Справа № 219/3169/16-п
Провадження № 3/219/1043/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2016 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Чопик О.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 Іcмаіла огли, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2 Республіки, азербайджанця, який не працює, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, має посвідку на постійне проживання на території України серії ІН №013031, видану 13 лютого 2013 року, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24 березня 2016 року, ОСОБА_1 23 березня 2016 року в районі с.Майорськ Бахмутського району Донецької області на автомобілі марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював перевезення товарно-матеріальних цінностей до міста Горлівки Донецької області, а саме мяса яловичого вагою 3 000 кг, на загальну суму 50 000 грн., транспортування мяса здійснював до тимчасово непідконтрольної території України, в обїзд офіційних пунктів пропуску, без дозвільних документів, з метою подальшої реалізації мешканцям населених пунктів, розташованих вздовж лінії розмежування Донецької області, з метою отримання прибутку, чим порушив п.8.10 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів через лінію розмежування у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом СБУ від 12 червня 2015 року №415ог.

ОСОБА_1 надав пояснення про те, що він дійсно був затриманий в районі с.Майорськ Бахмутського району Донецької області, але зазначив, що він займається волонтерською діяльністю і хотів вказане мясо віддати безкоштовно мешканцям на непідконтрольній території Україні. Насправді, він перевозив 2 000 кг мяса, загальною вартістю 50 000 грн.; товар вилучений не був. Стверджує, що раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався.

Обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Так, ОСОБА_3 України від 17 липня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції» Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено ст.204-3, якою встановлено відповідальність за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції. Також згідно із цим ОСОБА_3 України «Про боротьбу з тероризмом» доповнено новою ст.14-1 «Порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», відповідно до якої переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції здійснюється в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням Служби безпеки України. Особи, винні у порушенні порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.2 Перехідних Положень ОСОБА_3 від 17 липня 2015 року Кабінет Міністрів України протягом 14 днів після опублікування цього ОСОБА_3 затверджує порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Проте на сьогодні зазначене не виконано. Враховую також те, що відсутні положення законодавства щодо можливості застосування до таких правовідносин Тимчасового порядку контролю за переміщення осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12 червня 2015 року №415ог, з наступними змінами.

Посадова особа, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається, посилається на порушення саме цього Тимчасового порядку.

Особливу увагу звертаю на те, що у рішенні «Веренцов проти України» від 11 квітня 2013 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «закон» несе якісні вимоги, включно із тими, що стосуються доступності та передбачуваності (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France), п. 29, Reports of Judgments and Decisions 1996-V; вищенаведені рішення у справах «Коеме та інші проти Бельгії» (<...>), п. 145, та рішення від 7 лютого 2002 року у справі «Е.К. проти Туреччини» (Е.К. v. Turkey), заява № 28496/95, п. 51). Ці якісні вимоги повинні бути дотримані як у розрізі визначення правопорушення, так і покарання, яке це правопорушення тягне за собою (див. вищенаведене рішення у справі «Ашур проти Франції» (Achour v. France) [ВП], п. 41). Особа повинна знати із тексту відповідного положення та, у разі необхідності, за допомогою його тлумачення судами, які дії та бездіяльність призводять до кримінальної відповідальності та яке покарання буде призначено за дію та/або бездіяльність, про яку йдеться (див., серед багатьох інших джерел, вищенаведене рішення у справі «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France), п. 29). Більш того, закон відповідатиме вимозі «передбачуваності», навіть якщо особа має звернутися за відповідною юридичною консультацією для того, щоб оцінити, у тій мірі, що є розумною за цих обставин, наслідки, до яких може призвести ця дія (див., серед багатьох інших джерел, вищенаведені рішення у справах «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France), п. 35, та «Ашур проти Франції» (Achour v. France) [ВП], п. 54).

У справі «Веренцов проти України» за відсутності чіткого та передбачуваного законодавства, що визначає правила проведення мирних демонстрацій, Європейський суд з прав людини вирішив, що покарання заявника за порушення неіснуючого порядку було несумісним зі статтею 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. Також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, відсутність передбачуваного, чіткого та доступного порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, затвердженого, як це передбачено ОСОБА_3 України від 17 липня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», Кабінетом Міністрів України, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року №2-рп/2015, суддя

п о с т а н о в и л а :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Ісмаіла огли за ч.1 ст.204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Чопик О.П.