Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа №33/781/43/16 Доповідач в суді І інстанції: Бойко М.П.
Категорія: ч. 2 ст. 172-7 КУпАП Доповідач в суді ІІ інстанції: Лещенко Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2016 року. Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Лещенко Р.М., за участі прокурора Гуземи О.А., та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області Поліщука С.О. на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженець с. Червоне Озеро Долинського району Кіровоградської області, проживаючий в АДРЕСА_1 працюючий на посаді Маловодянського сільського голови,

звільнений від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Також, цією постановою закрито провадження відносно останнього.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду ОСОБА_3, працюючи на посаді Маловодянського сільського голови, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування, тобто у відповідності до пп. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» - є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, у порушення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» 05.03., 22.06., 18.08 та 18.12.2015 року, реалізуючи повноваження сільського голови розглядав питання, приймав управлінські рішення з приводу нарахування премії працівникам Маловодянського СБК, у т.ч. ОСОБА_5, яка є його дружиною та відповідно членом його сім'ї, що підтверджується довідкою Маловодянської сільської ради від 24.12.2015 року, № 1470 та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.51), чим порушив вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", вчинивши тим самим адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2016 року ОСОБА_3 звільнений від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Також, цією ж постановою закрито провадження відносно останнього.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки ним не повідомлялось про наявність конфлікту інтересів та виносилися розпорядження щодо преміювання працівників Маловодянського СБК, в т.ч. і його дружини ОСОБА_5 В той же час, зазначені дії не спричинили істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян, іншим цінностям, що охороняються законом. Враховуючи позитивні характеристики ОСОБА_3, тривалий час перебування його на посаді Маловодянського сільського голови, останнє призначення згідно рішення від 11.11.2015 року, № 1 «Про визнання повноважень Маловодянського сільського голови», його дії щодо повідомлення про конфлікт інтересів при вирішенні питань, що стосувались безпосередньо його особи ( довідка від 24.12.2015 року, № 30/01-26 ) (а.с.43), наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та з урахуванням обставин скоєного правопорушення, визнав зазначене правопорушення малозначним та вирішив справу відповідно до ст. 22 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі прокурор Долинського відділу Олександрійського місцевої прокуратури Кіровоградської області Поліщук С.О. просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП та, враховуючи ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції у своїй постанові чітко не зазначив та не конкретизував по яким ознакам адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, визнано малозначним. Крім того, судом не взято до уваги, що за своєю правовою конструкцією склад правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, є формальним і не передбачає настання жодних суспільно-небезпечних наслідків, а тому посилання суду на відсутність істотної шкоди інтересам суспільства жодним чином не зменшує суспільної небезпечності вчиненого корупційного правопорушення. Посилання суду на позитивну характеристику за місцем роботи, тривалий час роботи на посаді Маловодянського сільського голови, наявність на утриманні неповнолітніх дітей може були визнано лише як пом'якшуюча обставина. Разом з тим, судом не надано жодної оцінки тому факту, що ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав свою вину, не покаявся, що може свідчити про небажання особи стати на шлях виправлення.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вислухавши ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, так як відповідальність за даною статтею настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії № 2/16 від 22.01.2016 року (а.с. 1-6), поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 12,13), поясненнями ОСОБА_5 (а.с. 14), розпорядженням сільського голови ОСОБА_3 від 05.03.2015 року № 24 "Про преміювання" (а.с. 15), розпорядженням сільського голови ОСОБА_3 від 22.06.2015 року № 99 "Про преміювання" (а.с. 16), розпорядженням сільського голови ОСОБА_3 від 18.08.2015 року № 124 "Про преміювання працівників Маловодянського СБК" (а.с. 17), розпорядженням сільського голови ОСОБА_3 від 18.12.2015 року № 212 "Про преміювання працівників Маловодянської сільскої ради за грудень 2015 року" (а.с. 18), копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.51), згідно яких встановлено, що ним 05.03., 22.06., 18.08 та 18.12.2015 року, реалізуючи повноваження сільського голови розглядав питання, приймав управлінські рішення з приводу нарахування премії ОСОБА_5, яка є його дружиною.

Однак, застосовуючи до ОСОБА_3 вимоги ст. 22 КУпАП суддя районного суду належним чином не мотивував малозначність правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, та у своїй постанові чітко не конкретизував по яким ознакам дане адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 визнане малозначним.

Крім того суд першої інстанції також не врахував те, що за своєю правовою конструкцією склад правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, є формальним і не передбачає настання жодних суспільно-небезпечних наслідків. А тому посилання місцевого суду на відсутність істотної шкоди інтересам суспільства жодним чином не зменшує суспільної небезпечності вчиненого корупційного правопорушення.

При цьому неможливо не погодитися з апеляційними твердженнями прокурора про те, що позитивна характеристика ОСОБА_3 за місцем роботи, який тривалий час працював на посаді Маловодянського сільського голови, та наявність у нього двох неповнолітніх дітей може бути визнані лише як обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Тому, за вказаних обставин постанова Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2016 року, якою ОСОБА_3 звільнений від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрито провадження відносно нього, підлягає скасуванню, з постановленням по справі нової постанови, якою ОСОБА_3 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, та з урахуванням обставин, що пом'якшують відповідальність - позитивної характеристики з місця роботи та наявності двох неповнолітніх дітей, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_3 також слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Кіровоградської області

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Долинського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області Поліщука С.О. задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від

23 лютого 2016 року, якою ОСОБА_3 звільнений від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, та закрито провадження відносно нього, скасувати.

ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, та, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на його адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Лещенко Р.М.