Справа № 263/622/16-п
Провадження № 3/263/103/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який не працює, мешкає за адресою: м. Маріуполь, вул. 50 років СРСР, 79-75,

за ст.130 ч.2 КпАП України,

В С Т А Н О В И Л А:

21.01.2016 р. о 01.30 год. в місті Маріуполі по вул. Урицького вул. 9 Авіадивізії ОСОБА_2, повторно протягом року, керував автомобілем Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного спяніння (сухість ротової порожнини, слабке реагування зіниць очей на світло, неадекватна поведінка). Від проведення огляду для визначення стану наркотичного спяніння та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КпАП України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 21.01.2016 р., приблизно о 01:30 годин, рухаючись по вул. Урицького, побачив, що за ним їде воєнний автомобіль, він вирішив звернути у двори, де й зупинився. Воєнний автомобіль заїхав за ним та також зупинився, освітляючи його світлом фар. З авто вийшли люди у воєнній формі та масках, почали обшукувати автомобіль, яким він керував, але нічого не знайшли. Потім з воєнного авто вийшов інспектор поліції ОСОБА_3 та запропонував йому написати відмову від медобстеження, інакше його автомобіль заберуть на евакуаторі. Також пропонував дати йому хабар. Його мати дзвонила у комендатуру повідомити про те, що сталося. Наркотичних речовин не вживав, раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП Жовтневим районним судом м. Маріуполя. На місці пригоди інших свідків, крім військових, не було. Увесь час, поки він спілкувався з воєнними та поліцейським у автомобілі, яким він керував, нікого не було. Зазначив, що він не вживає наркотичні засоби.

Допитаний у судовому засіданні працівник поліції Маріупольського відділу поліції НП ГУНП України ОСОБА_3 пояснив суду, що 21.01.2016 р. приблизно о 01:30 годин він знаходився у супроводі двох воєнних батальйону «Івано-Франківськ» та дільничного Жовтневого відділу поліції, вони побачили, що водій керував авто у нічний час без світлових приладів. Поведінка водія була неадекватна, відмовився їхати на медобстеження. Водій вів себе неадекватно, що свідчило про знаходження останнього у стані наркотичного спяніння. Також це було зрозуміло, оскільки очі були червоного кольору, було відсутнє слиновиділення. Як стало відомо пізніше, ОСОБА_2 вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Правопорушник пропонував надати інформацію про квартиру, де виготовляються наркотичні речовини. Після того, як правопорушник був зупинений і складено адміністративний протокол, йому було видано тимчасовий талон. Пояснення у протоколі писав водій особисто своєю рукою та розписався за отриманий тимчасовий талон.

З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що 21.01.2016 року в їх присутності водій ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння відмовився.

Згідно з п.27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 18, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 явними ознаками наркотичного спяніння зазначені - сухість ротової порожнини, слабке реагування зіниць очей на світло, неадекватна поведінка.

Згідно з п.4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції. Огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За наявності очевидних ознак наркотичного спяніння підстав сумніватися у необхідності в даній обстановці обстеження порушника на предмет спяніння у суду не виникає. Факт відмови від проходження медичного огляду на предмет спяніння в судовому засіданні ОСОБА_2 не спростовувався.

Крім того, після складання адміністративного протоколу ОСОБА_2 мав можливість пройти медичне освідування в міському наркологічному диспансері на підтвердження того, що він насправді не перебував у стані наркотичного спяніння, проте цього не зробив, хоча в судовому засіданні підтвердив, що йому було відомо про можливість пройти медичний огляд, але він побоявся це зробити .

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

11.04.2011 р. постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України та призначено стягнення у вигляді штрафу, зокрема, за керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, внаслідок чого при медичному огляді виявлена гостра інтоксикація через вживання каннабіноідів.

11.12.2012 р. постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України та призначено стягнення у вигляді штрафу, зокрема, за керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння і відмову в проходженні медичного огляду.

01.07.2015 р. постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України та призначено стягнення у вигляді штрафу, зокрема, за керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, внаслідок чого при медичному огляді виявлено наркотичне спяніння.

Відповідно до ч.2 ст.130 КпАП України передбачене накладення адміністративного стягнення за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних по справі доказів, вважаю, що при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівником поліції не було допущено неповноту чи необєктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Факт скоєння ОСОБА_2 вказаного правопорушення підтверджується власноруч виконаними поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями свідків.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у звязку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Заперечуючи свою провину у скоєнні даного правопорушення, ОСОБА_2 намагається уникнути таким чином відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, схильний до вчинення правопорушень у сфері дорожнього руху, що свідчить про нехтування ним законів України і правил дорожнього руху, а також про стійку протиправну поведінку.

Суд вважає, що попередні стягнення не дали належного виховного і попереджувального впливу, що дає підстави вважати, що продовження ОСОБА_2 в подальшому керування транспортними засобами не запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень, створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху і може призвести до невідворотних наслідків. Враховуючи велику суспільну небезпеку через керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, суд не бере до уваги посилання ОСОБА_2 про те, що водійське посвідчення йому необхідне для заробітку, оскільки ризики невідворотних наслідків керування у нетверезому вигляді більш вагомі у даному випадку, що являє небезпеку як для пішоходів (у тому числі і дітей), так і для інших учасників дорожнього руху.

На виконання вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_2 скоїв правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, з урахуванням особи правопорушника, обставин даної справи, в тому числі обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність, вбачаю в його діях склад адміністративного правопорушення і вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки інші види адміністративного стягнення не забезпечать мети адміністративного стягнення у відповідності зі ст.23 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись 23,33, ст.130 ч.2, 252, 284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилученням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 275,60 грн.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя: Є.С. Ікорська

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці