Справа №: 343/450/16-п
Провадження №: 3/0343/64/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Андрусіва І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого на посаді директора ТзОВ фірми «Долина-Сервіс», в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1ст.41, ч.2 ст.188-1 КУпАП України ,-

ВС Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №09-10-0030/35 від 12.02.2016 року допустив порушення вимог законодавства про працю України, а саме:

- частини п»ятої статті 79 Кодекс законів про працю України: власник або уповноважений ним орган письмово не повідомляє працівників про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні.

Так було надано відпустки :

ОСОБА_2, бухгалтеру, з 04 грудня 2015 року, терміном на 24 календарні дні, ОСОБА_3, чистильникові димоходів, з 15 грудня 2015 року, терміном на 14 календарних дні, але при цьому їх не було письмово повідомлено за два тижні до початок відпуст ки.

Аналогічні порушення допущені при наданні відпусток іншим працівникам;

- частини 8 статті 79 Кодексу законів про працю: відкликання із щорічної відпустки здійснюється без згоди працівника.

Так відповідно до наказу по підприємству від 14 вересня 2015 року за № 100 -К було відкликано з відпустки ОСОБА_4, виконроба, ( наказ на надання відпустки від 31 серпня 2015 року за № 93 К) без попереднього погодження з працівником;

- статті 105 Кодексу законів про працю: за суміщення професій (посад), виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника доплата не проводиться.

Так в період з 23 листопада по 23 грудня 2015 року ОСОБА_4, яка працює на посаді виконроба підприємства, виконувала обов»язки керівника підприємства, але при цьому виплата різниці між її посадовим окладом і окладом працівника, якого вона заміщає, не проводилась. Посадовою інструкцією ОСОБА_4 не передбачено виконання обов»язків керівника підприємства на час його відсутності.

- частини першої та другої статті 115 Кодексу законів про працю, частини першої статті 24 Закон України «Про оплату праці»: виплата заробітної плати проводиться не менше двох разів на місяць, але через проміж часу, що перевищує 16 календарних днів та пізніше семи днів після закінчення періоду, який здійснюється виплата.

Так заробітна плата за 2-гу половину жовтня 2015 року 10 працівникам підприємства виплачена 11 листопада 2015 року, тобто пізніше семи днів після закінчення періоду, з який здійснюється виплата. Заробітна плата за другу половину грудня виплачена 31 грудня 2015 року, за першу половину січня 2016 року - 25 січня 2016 року, через проміжок часу, який перевищує її календарних днів.

Окрім наведеного, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №09-10-0030/36 від 12.02.2016 року ОСОБА_1 допустив порушення чинного законодавства України про зайнятість та прцевлаштування інвалідів, зокрема:

- в порушення вимог частин 1, 2 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності в Україні» - посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу та звільняти з роботи, не виконано нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 4 % середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця за рік.

Так, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ТзОВ фірма «Долина-Сервіс» за 2015 рік становить 27 осіб (при розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення). Відповідно, норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів становить 1 робоче місце, однак, посадовою особою ТзОВ фірма «Долина- Сервіс» виконання нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів не забезпечено: в 2015 році середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 0 осіб, так як ОСОБА_5, інвалід З групи, звільнена з роботи 27 лютого 2015 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав частково та вважає, що за своєю суттю вони є незначними. Погоджується, що підприємство не повідомляло працівників про про дату відпусток, оскільки підприємство працює в сфері надання ЖК послуг, що залежить від тарифу та фінансування зі сторони держави. В зв"язку з тим, що підприємство не має можливості прийняти на роботу додаткових осіб для заміщення відсутніх працівників, відпустки надавались за попереднім узгодженням з працівником з метою недопущення зриву нормальної роботи підприємства. Відкликання працівника з щорічної відпустки відбуваються по виробничій необхідності. Даний працівник був проінформований про таке відкликання. Доплата за суміщення посади не відбувалася, оскільки директор, перебуваючи у відпустці, за для нормальної роботи підприємства, продовжував виконувати свої обов"язки. Несвоєчасна виплата заробітної плати допускалась виключно по причині наявної заборгованості (фінансової) з боку держави та споживачів, так як за відсутності обігових коштів не можливо здійснювати своєчасні платежі.

З приводу працевлаштування інвалідів зазначив, що відповідно до чисельності штатних працівників до 27 лютого 2015 року на підприємстві прцювала ОСОБА_5, інвалід 3 групи. Після її звільнення, він, як керівник, систематично звертається в Долинський центр зайнятості з потребою направити для працевлаштування інвалідів. Після розмови з людиною (інвалідом), яка направлялась центром зайнятості для працевлаштування, вона з різних причин відмовлялась від такого працевлаштування, що спричиняло труднощі у виконанні ч.1, 2 ст. 19 ЗУ "Про основи соціальної політики", а тому вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 188-1 КУпАП не визнає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП, визнав, його винуватість в судовому засіданні також доведена матерiалами адмiністративної справи: даними протоколу№09-10-0030/35 про адміністративне правопорушення від 12.02.2016 року; даними акту перевірки додержання суб"єктом господарювання законодавства про правцю та загальнообов"язкове державне соціальне страхування № 09-10-0030/39 від 09-12.02.2016 року; даними пояснення до протоколу № 09-10-0030/35 від 12.02.2016 року.

А тому, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч.1 ст.41 КУпАП, оскiльки він допустив порушення вимог законодавства Україну про працю.

Суд, враховуючи характер правопорушення, особу правопорушника, те, що директором ТзОВ фірма "Долина-Сервіс" усунуті всі порушення вимог законодавства про працю, виявлені перевіркою, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, в межах санкції ч.1 ст. 41 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст.188-1 КУпАП, підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб'єктом правопорушення, всіх обов'язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 188-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у невиконанні посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

З даних матеріалів адміністративної справи вбачається про те, що ТзОВ фірма "Долина-Сервіс" в особі його керівника ОСОБА_1 зверталась в Долинський районний центр зайнятості з інформацією про попит на робочу силу (вакансії) форма 3-ПН від 02.04.2015 року, однак згідно відповіді Долинського РЦЗ на вакансію за професією чистильщик особам з обмеженими можливостями, які перебувають у них на обліку, у індивідуальній програмі за їхнім станом здоров"я не було зазначено, що вони можуть виконувати роботи по даній професії, а тому робота по вказаній вакансії їм не пропонувалась. Про те, що такі звернення про працевлаштування інвалідів були неодноразово свідчать і дані, викладені у листі Долинського центру зайнятості від 22.03.2016 року №496-05/21-16 та додатковій інформації до вказаного листа від 05.04.2016 року за №602-05/21-16.

Таким чином, належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-2 КУпАП, під час розгляду справи не здобуто.

Виходячи з конституційного принципу презумпції, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, справедливістю і правосвідомістю, приходить до висновку, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а саме недоведеності вини ОСОБА_1 у вчинення вказаного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 247, 283, 284, КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510, 00 гривень.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст 188-1 КУпАП - закрити в звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 275,60 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: