АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1,

потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 (триста сорока) грн. штрафу;

- ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік 6 місяців.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 31.10.2015 року о 06 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Ак.Глушкова, 1 в м.Києві, був неуважним, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, завчасно не зайняв відповідної смуги для руху транспортного засобу прямо та рухався прямо по тій смузі, яка передбачає рух лише ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2.3б, 10.4 Правил дорожнього руху.

Крім цього, керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, який проводився у встановленому законом порядку, тест, вмісту алкоголю становив 1.15% проміле, чим допустив порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважаючи постанову судді незаконною та необґрунтованою, винесену без всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин події, просить її скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, не заперечуючи факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, вказує, що за кермом транспортного засобу перебувала інша особа - ОСОБА_3 Проте без наявних на те підстав на нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення, які ґрунтуються на припущеннях, що залишено без належної оцінки судді під час розгляду справи. Оскільки, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 про те, що саме він (ОСОБА_1.) перебував за кермом та після зіткнення разом зі свідком події - пасажиром свого авто ОСОБА_4 підходив до його автомобіля («Тойота»), перебуваючи біля нього на відстані 2-ох метрів, проте в автомобілі нікого не було, спростовуються поясненнями самого ОСОБА_4, який вказав, що після зіткнення він з ОСОБА_2 до автомобіля («Тойота») не підходили, а попрямували в бік ВДНХ наздоганяти ОСОБА_1 Також зазначає, що ОСОБА_2 з 2-ох метрової відстані не міг бачити хто перебуває в салоні, оскільки скло його автомобіля затоноване. Разом з тим, його (ОСОБА_1.) напрямок в напрямку ВДНХ пролягав через місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_2, що спростовує пояснення останнього про перебування після зіткнення біля його автомобіля.

Окрім цього, зазначає, що після зіткнення автомобілі були на відстані близько 96 метрів один від одного, тому вважає, що показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ґрунтуються на припущеннях та необґрунтовано покладені в основу постанови. Крім цього, залишено поза увагою показання свідка ОСОБА_3, який вказував, що саме він перебував за кермом, при цьому в обґрунтування суддя в постанові зазначив про перебування останнього у дружніх стосунках з ним (ОСОБА_1.), що на думку апелянта, без посилання на докази, свідчить про упереджене ставлення судді.

Водночас, вказує, що свідок ОСОБА_5 зазначив, що не пам'ятає чи регулювався знаком 5.18 напрямок руху смуги з якої здійснював поворот ОСОБА_2, та чи виконав останній вимоги п.9.4, п.9 ПДР, що не перевірено суддею під час розгляду справи, оскільки не виключає, за вказаних обставин, в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, суддя накладаючи на нього адміністративне стягнення не дотримав загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, оскільки в справі відсутні дані, що характеризуються його особу, пом'якшують чи обтяжують покарання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення потерпілого, який заперечував проти її задоволення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинених правопорушень і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, а саме порушення п.п. 2.3 б, 10.4 ПДР вчиненого ОСОБА_1, схемі ДТП, на якій зазначено напрямок руху обох учасників ДТП, місце зіткнення та розташування транспортних засобів після ДТП, яка складена в присутності обох учасників ДТП, даних огляду транспортних засобів, письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які є належними і допустимими та спростовують усі доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

До того ж аналогічні доводи ОСОБА_1 були предметом перевірки судді місцевого суду та обґрунтовано не прийняті до уваги, оскільки аналіз наявних у справі доказів доводить існування події адміністративного правопорушення та його складу в діях ОСОБА_1

Зокрема поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2, який при складанні протоколу та в суді першої та апеляційної інстанції пояснив, що 31.10.2015 року рухаючись по пр.Ак.Глушкова, 1 в м.Києві мав намір повернути вліво, проте автомобіль «Тойота» здійснив зіткнення з його авто. Після дорожньо-транспортної пригоди з автомобіля «Тойота» вийшов ОСОБА_1, який попрямував в напрямку ВДНХ. Коли він (ОСОБА_2.) наздогнав ОСОБА_1, то останній заперечував причетність до ДТП, яка відбулась та перебував в стані алкогольного сп'яніння. Приблизно через 30-40 хв. після розмови з'явився ОСОБА_3, який повідомив, що за кермом автомобіля «Тойота» був він.

Та аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_6 - пасажира з автомобіля ОСОБА_2, який під час складання протоколу та в суді першої інстанції пояснив, що після зіткнення, з автомобіля «Тойота» вийшов ОСОБА_1, який попрямував в напрямку ВДНГ. Наздогнавши з ОСОБА_2 ОСОБА_1, останній взагалі заперечував перебування в автомобілі «Тойота» та повідомив, що він прогулюється. Окрім ОСОБА_1 в машині «Тойота» нікого не було. Після їх розмови з ОСОБА_1, приблизно через 30 хв. на таксі приїхав ОСОБА_3 Після їх повернення з ВДНХ до місця події ОСОБА_1 спочатку не заперечував перебування за кермом автомобіля «Тойота», проте згодом вказав на ОСОБА_3, як на особу, що перебувала за кермом його автомобіля («Тойота»).

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Між тим обґрунтованих підстав не довіряти поясненням іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 немає.

Що стосується доводів апеляційної скарги про перебування за кермом його автомобіля «Тойота» іншої особи - ОСОБА_3, який і здійснив зіткнення з транспортним засобом «Мерседес» ОСОБА_2, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються іншими вище наведеними по справі доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6, які суддя проаналізував та дав їм належну оцінку.

Твердження апелянта, про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Мерседес», який порушив п. 9.4 ПДР, не є обґрунтованими, оскільки, саме водій ОСОБА_1 не зайняв завчасно відповідної смуги для руху свого транспортного засобу, та рухався по смузі прямо, яка передбачає рух ліворуч, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Окрім цього, суд розглядає справу у межах протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов на розгляд, тому доводи апеляційної скарги про можливість перевірки судом першої інстанції вказаних порушень іншим учасником ДТП - ОСОБА_2 не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Вказані обставини, щодо руху автомобіля «Тойота» прямо в смузі руху, що дозволяла рух лише праворуч, а також руху автомобіля «Мерседес» ліворуч в смузі яка дозволяла рух ліворуч підтвердив свідок ОСОБА_5

Отже винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена повністю.

Вище наведені докази спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова суду першої інстанції складені на припущеннях, оскільки потерпілий ОСОБА_2, та свідки ОСОБА_7, ОСОБА_5, як під час складання так і в суді першої інстанції послідовно підтвердили обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушень, зокрема потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_7, і те, що за кермом автомобіля «Тойота» в момент ДТП знаходився ОСОБА_1

Виходячи з наведених доказів в частині того, що в момент ДТП автомобілем керував «Тойота» ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано відхилив показання свідка ОСОБА_3

Додана до протоколу про адміністративне правопорушення схема ДТП на якій зафіксована дорожня обстановка після ДТП, з нанесенням місця знаходження транспортних засобів, напрямку їх руху, місця зіткнення, кількості смуг для руху в місці зіткнення та наявності знаків, які вказували на рух по смугах, яка підписана обома учасниками ДТП без будь-яких зауважень та застережень спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про не встановлення судом смуги з якої водій «Мерседеса» здійснював поворот ліворуч.

Окрім цього, також є обґрунтованим висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, а також проведеним у встановленому законом порядку тесту, згідно якого вміст алкоголю становив 1.15% проміле, стану сп'яніння не заперечував і сам ОСОБА_1

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст. 38 КУпАП, і відповідає вимогам ст. ст. 30, 33, 36 КУпАП, а саме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, який є особою молодого віку, проте грубо порушив правила користування спеціальним правом, оскільки керуючи транспортними засобом в стані алкогольного сп'яніння порушив правила дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, тому суд обґрунтовано наклав на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції вимог ст. 33 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні характеризуючи особу дані, обставини, що обтяжують та пом'якшують відповідальність, то вони не є обґрунтованими, оскільки судом не встановлено обставин, які б обтяжували чи пом'якшували відповідальність ОСОБА_1, а ним не подано характеризуючих його даних, які б вплинули на вид та розмір стягнення визначеного судом першої інстанції.

За наведеного постанова судді щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/274/2016 Категорія: 124, 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Бойко О.В.

Доповідач Худик М.П.