Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/60/16 Головуючий у 1-й інстанції Нікітенко Н.П.
Єдиний унікальний №334/9731/15-п Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія: ст. 471 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області Гончар О.С розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина російської федерації, уродженця м. Дніпропетровськ, працюючого головним спеціалістом в ТОВ «Метінвест», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

У ОСОБА_3 конфісковано предмет правопорушення - самовар з металу жовтого кольору, жаровий (без електричного живлення), орієнтовано 1908 року виготовлення (виробник: Тульська самоварна фабрика «Баташевь», майстер «Василій Сергіъевичъ Котыревъ», у власність держави.

Стягнуто із ОСОБА_3 штраф у розмірі 1 700 гривень.

Кошти в розмірі 4000 рублів РФ, вилучені для забезпечення стягнення штрафу (прибутковий касовий ордер Запорізької митниці ДФС № 1 від 27.07.2015 року) та 200 грн., вилучені для забезпечення стягнення штрафу (прибутковий касовий ордер Запорізької митниці ДФС № 6 від 27.07.2015 року), обернуто на користь держави в рахунок стягнення штрафу.

Стягнуто із ОСОБА_3 витрати на зберігання товару, що є безпосереднім предметом порушення митних правил, в сумі 478,80 грн. та судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Згідно постанови суду 26.07.2015 року о 08 годині 30 хв. в зоні митного контролю залу на «Відліт» міжнародного аеропорту м. Запоріжжя при здійсненні митного контролю та митного оформлення багажу і ручної поклажі громадян - пасажирів міжнародного рейсу № 315 «Запоріжжя - Внуково» гр. росії ОСОБА_3 самостійно обрав форму проходження митного контролю у спрощеному порядку «зелений коридор», без заповнення митної декларації, який, відповідно до п. 2 ст. 366 МК України, призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Після перетину «білою смуги», яка позначає закінчення «зеленого коридору», у ОСОБА_3, після усного опитування було виявлено в пакеті чорного кольору, без ознак приховування, самовар з металу жовтого кольору, жаровий (без електричного живлення), орієнтовно 1908 року виготовлення (виробник: Тульська самоварна фабрика «Баташевь», майстре «Василій Сергіъевичъ Котыревъ», всі клейма зроблені шрифтом та мовою відмінною від сучасної російської мови).

Даний товар не був письмово задекларований та не заявлений при усному опитуванні та переміщувався без будь-яких дозвільних документів. Цей товар обмежений до переміщення через митний кордон України, відповідно до ст. 373 МК України, Закону України від 21 вересня 1999 року №1068 «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» (1068-14) та Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщення через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтва України від 22 квітня 2002 року № 258.

Зокрема, згідно п 1.5 вищевказаної Інструкції і додатку до неї № 1, не потрібний дозвіл на вивезення предметів вітчизняних і зарубіжних предметів побуту масового і серійного виробництва створені тільки після 1950 року.

Таким чином, ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор» та переміщував через митний кордон України товари, які обмежені до переміщення законодавством України, порушив порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, вчинивши дії, які мають ознаки порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 471 МК України.

Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, захисник ОСОБА_2 просив скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_3 ознак правопорушення, відповідно до ст. 247 КУпАП, а майно вилучене Запорізькою митницею ДФС - повернути ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник Запорізької митниці ДФС Матченко С.Б. просив залишити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 без задоволення, постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Заслухавши представника Запорізької митниці ДФС Матченка С.Б., перевіривши матеріали справи, аргументи скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності до ч.1 ст.489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України, ст. ст. 486, 489 МК України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 події та складу порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України.

Так, суддею в судовому засіданні встановлено, що особою, яка здійснювала провадження у вказаній справі, було призначено мистецтвознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту Комунального закладу «Запорізький обласний краєзнавчий музей».

Проте, згідно Наказу Міністерства культури України від 25.09.2014 №1168/25945, Комунальний заклад «Запорізький обласний краєзнавчий музей» не відноситься до переліку установ - вповноважених на проведення експертизи предметів декоративно-ужиткового мистецтва з питання віднесення таких предметів до культурних цінностей. У зв'язку з чим, консультативний висновок Комунального закладу «Запорізький обласний краєзнавчий музей», який знаходиться в матеріалах справи №0221/11201/15, не є належним доказом об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 471 Митного кодексу України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються зокрема висновком експерта.

Згідно ч.1 ст.515 Митного кодексу України, експертиза призначається, якщо для з'ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

23.12.2015 матеріали адміністративної справи про порушення митних правил повернуті Запорізькій митниці ДФС для проведення додаткової перевірки.

Під час проведення додаткової перевірки, Запорізькою митницею ДФС призначено та проведено мистецтвознавчу експертизу предмету ПМП - самовару з металу жовтого кольору, жаровий (без електричного живлення), орієнтовано 1908 року виготовлення (виробник: Тульська самоварна фабрика «Баташевь», майстре «Василій Сергіъевичъ Котыревъ» в Комунальній установі «Запорізький обласний художній музей».

За результатами проведеної мистецтвознавчої експертизи, самовар з металу жовтого кольору, жаровий (без електричного живлення), орієнтовано 1908 року виготовлення (виробник: Тульська самоварна фабрика «Баташевь», майстре «Василій Сергіъевичъ Котыревъ», визнаний таким, який має історико-культурну цінність, про що експертом - Комунальною установою «Запорізький обласний художній музей» складений відповідний висновок № 167 від 29.12.2015. Вказаний експертний висновок долучений до матеріалів адміністративної справи №0221/11201/15, є товаром, який обмежений до переміщення через митний кордон України, відповідно до ст. 373 МК України, Закону України від 21 вересня 1999 року №1068 «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» (1068-14) та Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщення через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтва України від 22 квітня 2002 року № 258.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги захисника ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294 КУпАП, ст. ст. 486, 489, 529 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар