Справа №125/458/16-п
Провадження №3/125/197/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року суддя Барського районного суду Вінницької області Єрмічова В.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, яка народилася 04 квітня 1982 року в с.Підлісний Ялтушків Барського району Вінницької області, зареєстрована та проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, зі слів - не працююча, за ч.1 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Барського районного суду Вінницької області від Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області надійшов протокол щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України, де зазначено, що 05 лютого 2016 року остання позбавила житла свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме, вигнала його з будинку, що розташований по вулиці Чкалова, б.10 в м.Бар Вінницької області, де вони разом проживають, чим вчинила насильство в сім'ї.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, останній почав проживати окремо, а вона залишилась проживати разом із їхнім неповнолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в домоволодінні, що розташоване по вулиці Чкалова, б.10 в м.Бар Вінницької області. 04 березня 2016 року в обідню пору син поїхав в с.Кориченці Деражнянського району Хмельницької області до батьків її колишнього чоловіка ОСОБА_3, хоча вона йому заборонила, оскільки син приділяє навчанню не достатньо часу, та їздить в село, щоб ввечері піти в місцевий Будинок культури розважитися без нагляду дорослих, оскільки батьки чоловіка цього не можуть забезпечити. Останнім часом син прислухався лише до порад свого батька ОСОБА_3, який йому ні в чому не перечить, тому поведінка сина почала виходити з-під її контролю. Це спонукало її піти на такий крок, а саме надати можливість ОСОБА_3 виховувати свого сина самостійно, оскільки вона не погоджується з його методами виховання, а тому вирішила частину речей сина віднести додому до ОСОБА_3, оскільки син мав бажання проживати разом із батьком. Наступного дня, син повернувся додому з своїм батьком ОСОБА_3, однак вони не заходили в будинок, та перебуваючи на вулиці викликали поліцію. Вона не мала та не має наміру позбавляти сина житла, одягу інше. Вжиті нею заходи є наслідком спірних питань щодо виховання їх сина, які виникли між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_3 Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, за який її притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому просить провадження у даній справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, її сина ОСОБА_2, який підтвердив, що ОСОБА_1 не позбавляла його житла, одягу інше, свідка ОСОБА_3, який не погодився з методами виховання ОСОБА_1 їх сина ОСОБА_2, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до такого висновку.

Згідно з ст.10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-3 КпАП України, тобто вчинення насильства в сім'ї, що передбачає умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Згідно з п.1 ч.3 ст.247 КПАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України, а саме його суб'єктивна сторона, оскільки відсутні її ознаки: вина, мотив і мета, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, у вчиненні вказаного правопорушення, слід закрити через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.10, ч.1 ст.173-2, п.1 ст.247 п.1, п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України, закрити через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: