Справа № 369/2086/16-п
Провадження № 3/369/676/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Гришко О.М., за участю секретаря Стрілецької К.І., прокурора Звягінцевої М.О.,особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з пп. 8 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» № 3206-VI від 07.04.2011 (пп. в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014), працюючи заступником голови Чабанівської селищної ради та будучи звільненою із займаної посади 05.11.2014, в порушення вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014) під час звільнення та у строк до 1 квітня 2015 року за місцем роботи (служби) до Чабанівської селищної ради декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік за формою, передбаченою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» не подала, а подала лише 14 серпня 2015 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) «Порушення вимог фінансового контролю».

Прокурор вважала, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП доведена повністю зібраними матеріалами справи, тому просила визнати її винуватою у вчиненні вказаного правопорушення та призначити їй покарання в межах санкції вказаної статті.

Особа, яка притягається до відповідальності, в судове засідання зявилася, вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ч. 1 ст. 176-2 КУпАП визнала повністю.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступного висновку.

Так, розпорядженням голови Чабанівської селищної ради № 4 від 11.11.2010 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника голови Чабанівської селищної ради з питань роботи виконавчих органів.

Рішенням Чабанівської селищної ради 6 скликання № 5 від 11.11.2010 ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг 5 категорії посадової особи місцевого самоврядування.

Зі спеціальними обмеженнями, встановленими Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо прийняття на службу та її проходження ОСОБА_1 ознайомлена 08.01.2014 під підпис.

У подальшому розпорядженням голови Чабанівської селищної ради № 38-К від 20.11.2014 ОСОБА_1 звільнена з посади заступника голови Чабанівської селищної ради з 05.12.2014 року.

Згідно з довідкою Чабанівської селищної ради про виплату заробітної плати за 2014 рік ОСОБА_1 виплачено заробітну плату у розмірі 74477 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює

в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Так, згідно зі ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» суб'єкти декларування, які звільняються, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Субєкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Тлумачення даної норми свідчить, що застосовані законодавцем часові ознаки необхідності вчинення певної дії, а саме - подання декларації, безпосередньо пов'язані з моментом звільнення. Отже, обов'язок суб'єкта декларування подати відповідну декларацію виникає у нього саме під час процедури звільнення.

Підтвердженням такого висновку є покладення вказаними положеннями Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» на суб'єктів декларування обов'язку у подальшому, тобто протягом року після свого звільнення подавати за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи тощо.

Зазначене свідчить, що особи, які зобов'язані подавати декларацію та які перервали свій трудовий зв'язок, пов'язаний з виконанням функцій держави, несуть тягар необхідності надання декларації двічі, як під час звільнення, так і протягом наступного року після звільнення.

Положення ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» є аналогічними за змістом з вимогами ч. 2 ст. 45 чинного на цей час Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому, ОСОБА_1 подала до Чабанівської селищної ради декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік вчасно, а саме 26.03.2014.

Натомість, під час звільнення 05.12.2014, та у строк до 1 квітня 2015 року декларацію про майно, доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто за 2014 рік до Чабанівської селищної ради ОСОБА_1 не подала, а подала лише 14.08.2015, що засвідчується відміткою та підписом юриста-юрисконсульта Чабанівської селищної ради ОСОБА_2 на 1 аркуші декларації.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується доказами, які були досліджені в ході судового розгляду: копією розпорядження голови Чабанівскьої селищної ради № 4 від 11.11.2010, рішенням Чабанівської селищної ради № 5 від 11.11.2010, розпорядженням голови Чабанівскьої селищної ради № 38-К від 20.11.2014, довідкою Чабанівською селищною радою за січень-грудень 2014 року; розпорядженням голови Гореницької сільської ради про звільнення ОСОБА_3; довідкою про нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати у 2014 році; декларацією про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2013 рік; попередженням про спеціальні обмеження від 08.01.2014; поясненнями юриста-юрисконсульта Чабанівської селищної ради ОСОБА_2; поясненнями ОСОБА_1; копією декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2014 рік та іншими матеріалами.

Таким чином суд визнає доведеним, що своїми умисними діями, які виразилися у несвоєчасному поданні декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, ОСОБА_1 вчинила адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначає стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП .

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а саме 275,60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 05.12.1959 р.н визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят ) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гришко О.М.