АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль С.М.

за участю осіб, яких визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року,

В с т а н о в и в:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі щодо них закрито у зв»язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 25 лютого 2015 року об 11 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Полярній, 20-Д в м. Києві, під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, виїжджаючи на дорогу з місця стоянки у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об»єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об»їзду перешкоди, не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 (б), 10.2, 12.3 ПДР України.

25 лютого 2015 року об 11 год. 40 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вул. Полярній, 20-Д в м. Києві, коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена правилами дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю, який наближався з права, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.11 ПДР України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, просить постанову суду в частині визнання його винним скасувати. Посилається на те, що постанова суду є незаконною, а висновки суду викладені в постанові, не відповідають обставинам справи, оскільки судом необ»єктивно з»ясовані обставини справи та при її постановленні були порушені норми матеріального права. Вказує, що у даному випадку, він не порушував п.п. 2.3 (б), 10.2, 12.3 ПДР України, оскільки ДТП відбулося на прилеглій території торгівельного центру, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався у протилежному йому напрямку ігноруючи розмітку, при цьому швидкість руху не була зафіксована жодним зі спецприладів.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за викладених у постанові обставин, є правильним та відповідає представленим у справі доказам. Такий висновок підтверджується даними, що містяться у протоколах про адміністративні правопорушення, схемі ДТП, яка складена уповноваженими особами та підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2А без зауважень, фотознімках з місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозапису та поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням наявних в матеріалах справи письмових пояснень учасників ДТП - ОСОБА_1. і ОСОБА_2, та їх пояснень, які були надані ними під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, з урахуванням даних, які зафіксовані на схемі дорожньо-транспортної пригоди та наявних у матеріалах фотознімків ДТП та відеозапису, з метою повного та всебічного з»ясування обставин ДТП, судом апеляційної інстанції було призначено у справі автотехнічну експертизу.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 22496/15-52 від 29.02.2016 року під час проведення дослідження встановлено наступне, що: в даній дорожній обстановці водію автомобіля «Тойота» ОСОБА_1, з технічної точки зору, слід було діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3д) 10.2. ПДР.; В умовах досліджуваної пригоди в діях водія автомобіля «Тойота» містяться невідповідності вимогам п.п. 2.3д) 10.2. ПДР. Технічна можливість уникнення зіткнення для водія ОСОБА_1 полягала у дотриманні ним зазначених пунктів ПДР. В даному випадку технічною причиною виникнення даної ДТП є невідповідність дій обох водіїв Правилам дорожнього руху України (а.с.118-122).

При проведенні зазначеної експертизи були додержані вимоги законодавства, та обставин, які бвиключали участь експерта у справі та ставили під сумнів його компетентність не встановлено. Експертний висновок обґрунтований, не містить суперечностей та узгоджений з наявними в матеріалах справиданими.Достатність поданих експертові об»єктів дослідження не викликає сумнівів.

Правових підстав визнавати зазначений висновок експерта недійсним, при апеляційному розгляді встановлено не було.

Докази щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінюються судом та ґрунтуються на всебічному, повному та об»єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності.

З урахуванням наявних в матеріалах адміністративної справи пояснень учасників ДТП, даних схеми ДТП, фотознімків з місця дорожньо-транспортної пригоди та відеозапису, даних висновку автотехнічної експертизи № 22496/15-52 від 29.02.2016 року, характеру та локалізації виявлених пошкоджень на автомобілях «Тойота» та «БМВ», приймаючи до уваги місце зіткнення та розташування автомобілів після дорожньо-транспортної події слідує, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в даній дорожній обстановці йому необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3.д),10.2. ПДР України.

За таких обставин, враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення сукупністю наявних у справі доказів, висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

При розгляді справи, суддею місцевого суду були повно, всебічно та об»єктивно з»ясовані всі обставини справи та дана їм належна оцінка, а тому доводи та підстави, за яких ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Переконливих доказів, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки судді в постанові про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, щодо його невинуватості у скоєному правопорушенні, у апеляційній скарзі наведено не було та відповідних додаткових доказів при розгляді справи в апеляційній інстанції, не було надано.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року, якою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі щодо них закрито у зв»язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва С.М. Коваль