Справа № 500/1572/16-п
Провадження № 3/500/521/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України
30 березня 2016 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , старшого техніка начальника служби безпеки дорожнього руху в/ч НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
Старший технік начальник служби безпеки дорожнього руху в/ч № 1474 ДПС України, старший прапорщик ОСОБА_1 , 28 березня 2016 року, на території військової частини НОМЕР_2 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винність у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю та розкаявся в його вчиненні, пояснивши, що напередодні, 27 березня 2016 року вживав алкогольні напої, після чого 28 березня 2016 року вийшов на службу та під час обіду знов вжив алкогольний напій, після чого був виявлений у стані сп`яніння.

Крім повного визнання винності притягуваним ОСОБА_1 , його винність у виконанні ним обов`язків військової служби в нетверезому стані також повністю підтверджуються сукупністю наступних доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був виявлений у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби на території військової частини.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 738, згідно яким ОСОБА_1 28.03.2016 р. о 16:30 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння, даними рапортів заступника начальника інженерно-технічного відділу ОСОБА_2 від 30.03.2016 р. та на чальника відділення автомобільного та бронетанкового забезпечення інженерно-технічного відділу ОСОБА_3 від 30.03.2016 р., а також даними письмових пояснень самого ОСОБА_1 .

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 17220 КУпАП, а саме такого стягнення, як арешт з утриманням на гауптвахті.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року, що складає 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 17220 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко