно пояснень ОСОБА_2 та свідків, а також даних протоколу засідання сесії районної ради вбачається, що заступник голови Врадіївської районної ради Миколаївської області ОСОБА_2 встановленого законом порядку не дотримався, не повідомив депутатів ради про наявний конфлікт інтересів та проголосував про це рішення ради.

Таким чином, фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені правильно, висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах. Твердження апелянта про те, що постанова суду прийнята з грубим порушенням діючого законодавства, а її зміст не відповідає обставинам справи, в ході апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли.

Вид та розмір адміністративного стягнення призначено з урахуванням характеру вчиненого та особи правопорушника, обрано в мінімальних межах санкції статті.

З урахуванням вищенаведеного, підстав для скасування або зміни постанови суду, про що просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2016 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова