АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/1423/16-п Суддя 1-ї інстанції: Бабенко Ю.П.
Провадження № 33/790/186/16
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року суддя Апеляційного суду Харківської області Цілюрик В.П., за участю особи, у відношення якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Суддя суду першої інстанції вважав встановленим, що 29.01.2016 року, близько о 06.00 годині, ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота Камрі», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Плитковій, буд. 2 у м. Харкові у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України. Посилаючись на відсутність пом'якшуючих відповідальність обставин, суддя вважав за доцільне застосувати такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Не погоджуючись з рішенням судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року змінити в частині накладеного стягнення, замінивши позбавлення права керування транспортними засобами на штраф у розмірі 3400 гривень, зазначивши, що накладене адміністративне стягнення не відповідає обставинам справи. Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували місце роботи, характеристику особи, сімейний стан. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено про відсутність обставин, які б пом'якшували відповідальність, однак, ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, про що зазначав у протоколі про адміністративне правопорушення та у суді, як стверджує апелянт. Стверджує, що вперше притягається до адміністративної відповідальності, одружений, має малолітню дитину, яка разом з дружиною перебуває на його утриманні, неофіційно працює на будівництві та займається приватними перевезеннями, автомобіль використовує для роботи та для забезпечення побутових потреб родини, у зв'язку із чим позбавлення права керування транспортними засобами ставить родину у скрутне становище.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 887915 від 29.01.2016 року, у цей день року, близько о 06.00 годині, ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота Камрі», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею районного суду встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 887915 від 29.01.2016 року, даними приладу «Драгер», відповідно до якого рівень алкоголю становить 0,99 %0, поясненнями свідків та ОСОБА_1, що не оспорюється і самим апелянтом, тому апеляційний суд не дає оцінку доведеності вини останнього.

ОСОБА_1 стверджує, що суддею при обранні виду адміністративного стягнення, не враховано його щире розкаяння у вчиненому.

Апеляційним судом були допитані у якості свідків ОСОБА_2, яка була залучена як свідок при тестуванні працівниками поліції ОСОБА_1 на предмет перебування його у стані алкогольного сп'яніння, та ОСОБА_3, який викликався ОСОБА_1 для транспортування його автомобіля. Обидва свідка зазначили, що ОСОБА_1 одразу визнавав свою вину у тому, що керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння і щиро каявся у цьому. Таким чином апеляційний суд вважає, що в постанові судді від 22.02.2016 року відсутні об'єктивні дані, які б спростовували твердження апелянта про його щире розкаяння.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 також підтвердив цю обставину, що розцінюється апеляційним судом як обставина, що пом'якшує його відповідальність відповідно до вимог ст. 34 КУпАП.

Крім того, апелянтом апеляційному суду надані характеристики, відповідно до яких ОСОБА_1 характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за якими доглядає його дружина, яка не працює. Суд приймає до уваги, що зі слів апелянта позбавлення права керування транспортними засобами ставить його родину у скрутне становище, оскільки автомобіль використовується ним як у сімейно-побутових так і у робочих цілях, будучи засобом заробітку (зі слів апелянта він підробляє приватними перевезеннями). ОСОБА_1 зазначив, що має змогу сплатити штраф. Враховуючи викладене, наявність обставини, що пом'якшує відповідальність, приймаючи до уваги кількісні показники приладу «Драгер», суд вважає можливим змінити постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року в частині накладеного адміністративного стягнення, замінивши позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік на штраф, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_1 - змінити.

Речення перше абзацу 3 мотивувальної частини постанови від 22.04.2016 року викласти в такій редакції - «Суд враховує щире розкаяння ОСОБА_1 як обставину, що пом'якшує його відповідальність».

Пункт 1 резолютивної частини постанови від 22.02.2016 року викласти у такій редакції - «Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень. В іншій частині постанову від 22 лютого 2016 року залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик