Справа № 466/9160/15-п Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 33/783/61/16 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю правопорушника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, адвоката Ікавого М.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, працюючого ТзОВ «Західенергоспецмонтаж», до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

як зазначено в постанові, такою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (340 грн.) штрафу в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що він згідно протоколу серія АП2 №179569 від 26.10.2015р., 13.09.2015р. о 21 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом марки Pegueot 406 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Угорській, 10, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху та зміною його напрямку, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Pegueot 301 д.н.з. НОМЕР_2, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року та закрити провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП та п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, такою, яка винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 покликається на те, що суд першої інстанції не з'ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. Вказує на те, що рішення суду першої інстанції винесено на підставі іншого судового рішення, яке не набрало законної сили, оскільки було оскарженим в апеляційному порядку. Апелянт зазначає, що районним судом не було розгляну то його клопотання про закриття справи у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що він не був присутнім у судовому засіданні про, дату і час якого не був повідомлений належним чином. ОСОБА_2 заперечує свою вину і вказує на те, що він в момент вчинення правопорушення 13.09.2015р. з 20 години вечора по 7 годину ранку 14.09.2015р. знаходився в іншому місці. А сам автомобіль марки «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться в непридатному для експлуатації стані з 2010 року. Судом не надано належної оцінки матеріалам справи.

ОСОБА_2 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням законодавства, а тому не може бути допустимим доказом у справі.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_5, та його адвоката які вважають апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд прийшов до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснив, що він 13.09.2015р. близько 21 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_3 та рухався по вул. Угорській у м. Львові у напрямку пр. ОСОБА_6, на Сихівський міст з пасажиром ОСОБА_7

Фактично на автобусній зупинці з 'кишені' виїхало сіре, старе «Пежо», вдарило у правий, передній бік зі сторони пасажира, в результаті чого його автомобіль (потерпілого) винесло з дороги на узбіччя. А винуватець ДТП втік з місця події. На автобусній зупинці було багато людей, які бачили як сталась ДТП, і в подальшому вказали працівникам поліції і йому номерні знаки, марку автомобіля порушника.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 дала аналогічні пояснення, надані потерпілим ОСОБА_5

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8 пояснив, що 13.09.2015р. близько 21 год. 30 хв. він проходив по вул. Угорській у м. Львові, зі своєю знайомою і був свідком ДТП. Автомобіль «Пежо» сірого кольору виїжджав з парковки, виїхав на смугу руху автомашин і здійснив наїзд на автомобіль «Пежо 301», який рухався своєю смугою руху. Автомобіль потерпілого, як пізніше стало відомо, ОСОБА_5 розвернуло і відкинуло на обочину тротуару. Останній був присутній при складанні схеми місця ДТП, водій, який вчинив наїзд з місця ДТП утік.

Дану ДТП бачило багато людей, які стояли на зупинці, деякі одразу побігли до водія, автомашину якого було пошкоджено, щоб надати допомогу.

У декількох метрах від місця події стояв припаркований білий бус, з нього вийшов мужчина і назвав номер автомобіля, який вчинив ДТП, та зник з місця події. Оскільки даний свідок поспішав, то не дочекався працівників поліції, дану інформацію щодо учасника ДТП в подальшому передали працівникам поліції, зазначивши марку автомобіля та номерний знак НОМЕР_1.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_8 зазначив, що раніше ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_5 не знав.

З пояснень долучених до матеріалів справи ОСОБА_9 (а.с. 6) вбачається, що 13.09.2015р. учасником ДТП, яка мала місце по вул. Угорській був старий «Пежо» сірого кольору, номерний знак ВС8814.

Допитаний у судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_2 знає декілька років, відносини з ним нормальні. ОСОБА_2 періодично ставив свій автомобіль марки «Пежо 406» д.н.з. НОМЕР_1 на стоянці біля церкви «Всіх святих» у м. Львові.

Він добре пам'ятає марку автомобіля і номер НОМЕР_1, оскільки ОСОБА_2 періодично ставив свій автомобіль на стоянці біля церкви. На стоянці він (свідок) інколи допомагав, і сам особисто пропускав водіїв на паркову. ОСОБА_2 паркував «Пежо 406» д.н.з. НОМЕР_1, як до 18 грудня 2014 року, дата страхування транспортного засобу, так і у 2015р., зокрема у березні 2015р.

Автомашина ОСОБА_2 була у справному вигляді, жодних ушкоджень на машині не було, якщо б були ушкодження (зокрема машина була б побита), то її на стоянку не пропустили б, оскільки настоятель церкви заборонив пошкоджені машини ставити на парковку.

Свідок ОСОБА_10 також зазначив, що машину ОСОБА_2 добре знає, бачив припарковану у березні 2015р. також і біля торгового центру «Барвінок» у м. Львові, машина технічних зовнішніх ушкоджень не мала.

Свідок ОСОБА_10 пояснив у суді апеляційної інстанції зокрема і те, що у листопаді, грудні 2014р. до нього особисто підходив ОСОБА_2 та запитував чи не можна оформити на його автомобіль «Пежо» дешевшу страхівку, оскільки погіршуються погодні умови, слизько, а страховий поліс транспортного засобу є обов'язковим. І в подальшому ОСОБА_10 допоміг оформити ОСОБА_2 страховий поліс на транспортний засіб «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_1, однак на ім'я ОСОБА_11, тому що так було дешевше (а.с. 16).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечив, що саме ОСОБА_10 допомагав йому в оформленні страхового поліса №АІ/7491207 від 18.12.2014р., який був укладений за посередництвом страхового агента ОСОБА_12, представника Львівської регіональної дирекції «Філія ПрАТ СТ «Гарантія» строком на один рік (а.с.16).

Отже із допиту зазначеного свідка вбачається, що транспортний засіб «Peugeot 406» д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 у листопаді, грудні 2014р., та зокрема у березні 2015р. перебував за межами гаражного боксу, ОСОБА_2, був на ходу і без візуально видних пошкоджень, що спростовує покази ОСОБА_2, в тій частині, що з травня 2010р. спірний транспортний засіб перебував у гаражному боксі і не виїжджав за межі гаражу, АДРЕСА_2.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що з ОСОБА_2 товаришує з квітня 2010 року, моменту ДТП яка мала місце у квітня 2010 року між його транспортним засобом і автомобілем ОСОБА_2 Всі витрати на відшкодування пошкоджень транспортного засобу ОСОБА_2 повернуто страховою компанією.

ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції підтвердив, що після ДТП у 2010р. всі кошти на ремонт автомашини «Пежо 406» д.н.з. НОМЕР_1 йому повернуто, сума складала більше ніж 40000 грн. Разом із тим, зазначив, що кошти на ремонт не витрачав. Крім того, ОСОБА_2 уточнив, що після ДТП транспортним засобом ніхто не користувався, зокрема і його батько, ОСОБА_14, який у 2013р. переніс інсульт і по стану здоров'я не сідає за кермо.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_13 в тій частині, що 13 вересня 2015 року по 14 вересня 2015 року 7 год. ранку ОСОБА_2 перебував у нього і не міг бути на місці ДТП, оскільки зі слів сторін вони є друзями, і крім того покази даного свідка спростовуються показами свідків, які були на місці ДТП 13.09.2015р. і чітко назвали марку, колір транспортного засобу, і фактично номер автомобіля, який залишив місце пригоди.

Свідки не перебувають в особистих стосунках з ОСОБА_5 чи ОСОБА_2 і не є зацікавлені у вирішенні питання на користь будь-кого із учасників ДТП.

І тому ці дані Апеляційний суд приймає до уваги.

Покликання апелянта ОСОБА_2 на те, що працівники поліції зацікавлені у тому, щоб саме його було притягнено до відповідальності, і саме ними було сфальсифіковано протокол про адміністративне правопорушення - не заслуговують на увагу.

Протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 №179569 від 26 жовтня 2015р. складено в присутності ОСОБА_2, роз'яснено процесуальні права у відповідності до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Разом із тим, ОСОБА_2 від підпису відмовився, мотивуючи свою невинуватість (а.с.1).

До матеріалів справи долучено схему ДТП у якій в присутності потерпілого та понятих, зазначено місце події, подана схема пригоди, зазначено які технічні ушкодження отримав транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_5 (зокрема, пошкоджено праве переднє крило, передній бампер, права фара, переднє ліве колесо, задній бампер, тримач номерного знака, арка заднього крила (а.с.2).

Згідно вибірки по облікових даних бази транспортних засобів, працівниками полії встановлено, що автомобіль марки «Пежо 406» д.н.з. НОМЕР_1 належить на підставі свідоцтва про реєстрацію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Як повідомив у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, і по даний час спірний транспортний засіб зареєстровано за ним.

Висновок суду першої інстанції, про порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху України, зокрема п.10.1, в якому зазначено, що перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху - відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними та перевіреними у суді доказами, в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обране судом першої інстанції адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП.

Підстав для зміни чи скасування постанови судді Апеляційний суд не вбачає, підстави для закриття провадження у справі - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в:

постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М. Урдюк