Провадження № 33/792/43/16
Справа № 682/53/16-п Головуюча в 1-й інстанції Воробченко Л.А.
Категорія: ч. 3 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2016 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Лук'янчук О.М., Коростелкіної Ю.І., Інжиєвської Ю.А., особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянув у режимі відеоконференцзв'язку у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року,-

В с т а н о в и в:

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, непрацюючого, протягом року до адміністративної відповідальності притягувався:

-4 березня 2015 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.;

-9 червня 2015 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_1.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 22 грудня 2015 року о 18 год. 15 хв. в м. Славута по вул. Б. Хмельницького керував транспортним засобом марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на встановлення стану алкогольного сп'яніння в медичному закладі відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить скасувати оскаржену ним постанову та прийняти нову, якою направити справу на новий розгляд. Вважає, що постанова суду першої інстанції є необ'єктивною та передчасною, суд не дослідив всіх доказів в провадженні та не з'ясував причин зупинки автомобіля, яким керував апелянт, працівниками поліції були порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а судом - порушено право на захист та справедливий судовий розгляд.

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 22 лютого 2016 року поновлено ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року щодо нього.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 змінив вимоги апеляційної скарги та просить скасувати постанову суду першої інстанції щодо нього, закрити провадження в справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 в підтримання доводів апеляційної скарги, його захисника ОСОБА_3 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з постанови суду суд, визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, як на докази доведеності вини послався на протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи про адміністративне правопорушення (при цьому не зазначивши, які саме матеріали справи про адміністративне правопорушення суд вважав доказами, та не дав їм відповідної оцінки, не зазначивши, які ж саме обставини ці докази підтверджують, хоча це є обов'язковим).

22 грудня 2015 року старший інспектор Славутського ВП Янчук О.М. склав протокол про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 22 грудня 2015 року о 18 год. 15 хв. в м. Славуті по вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_2 керував автомобілем «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, в порушення вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в Славутській ЦРЛ.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції не звернув уваги, що згідно з п. 1 ч. 2 Інструкціії з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, передбачено, що до складеного протоколу про адміністративне правопорушення повинні бути долучені письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності, однак такі пояснення в матеріалах провадження відсутні взагалі. При цьому апеляційний суд зауважує, що, як видно зі складеного протоколу, за змістом протоколу підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стоять лише після викладу даних щодо часу, місця вчинення та суті правопорушення, в той час як після зазначення відомостей про те, що ОСОБА_2 відмовився від отримання та підписання протоколу, відмовився від надання пояснень, що йому роз'яснено зміст положень ст. 63 Конституції України, що він повідомлений про місце та час розгляду справи, підписи свідків в підтвердження цих обставин в протоколі відсутні, ці факти засвідчені лише підписом працівника поліції, що складав протокол.

Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_2. показав, що в день його зупинки працівниками поліції він взагалі не вживав алкогольних напоїв, на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував, він відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння, позаяк на місці зупинки транспортного засобу не було свідків, які б мали бути присутні обов'язково, а також йому пропонували пройти огляд з використання технічного засобу, який вже був підготовлений до використання, з одягнутим розпечатаним мундштуком. Тоді його працівники поліції службовим автомобілем відвезли до Славутської лікарні, де працівник поліції ОСОБА_6 пішов до лікаря, та після 15 хвилинної відсутності (ОСОБА_2 в цей час перебував з іншим працівником поліції в службовому автомобілі) ОСОБА_2 завели до відділення, де був лише лікар та медсестра. При цьому ОСОБА_2 знову почав наполягати на присутності свідків, в чому йому відмовили, тому він відмовився проходити відповідний тест. Апелянт вказував, що в його присутності протокол не складався, свідки присутні не були, його не відстороняли від керування автомобілем, працівники поліції відвезли назад та він поїхав по своїх справах, а згодом йому поштою прийшов складений щодо нього протокол про вчинення ним правопорушення, з яким він не згоден.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп'яніння. П.п. 3, 4, 6 Постанови та п.п. 1, 2, 3, 6, 7 ч. 1 Інструкції передбачено, що огляд проводиться поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом. В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи положення нормативних актів, що передбачають порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння, суд приходить до висновку, що вищезазначені нормативні акти вимагають направляти до закладу охорони здоров'я не всіх водіїв, а лише тих, які відмовились від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи висловили незгоду з його результатами, а також осіб, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та присутності при цьому свідків, в справі відсутні.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення підставою для проведення відповідного огляду були наявні в ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя та очей, нестійка хода.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_7 підтвердив, що під час його чергування працівники поліції привезли ОСОБА_2 для проведення огляду, від якого той відмовлявся, при цьому свідки, зазначені в протоколі, не були присутні, також свідок не підтверджував існування явних ознак алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 (хоча, як вказав свідок в суді, спілкування з ОСОБА_2 відбувалось в невеличкій кімнаті на близькій відстані), при цьому свідок підтверджував відсутність порушень координації рухів в ОСОБА_2

Як видно з даних складеного протоколу про адміністративне правопорушення в складеному протоколі є, зокрема, посилання на існування відеозапису фіксування адміністративного правопорушення, яке з незрозумілих причин судом першої інстанції (за відсутності в справі письмових пояснень свідків та особи, щодо якої складено протокол) витребувано не було. У відповідь на запит апеляційного суду Хмельницької області в.о. начальника Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10. повідомив, що в Славутському ВП ГУНП в Хмельницькій області відсутній відеозапис правопорушення, на який є посилання в складеному щодо ОСОБА_2 протоколі.

Свідки, які зазначені в протоколі, за вказаними в протоколі адресами не проживають, місце їх проживання проведеними заходами працівниками поліції на виконання постанови апеляційного суду Хмельницької області, встановити не вдалось, що підтверджується повідомленнями відділу поліції, що також підтверджував в суді ст. інспектор Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9

Апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що згідно приписів ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Однак про відсторонення працівниками поліції ОСОБА_2 від керування транспортним засобам (в разі існування в працівників поліції підстав вважати, що той перебував в стані алкогольного сп'яніння) не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення; відомостей про це не міститься і в зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин висновки суду першої інстанції, про те, що протокол та інші матеріали справи (про що вказав суд першої інстанції) беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не підтверджуються даними досліджених апеляційним судом доказів.

З врахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що за таких обставин у судді місцевого суду не було правових підстав визнавати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки передбачений законодавством порядок проведення такого огляду не дотриманий.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати, провадження в справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар