Справа № 222/347/16-п
Провадження № 3/222/238/2016 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., розглянувши матеріали які надійшли з Володарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, пр-т. БудівельниківАДРЕСА_1

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 24.02.2016 року о 00-40 год. на а/ш Богатир ОСОБА_2 Володарське 112 км керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21061, держномер 411-43 ЕА, з наявними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, невиразна мова, хитка хода). Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, а саме продуття алкотестеру «Драгер» та про слідування для медичного огляду у Володарській ЦРЛ відмовився в присутності свідків та на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 24.02.2016 року приблизно о 00-40 год., він, керуючи автомобілем ВАЗ-21061, держномер 411-43 ЕА, який належить його вітчиму, разом із своїм другом їхали додому в с. Малоянисоль. На трасі його зупинили невідомі особи у військовій формі та між ними розпочався словесний конфлікт внаслідок, чого його було доставлено до Володарського відділу поліції. У відділі поліції, інспектор, в присутності осіб у військовій формі запропонував йому пройти медогляд в Володарській ЦРЛ для встановлення факту спяніння, на що він відмовився, оскільки поспішав, та на нього склали адмінпротокол за ст. 130 ч.1 КУпАП, який він добровільно підписав та надав в ньому особисті пояснення по суті порушення. Також пояснив, що вину за ч.1 ст. 130 КУпАП він не визнає, з протоколом незгодний, оскільки був тверезий, вживав алкоголь не 24 лютого, а 23 лютого, свідки зазначені у протоколі під час його складання не були присутні. Чи пропонували йому співробітники поліції, на місці, з метою встановлення факту спяніння продути алкотестер «Драйгер» не памятає. Крім цього повідомив, що він офіційно не працює, заробляє водієм автокрану за наймом та отримує приблизно 2000 грн. щомісяця, проживає у цивільному шлюбі з жінкою та спільною дитиною ІНФОРМАЦІЯ_5, автомобіль вітчима він використовує за його дозволом в особистих цілях, а саме їздить за покупками харчування.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, з огляду на наступне.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.02.2016р., рапортом командира взводу БП СПОП «Шторм» ГУНП в Одеській області від 24.02.2016 р., рапортом чергового Володарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області від 24.02.2016р. та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 973520 від 24.02.2016 року, складеного інспектором Володарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області з участю свідків, ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності, по суті порушення» зазначив, що 23.02.2016 року він випив одну пляшку пива 0,5 л та відмовляється їхати до лікарні.

Відповідно до рапорту командира взводу БП СПОП «Шторм» ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_5, останній доповів, що 24.02.2016 року о 00-40 год., при патрулюванні с. Новоянисоль та прилеглої території, нарядом був зупинений автомобіль ВАЗ-2106, держномер 411-43 ЕА, під керуванням ОСОБА_1, який знаходився в стані алкогольного спяніння, т.я. від нього був сильний запах алкоголю, невиразна мова, нечітка хода. В звязку з тим, що ОСОБА_1 поводив себе неадекватно він визвав наряд поліції та останнього було передано працівникам поліції Володарського відділення. Як пояснив ОСОБА_1 він вживав алкоголь в м. Маріуполі і готовий нести відповідальність за те, що керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Згідно рапорту чергового Володарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 від 24.02.2016 року, до чергової частини Володарського ВП по телефону надійшло повідомлення від майора поліції ОСОБА_5 (спецпідрозділ «Шторм») про те, що ними в ході відпрацювання в с. Новоянисоль Володарського району був зупинений автомобіль ВАЗ-2106, під керуванням ОСОБА_1, який знаходився у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до доданих до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 24.02.2016 року, 24.02.2016 року о 01-20 год. вони на своєму автомобілі їхали по вул. Леніна в смт. Володарське, біля відділення поліції були зупинені та запрошені в якості свідків у відділ поліції. В їх присутності ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції продути алкотестер «Драгер», а також проїхати до Володарської ЦРЛ для встановлення ступеню алкогольного спяніння відповів відмовою. Факт керування автомобілем ВАЗ-2106, держномер 411-43 ЕА, ОСОБА_1 не заперечував.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, враховуючи що ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, т.б. порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вважаю, що його слід визнати винним в вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню в межах встановлених санкцією цієї статті у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів.

Визнаючи ОСОБА_1 винною особою у вчиненні адмінправопорушення, суддею не приймаються до уваги його доводи з приводу того, що він був тверезий та при складанні протоколу свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були відсутні, оскільки в даному випадку не має значення в якому стані він знаходився, а має значення тільки зафіксований факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, а факт відсутності свідків спростовується їх особистими підписами у протоколі та письмовими поясненнями, які додаються до протоколу.

Крім цього необхідно зазначити, що призначаючи порушнику ОСОБА_1 міру стягнення відповідно до положень статей 33, 34 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя враховує обставини справи, характер вчиненого ним правопорушення та дані про його особу.

Порушник має на утриманні малолітню дитину, яку він відповідно до закону зобовязаний забезпечувати, є працездатною особою, офіційно не працює, стабільного доходу не має, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, а тому сплатити штраф на користь держави, розмір, якого, навіть мінімальний, є для нього значною сумою (3400 грн.), він позбавлений можливості, в звязку з чим покарання у виді штрафу призначати порушнику вочевидь недоцільно.

Також, автомобіль порушнику не належить, він його використовує за згодою вітчима і тільки у власних потребах, як зазначено самим порушником для перевезення продуктів харчування, доказів про те, що ОСОБА_1 по найму працює водієм крану і отримує саме від такої діяльності дохід, останнім, судді не надано, що свідчить про незалежність наявності у нього у користуванні транспортного засобу і наданого права на керування транспортними засобами від джерела його доходів та отримання прибутку для забезпечення і утримання, як себе так і своєї сімї, а тому навіть враховуючи, що він до адмінвідповідальності притягується вперше, вважаю, що стягнення саме у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів в даному випадку, є доцільним, достатнім та справедливим для його виправлення, а також попередження вчинення нових аналогічних правопорушень.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КпАП України, враховуючи, що суддею винесено постанову про призначення адміністративного стягнення, а тому з особи, якій призначено таке стягнення необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 221, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 /двісті сімдесят пять/ гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Є.О. Подліпенець.