Справа № 163/118/16-п Провадження №33/773/95/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія: ст.ст. 471, 472 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці - Пікалюка М.С.,

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу апеляційну скаргу заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Степаняна Г.Г. на постанову судді Любомльського районного суду від 18 лютого 2016 року, щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1, вчителя Крушинецької ЗОШ І-ІІ ступенів, РНОКПП НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України, на підставі ст.22 КпАП України, провадження у справі закрито.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, 08.12.2015 року слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, понад неоподатковану норму товар, а саме «дитячий та жіночий одяг», в кількості 55 штук, загальною вартістю 20097 (двадцять тисяч дев'яносто сім) гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Він ж при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказані товари, які за вагою і асортиментом підлягали обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дії, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, заступник начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Степанян Г.Г. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти рішення в межах санкцій ст.472 МК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який подану апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_2, який апеляційну скаргу заперечив, суддя приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляції не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст.ст. 471, 472 МК України в апеляційній скарзі не оскаржується.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, зокрема те, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, у вчиненому щиро кається, дії останнього не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам. Причиною вчинення правопорушення стала його необережність. Крім цього, як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №317 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 має на утриманні вагітну дружину та малолітнього сина, а його заробітна плата становить близько 1000 грн., що стверджується довідкою про заробітну плату та інші прибутки за 2015-2016 роки. Такі обставини свідчать, що накладення штрафу поставить його сім'ю в ще більш тяжке матеріальне становище.. Дані обставини дали можливість для звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України.

У відповідності до ст.294 ч.7 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності відповідає вимогам ст.22 КпАП України.

Тому суддя підстав для скасування постанови суду та винесення нової постанови, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, не знаходить.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу заступника начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Степаняна Г.Г. залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду від 18 лютого 2016 року, якою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України, на підставі ст.22 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В В. Гапончук

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 24.03.2016р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай