Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч. 2 ст. 483 МКУ Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м.Житомир

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю представника митниці Димитращука О.П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 483 МК України щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Лебедин, Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 працюючого керівником ТОВ «НІКА-ТРАНС»,

встановив:

25 червня 2015 року митним постом «Північний» Житомирської митниці ДФС було оформлено митну декларацію типу ЕК 10 АА № 101110000/2015/101664 від 25.06.2015 р. на товар «пиломатеріали, розпилені, не стругані, не шліфовані», кількістю - 29,151 м3., загальною вартістю 74083, 26 гривні.

Згідно вказаної митної декларації відправником товару є ТОВ "НІКА-ТРАНС" (Житомирська обл. м. Олевськ, вул. Володимирська, 2), одержувачем - фірма Company" MUSTAFA AYDIN Orman Urunleri Ins. Nak. Emlak Otomotiv. San. Tic. Ltd. Sti" Dikmeli Sokak. No 33 Siteler/ANKARA, TURKEY.

Для проведення митного оформлення митної декларації та подальшого переміщення через митний кордон України даного товару до митного органу керівником ТОВ «НІКА-ТРАНС» ОСОБА_2 було надано, наряду з іншими документами, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення експортних операцій серії ЖТ № 892005 від 12.06.15 року.

Даний сертифікат отримано на підставі товарно-транспортних накладних:

№ 167745 від 25.03.2015, № 185780 від 31.03.15, виданих Відокремленим підрозділом Національного університету біоресурсів і природокористування України «Боярська лісова дослідна станція» (далі - ВП НУБіП «Боярська ЛДС») фізичній особі-підприємцю «ОСОБА_3.», який в свою чергу реалізував вищевказаний товар фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 по видатковій накладній № 2 від 02.06.2015 року, а остання реалізувала зазначений товар по видаткові накладній № 72 від 06.06.2015 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, реалізував вищевказаний товар товариству з обмеженою відповідальністю «НІКА ТРАНС» по видатковій накладній № 6 від 09.06.2015 року.

Житомирською митницею ДФС 09.07.2015 за № 388/10/06-70-26 було направлено: запит до ВП НУБіП «Боярська ЛДС», стосовно видачі нею товароо-транспортних накладних № 167745 від 25.03.2015, № 185780 від 31.03.15, фізичній особі-підприємцю «ОСОБА_3.», запит 24.07.2015 за № 563/Д/06-70-26 до фізичної особи-підприємця «ОСОБА_3.», стосовно видачі ним видаткової накладної № 2 від 02.06.2015 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4, запит № 83/ФОП/06-70-26 від 26.07.2015 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 стосовно видачі нею видаткової накладної № 72 від 06.06.2015 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5, запит № 81 / ФОП /06 -70-26 від 26.07.2015 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, стосовно видачі ним видаткової накладної № 6 від 09.06.2015 року ТОВ "НІКА-ТРАНС".

На вказані запити митницею від ВП НУБіП «Боярська ЛДС» було отримано відповідь № 961 від 09.07.2015, згідно якої ВП НУБіП «Боярська ЛДС» підтверджує факт продажу лісопродукції по товаро-транспортних накладних № 167745 від 25.03.2015, № 185780 від 31.03.2015 р. фізичній особі-підприємцю «ОСОБА_3.».

Від фізичної особи-підприємця «ОСОБА_3.» було отримано відповідь № 344 від 12.08.2015 року, згідно якої вищевказаний підприємець видавав видаткову накладу № 2 від 02.06.2015 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4

Від ОСОБА_4, відповіді на запит митниці не надійшло.

Громадянин ОСОБА_5 листом 61/К/06-70-26 від 26.08.2015 р. повідомив, що фізичною особою-підприємцем зареєстрованим ніколи не був, продажем лісопродукції не займався.

Таким чином, сертифікат серії ЖТ № 892005 від 12.06.15 року про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення експортних операцій, який поданий митному органу, як підставу для переміщення вказаних товарів через митний кордон України, отриманий незаконним шляхом.

Обставинами перевірки митницею було встановлено, що керівник ТОВ «НІКА-ТРАНС» ОСОБА_2 організував переміщення товару «пиломатеріали, розпилені, не стругані, не шліфовані», кількістю - 29,151 м3., загальною вартістю 74083, 26 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, використавши та надавши до Житомирського управління лісового та мисливського господарства товаро - транспортні накладні: № 167745 від 25.03.2015 p., № 185780 від 31.03.2015 p., та видаткові накладні № 2 від 02.06.2015 p., № 72 від 06.06.2015 р., № 6 від 09.06.2015 p., які ним отримані незаконним шляхом та, як підставу для митного оформлення митної декларації типу ЕК 10 АА № 101110000/2015/101664 від 25.06.2015 p., також надав одержаний незаконним шляхом сертифікат серії ЖТ № 892005 від 12.06.2015 р. про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення експортних операцій.

Враховуючи те, що керівник ТОВ «НІКА-ТРАНС» ОСОБА_2 протягом 2015 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України, зазначені його дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 483 ч. 2 МК України.

Постановою суду закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 МК України в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень.

На постанову суду представником Житомирської митниці подано апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови. Просить визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товарів з їх конфіскацією.

Вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що правопорушення, передбачене ст. 483 МК України, що інкримінується ОСОБА_2, не є триваючим.

Вважає, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 483 МК України є триваючим. Вирішуючи питання щодо строків притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд повинен був послатись на ст. 467 МК України та визначати початок строку з моменту виявлення правопорушення - 26.08.2015 року, тобто з дня отримання відповіді від громадянина ОСОБА_5, згідно якої слідує, що вказані у запиті товарно-транспортні накладні ним не виписувались, а тому їх слід вважати фіктивними.

Також, вказує, що ОСОБА_2 вчиненено порушення митних правил з прямим умислом, а триваючими правопорушеннями слід визнавати такі порушення митних правил, що характеризуються безперервністю їх учинення протягом певного часу. Такі порушення митних правил тривають доти, доки їх не буде виявлено митним органом, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 467 МК України, в якій є посилання на триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст. 469, 477-485 Митного кодексу України.

На постанову суду також подано апеляційну скаргу правопорушником ОСОБА_2, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та скасування постанови суду щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України.

Зазначає, що постанову Богунського районного суду м. Житомира від 26 лютого 2016 року він отримав лише 11.03.2016 року, а тому вважає, що пропустив строк на її оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Вважає, що наявні в матеріалах справи відповіді від ФОП ОСОБА_5 про те, що ними вказані у запиті товарно-транспортні накладні не виписувались, не можуть вказувати на наявність прямого умислу на надання ним завідомо недостовірних даних, а тому не можуть утворювати події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про умисне надання ним відомостей митним органам, що не відповідає дійсності.

Заслухавши доводи представника митниці, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга представника митниці підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи, що ОСОБА_2 особисто отримав копію постанови суду лише 11 березня 2016 року, в суді першої інстанції присутнім не був, даних, що він в установленому порядку повідомлявся про результати розгляду справи матеріали не містять, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити його клопотання та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції на переконання апеляційної інстанції вказаних вимог закону не дотримався.

Відповідно до ч.2 ст. 467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил, в разі розгляду їх судами (суддями) може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а справи про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 -485 МК - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дійшов висновку, що передбачене ч. 2 ст. 483 МК України правопорушення не є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути застосовано до ОСОБА_2 не пізніше шести місяців з дня його вчинення.

В обґрунтування своєї позиції суд також послався на висновки Верховного суду України.

Проте, на переконання апеляційної інстанції, суд першої інстанції, дійшов невірного висновку, неправильно трактував положення митного законодавства, а зокрема ч. 2 ст. 467 МК України.

Так, у свої висновках суд послався на роз'яснення Пленуму Верховного суду України №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», що ґрунтуються на правових нормах Митного кодексу України в редакції 2002 року, зокрема, на положеннях ст.ст.328, 355 МК України (ред. 2002 року).

В той же час, суд першої інстанції мав би застосувати відповідні норми нині діючого Митного кодексу України 2012 року, на підставі якого митним органом і було складено протокол про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 483 МК України.

Крім того, у своїх висновках суд вдався до підміни понять, а зокрема в п.3 вказаної постанови Пленуму ВСУ на які послався суд аргументуючи свої висновки роз'яснюється порядок визначення шкоди при вчиненні продовжуваного злочину (контрабанди), а не визначення триваючого адміністративного правопорушення.

Норми КУпАП та МК України, роз'яснення вищенаведеної постанови Пленуму не містять визначення поняття триваючого адміністративного правопорушення.

Про те, на переконання апеляційного суду, стаття 467 МК України, відносить порушення митних правил, передбачені статтями 469, 477 - 485 МК України до триваючих, в тому числі і вчинене ОСОБА_2 правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 483 МК України, яке характеризуються безперервністю його вчинення протягом певного часу та триває доти, доки його не буде виявлено митним органом.

За вказаних обставин, на час постановлення судом першої інстанції рішення - 26.02.2016 року, шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.483 МК України, яке було виявлено 26.08.2015 року, в день отримання відповіді від ОСОБА_5 не минув, а тому закриття судом справи за спливом такого строку та звільнення правопорушника від відповідальності було незаконним.

З врахуванням наведеного, зазначена постанова не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з винесенням нової постанови.

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані за ч.2 ст. 483 МК України, яка передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а зокрема з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Така кваліфікація дій ОСОБА_2 на думку апеляційного суду є правильною, оскільки останній подав митному органу документи, в тому числі підтверджуючі придбання його підприємством у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 лісоматеріалів, хоча останній таких господарських операцій не здійснював та ніколи підприємцем не являвся, що вказує про обізнаність ОСОБА_2 з незаконністю одержання зазначених документів, а тому доводи його апеляційної скарги вважає безпідставними.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП апеляційний суд вважає, що стягнення, передбачені ч. 2 ст. 483 МК України застосовані до ОСОБА_2 бути не можуть у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи апеляційним судом строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Димитращука О.П. задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 26 лютого 2016 року про закриття провадження щодо ОСОБА_2 на підставі ст. 38 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 МК України, а провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук