Справа №449/274/16-п
Перемишлянський районний суд Львівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 м.Перемишляни

Суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Савчак А.В., за участю секретаря Подусівської Л.В., та прокурора Золочівської місцевої прокуратури ОСОБА_1

розглянувши матеріли, що надійшли від Золочівської місцевої прокуратури

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

депутата шостого демократичного скликання Бібрської міської ради,

за ч. 1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, будучи депутатом шостого демократичного скликання Бібрської міської ради Львівської області та субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, 2 ст.172-2 КУпАП, яке виразилось у розгляді ОСОБА_2 власної заяви про виділення останньому земельної ділянки для будівництва та обслуговування господарських будівель та надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,10га у м.Бібрка вул..С.Бандери,5 та голосуванні за прийняття рішення №1339 «Про надання дозволу гр.ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в м.Бібрка», під час проведення сесії Бібрської міської ради 11.09.2015р.

В суді ОСОБА_2 вину визнав, у скоєному розкаявся та пояснив, що не знав, що перед початком сесії потрібно було повідомити про конфлікт інтересів.

Прокурор Золочівської місцевої прокуратури викладені у протоколі обставини підтримав та вважає, що зібраними по справі доказами вина ОСОБА_2 доведена , тому на нього слід накласти стягнення у вигляді штрафу.

Винність ОСОБА_2 підтверджується відомостями, що містяться у протоколі про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією № 1 від 03.03.2016 року, рішенням №1339 від 11.09.2015 року Бібрської міської ради, протоколом ХХ сесії шостого демократичного скликання Бібрської міської ради від 11.09.2015 року, поясненнями та іншими матеріалами справи.

Стаття 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту. Крім цього, згідно примітки 2 до цієї статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

ОСОБА_2 як депутат Бібрської міської ради, користується правами, виконує обов'язки та дії, передбачені ст.ст.18,19,20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Робота міської ради проводиться сесійно, у відповідності до ст.ст.46,47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У відповідності з п. 11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Оскільки ОСОБА_2 будучи депутатом Бібрської міської ради, під час прийняття рішення №1339 від 11.09.2015 року не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

При визначенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що помякшують і обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Застосування вказаного адміністративного стягнення буде достатнім для виховання і запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа, вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Керуючись ст. 36, 40-1, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста (100) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700.00 грн.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400грн. 00 коп.) в дохід держави.

На підставі ст.36 КпАП України накласти на ОСОБА_2 остаточне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот (200) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400грн. 00 коп.) .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміри мінімальної заробітної плати -275.60грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, чи внесено протест прокурора протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Суддя: Савчак Андрій Володимирович