П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/10307/15-п

17.03.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

У складі головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Чепурній Ю.О.

за участю прокурорів Торопчина С.О. , Романова Я.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області заяву особи , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відвід судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.. 172-7 ч.1,ч.2 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В :

16.03.2016 року у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла заява від особи , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відвід судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_3, в якій вона зазначає , що при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності у вчиненні правопорушення , передбаченого ст.. 172-7 ч.1 ,ч.2 КУпАП виникли обставини , які унеможливлюють безсторонній розгляд суддею Пальчик її справи , оскільки останньою на її думку , були допущені істотні порушення прав заявника , так як суддя Пальчик О.О. постановою від 02.03.2016 року застосувала відносно неї примусовий привід у судове засідання , для застосування якого у суду не було ніяких підстав , оскільки вона належним чином повісткою не була повідомлена про час та місце розгляду справи , і факти її неявки до судового засідання відбувались з поважної причини , оскільки 14.01.2016 року вона не з,явилась до судового засідання з тих причин , що не могла укласти угоду із адвокатом , який здійснюватиме її захист під час судового провадження у справі, 29.01.2016 року вона не з,явилась до судового засідання через хворобу , 10.02.2016 року судове засідання не відбулось , так як вона перебувала у додатковій оплачуваній відпустці на період настановних занять , виконання лабораторних робіт , складання сесії у Харківському національному економічному університеті імені ОСОБА_4 , 18.02.2016 року вона не з,явилась до суду з причини перебування у службовому відрядженні у м. Харкові у зв,язку з участю в семінарі «Основні напрямки децентралізації в Україні» ,про що суду надавались підтверджуючі документи , також повідомлення її про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації не передбачено КУпАП , а судові повістки вона, як це передбачено ст.. 277 -2 КУпАП не отримувала . Заявник звертає увагу суду на те , що вона займає відповідальне службове становище заступника начальника Крюківської районної державної адміністрації Кременчуцької міської ради , і винесення відносно неї постанови про її примусовий привід до суду через органи поліції мало того , що грубо порушує ,як вона вважає, її право на особисту недоторканність , так ще й спричиняє істотну шкоду її честі та гідності , оскільки в постанові зроблено безпідставний та такий , що не відповідає фактичним обставинам, висновок про її неявку до суду без поважних причин, в той час як вона , як службова особа органу місцевого самоврядування, має демонструвати своїм виборцям повагу до закону та правопорядку. Зазначена постанова, вона вважає, наносить і істотну шкоду авторитету органу місцевого самоврядування, в якому заявник працює.

Також заявниця зазначає про те , що суддя Пальчик О.О. грубо порушила встановлений порядок прийняття справи до свого провадження . Так, у відповідності до ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах загальної юрисдикції функціонує автоматизована система документообігу суду.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

У відповідності до п. 4.12 Засад використання автоматизованої системи документообігу Автозаводського районного суду міста Кременчука, які затверджені рішенням зборів суддів Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області № 25 від 26 червня 2015 року повторний автоматизований розподіл судових справ у визначених законодавством випадках (помилково визначена спеціалізація, неправильне налаштування табеля робочих днів суддів, недопустимість повторної участі судді в розгляді судової справи, у тому числі повторної участі судді в кримінальному провадженні, якщо він брав участь в цьому ж провадженні під час досудового розслідування, відсутність допуску або дозволу до роботи з документами, що містять інформацію з обмеженим доступом, припинення повноважень (закінчення пятирічного строку призначення судді вперше, досягнення 65-річного віку)) здійснюється за письмовим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обовязки).

В матеріалах справи таке розпорядження відсутнє. Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 03 лютого 2015 року зазначене провадження щодо другого протоколу відносно заявниці було розподілене судді Г.М. Олейніковій. Будь-яких підстав для здійснення повторного розподілу зазначеного провадження ніколи не існувало.

Згідно п. 5.2 Засад раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються лише: судові справи про адміністративні правопорушення щодо особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, якщо ці справи надійшли в один день.

З наведеного убачається, що зазначене адміністративне провадження знаходиться у судді О.О. Пальчик без встановлених законодавством підстав, тобто, розглядається незаконним складом суду, що є істотним та грубим порушенням Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Знаючи про зазначені вище порушення прав заявниці як вона вважає та законодавства, яке регламентує порядок розгляду відповідної категорії справ, вона, як службова особа органу місцевого самоврядування, не могла не відреагувати на них в установленому законодавством порядку.

Так, 12 березня 2016 року заявниця звернулась до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з заявою щодо притягнення судді О.О. Пальчик до дисциплінарної відповідальності за допущені нею грубі порушення її права на особисту недоторканість та з приводу прийняття до розгляду справи з явним та грубим порушенням встановленого законом порядку, в обхід системи автоматизованого документообігу.

Крім того, 12 березня 2016 року вона звернувся до Кременчуцької місцевої прокуратури з заявою щодо відкриття кримінального провадження за фактом прийняття суддею О.О. Пальчик завідомо неправосудної постанови від 02 березня 2016 року про її примусовий привід до суду. Відповідальність за такі дії передбачена ст. 375 КК України.

Заявниця вважає , що є очевидним, що суддя, відносно якого вона звернулась до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з вимогою притягнути його до дисциплінарної відповідальності, а також до органів прокуратури щодо притягнення його і до кримінальної відповідальності, не буде в її справі неупередженим та безстороннім суддею, а буде намагатись своїм рішенням у справі помститись їй за її принципову позицію щодо необхідності неухильного дотримання закону при розгляді відповідної справи.

Заявниця просить суд відвести суддю Пальчик О..О від розгляду адміністративної справи щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.. 172-7 ч.1 та ст.. 172-7 ч.2 КУпАП та передати зазначену справу іншому судді.

Заявниця, особа , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у судове засідання не з,явилась , про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , про що свідчить телефонограма секретаря судового засідання Чепурної Ю.О. від 16.03.2016 року ( а.с. 12) , про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає розглянути її заяву у її відсутність , оскільки у судовому засіданні присутній її захисник ОСОБА_1 і діючим КУпАП не передбачений порядок розгляду клопотання про відвід судді.

Захисник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав обставини відводу , які викладені у заяві ОСОБА_2 , додатково суду пояснив , вважає , що суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука Пальчик О.О. була незаконна винесена постанова про застосування приводу до ОСОБА_2, постанова суду суперечить вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення , оскільки ОСОБА_2 з поважних причин не з,являлась у судові засідання , так як судові повістки не отримувала. Також суддя Пальчик О.О. неправомірно прийняла до свого провадження справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення , передбаченого ст.. 172-7 ч.1 КУпАП , оскільки це суперечить Засадам використання автоматизованої системи документообігу Автозаводського районного суду міста Кременчука, які затверджені рішенням зборів суддів Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області № 25 від 26 червня 2015 року, також він вважає рішення зборів суддів Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.02.2016 року незаконним про передачу справи судді Пальчик О.О. , так як це суперечить Положенню про автоматизовану систему документообігу суду, але він не заперечує що це дійсно є доцільним розгляд справ однією посадовою особою. Але саме , головне він вважає , що суддя Пальчик О.О. після написання і подання на неї скарг до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та до Кременчуцької місцевої прокуратури про притягнення до кримінальної відповідальності за винесення на його думку нею неправосудного рішення , а саме постанови про примусовий привід , не буде при розгляді справи відносно ОСОБА_2 неупередженою та безсторонньою.

Прокурор Романов Я.В. у судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_2 про відвід судді Автозаводського районного суд м.Кременчука ОСОБА_3 заперечував і пояснив , що Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.Але згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції. Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід і порядку розгляду заяви про відвід, але він з урахуванням викладеного вважає , що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і прийняття та розгляд заяви ОСОБА_2 про відвід судді за правилами, закріпленими в КПК України. Статтями 75, 76 КПК України передбачені обставини, що виключають участь судді в розгляді справи, а також встановлена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, такі обставини ОСОБА_2 в своїй заяві не були зазначені , а прийняття суддею постанов про привід особи та об,єднання справ не є обставинами , які виключають участь судді у розгляді справи . Викладені обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_2 не вмотивована, що суперечить вимогам ст. 80 ч.5 КПК України .

Прокурор Торопчин С.С. у судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_2 про відвід судді Автозаводського районного суд м.Кременчуа ОСОБА_3 заперечував і пояснив , що він підтримує ті пояснення , які надав прокурор Романов Я.В. у судовому засіданні , також доповнив , що Кодексом України про адміністративні правопорушення фактично не передбачено процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, також він вважає , що істотного порушення прав ОСОБА_2 при винесенні суддею Пальчик О.О. постанови про її примусовий привід не було , оскільки ОСОБА_2 неодноразово не з,являлась до судового засідання , про час розгляду справи була повідомлена через свого адвоката , також на ім,я міського голови м. Кременчука Автозаводським районним судом м. Кременчука надсилався лист для звернення уваги на ці факти і сприяння явки особи до судового засідання , також у судове засідання 02.03.2016 року ОСОБА_2 з,явилась самостійно , до неї не був застосований примусовий привід , також , вона як посадова особа органів місцевого самоврядування зловживала своїми процесуальними правами і не з,являлась до суду відаючи перевагу відрядженням , у які вона була направлена . Також подання скарги до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та до Кременчуцької місцевої прокуратури про притягнення до кримінальної відповідальності не є підставою для відводу судді і ніяким чином не впливає на розгляд справи відповідно до вимог закону суддею Пальчик О.О.

Суд вислухавши думку захисника , особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_1 , прокурорів Романова Я.В. , Торопчина С.С. , дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків:

У відповідності з ч.1 ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Але згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід і порядку розгляду заяви про відвід. Проте діючій Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду ( п.49 Рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Зі змісту заяви ОСОБА_2 і наданих у судовому засіданні пояснень захисником ОСОБА_1 можливо зробити висновок про те, що підставами відводу судді Пальчик О.О є незаконне прийняття постанови про примусовий привід 02.03.2016 року заявниці , ОСОБА_2, порушення передачі і об,єднання справ у одне провадження і порушення принципу безсторонності судді при розгляді справи , оскільки заявницею подані скарги до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Пальчик О.О. та до Кременчуцької місцевої прокуратури про притягнення до кримінальної відповідальності, але суд вважає , що доводи заявника та захисника фактично зводяться до незгоди з прийнятим процесуальними рішеннями у справі, постановою про застосування примусового приводу від 02.03.2016 року, між тим, даних яких свідчили про неупередженість і заінтересованість судді в розгляді справи, як в заяві так і в судовому засіданні не наведені, що відповідно до вимог вищезазначеного законодавства не є підставою для відводу судді від розгляду справи. Те, що заявник не погоджується з прийнятим процесуальним рішенням по справі і діями судді у судовому засіданні може бути предметом оскарження в апеляційній інстанції при розгляді апеляційної скарги на постанову прийняту судом по результатам розгляду справи.

Відносно того , що суддею Пальчик О.О. незаконно був прийнятий до її провадження протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.. 172-7 ч.1 КУпАП і об,єднаний в одне провадження з адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_2 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст.. 172-7 ч.2 КУпАП , як зазначає заявниця , то суд також приходить до висновку , що це не є підставою , передбаченою законодавством для відводу судді , також вищевказаний матеріал відносно ОСОБА_2 був переданий судді Пальчик О.О. відповідно до рішення №3 зборів суддів Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.02.2016 року , дане рішення ніяким органом не скасоване .

Суд також не погоджується з доводами заявника та захисника про те , що після подання скарг на дії судді Пальчик О.О. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та до Кременчуцької місцевої прокуратури про притягнення до кримінальної відповідальності, вона при розгляді справи відносно ОСОБА_2 не буде неупередженим і безстороннім суддею , оскільки визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування субєктивного та обєктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути субєктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості. Конкретизуючи субєктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді Критерієм субєктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Субєктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. Також той факт , що заявник, ОСОБА_2 вважає , що суддя Пальчик О.О. після написання на неї скарг буде мститись їй за її принципову позицію щодо необхідності неухильного дотримання закону при розгляді справи суд вважає безпідставним , так як у Рішенні Європейського суду «Нортє проти Нідерландів» (Nortier v Netherlands), 13924/88, 24 серпня 1993 року, зазначено ,що вирішальним значенням щодо принципу безсторонності судді при розгляді справи мають не субєктивні побоювання підозрюваного, хоч би які вони були зрозумілі, а те, чи його побоювання, з урахуванням конкретних обставин справи, можна вважати обєктивно виправданими . Суд вважає , що побоювання заявниці відносно того , що суддя Пальчик О.О. їй буде мститись за її принципову позицію і у зв,язку з поданням скарг на неї, суд вважає ці побоювання заявниці об,єктивно невиправданими , оскільки суддя Пальчик О.О. при прийнятті на публічну службу знала про негативні наслідки , які можуть виникнути при виконанні нею службових обов,язків. За таких обставин заявникові побоювання щодо браку безсторонності у судді при розгляді її справи суддею Пальчик О.О. не можна розглядати як обєктивно виправдані.

Відносно заяви захисника ОСОБА_1 , що у судді Олейнікової Г.М. , головуючої по справі ,із суддею Пальчик О.О. виник конфлікт інтересів , так як перша виносила постанову суду про передачу справи судді Пальчик О.О. для вирішення питання про об,єдання в одне провадження і суддя Олейнікова Г.М. повинна заявити собі самовідвід по справі , суд вважає її необґрунтованою , оскільки відповідно до Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів у діяльності суддів, який затверджено рішенням ОСОБА_1 суддів України від 4 лютого 2016 р. № 2 у ст. 2 зазначено , що таке потенційний та реальний конфлікт інтересів , потенційний інтерес це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;реальний конфлікт інтересів ? суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Ніяким чином при розгляді заяви ОСОБА_2 про відвід судді ПальчикО. О. суддя Олейнікова Г.М. не може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку , що заява ОСОБА_2 про відвід судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст.. 47 ч.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, ст.8 Конституції України, ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», суд , -

П О С ТА Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 відмовити.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя :

.