Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/83/16 Головуючий в 1-й інстанції: Курач І.В.
Єдиний унікальний № 316/168/16 п
Категорія: ст. 41 ч.1 КУпАП Доповідач у 2-й інстанції: Жовніренко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року суддя Апеляційного суду Запорізької області Жовніренко В.П., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року,

встановила:

Постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює директором Комунального підприємства «Ритуал», проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 під час виконання своїх посадових обов'язків, маючи організаційно-розпорядчі функції, порушив вимоги трудового законодавства, а саме:

- не надав інваліду III групи ОСОБА_4, на якого поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та який працював на підприємстві більше 6 місяців, щорічну відпустку у зручний для нього час, чим порушив вимоги п.п. 2, 8 абзац 13 ст. 10 Закону України «Про відпустки»;

- видав наказ №109 від 21.12.2015 року про застосування дисциплінарного стягнення у

вигляді догани ОСОБА_4 за невиконання заходів, передбачених наказом №68 від 30.07.2015 року, щодо усунення порушень охорони праці та пожежної безпеки без попереднього ознайомлення зі змістом зазначеного наказу самого ОСОБА_4 та в строк більше 1 місяця з дня можливого невиконання наказу, чим порушив вимоги ст. 148 КЗпП України;

- видав наказ №110 від 21.12.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ОСОБА_4 на підставі листа начальника Енергодарського м/р ВККІ Маслової В.М., який підприємством отриманий 20.10.2015 року, чим порушив вимоги ст. 148 КЗпП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити, вважаючи, що вона винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме:

- він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, внаслідок чого справу було розглянуто за його відсутності, чим судом були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, а про існування постанови судді від 26.02.2016 року він дізнався лише 05.03.2016 року, коли отримав її поштою;

- у порушення п. 1 «Положення про Державну інспекцію України з питань праці», затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 386/2011, п. 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» та «Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 02.07.2012 № 390, повідомлення про проведення перевірки йому не направлялося і ним не отримувалося;

- у нього був привід не допустити перевіряючих до проведення перевірки у зв'язку з неодержанням повідомлення про її проведення, але не було нагоди це зробити, оскільки посадові особи Головного Управління Держпраці у Запорізькій області перевірку не проводили;

- з 01.01.2015 року діють законодавчі акти, які накладають певні обмеження, що стосуються перевірок органами контролю суб'єктів господарювання України, а саме: Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. №71-VIII встановлено мораторій на проведення перевірок для деяких суб'єктів господарювання. Так, п. З розділу «Прикінцеві положення» зазначеного вище закону встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік органами контролю здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Тобто, до кінця 2016 року у підприємствах, обсяг доходів яких за останній календарний рік менший ніж 20 мільйонів гривень, перевірка органами контролю не провадиться, крім випадків коли: є дозвіл Кабінету Міністрів України; є звернення підприємця про проведення перевірки (наприклад, у випадку прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності); перевірка здійснюється в рамках кримінального провадження; якщо підприємство займається імпортом, виробництвом, продажем підакцизних товарів.

Період дії закону: 2015 і 2016 роки, поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до офіційного роз'яснення Державної регуляторної служби, мораторій на проведення перевірок стосується всіх органів державного нагляду (з окремими винятками для державних фіскальних органів) та продовжує діяти після 01 липня 2015 року, при цьому Державна регуляторна служба України наголошує, що проведення перевірок від 01 липня 2015 року не можна вважати забороненим, лише установлено особливий порядок їх проведення - з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Отже, як зазначив, апелянт, будь-яких перевірок представниками Державної служби України з питань праці у комунальному підприємстві «Ритуал» у 2016 році не проводилось, протокол якої перевірки було надано до суду Головним Управлінням Держпраці у Запорізькій області, йому не відомо, у зв'язку з чим, як вважає апелянт, можна зробити висновок, що перевірка комунального підприємства «Ритуал» посадовими особами Головного Управління Держпраці у Запорізькій області не проводилась і не могла проводитися у зв'язку з діючим мораторієм, тому факти порушення законодавства про працю в комунальному підприємстві «Ритуал» посадовими особами Головного Управління Держпраці у Запорізькій області не могли бути встановлені, а оскільки фактів порушення законодавства про працю не встановлено, відповідно немає і адміністративного правопорушення, отже документи, надані до суду по адміністративній справі посадовими особами Головного Управління Держпраці у Запорізькій області, сфальсифіковані.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року скасувати, провадження закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 та матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як визначено ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як відповідною посадовою особою, так і суддею, відповідно до норм ст. 280 КУпАП обов'язковим є з'ясування: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеної норми, суддя суду першої інстанції повинен був при розгляді справи щодо ОСОБА_2 перевірити відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, правомірність його складання та наявність доказів на підтвердження обставин, в ньому зазначених як порушення, і доведеність вини особи, у відношенні якої був складений протокол.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, цих вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 дотримано не було, як не були і суддею дотримані вимоги закону, що поставило під сумнів законність і обґрунтованість прийнятого по справі рішення.

Відповідно до даних, які містяться в справі, суддею рішення було прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 08-10-0011/013 від 04.02.2016 року, актів перевірки додержання КП «Ритуал» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, припису № 08-10-0011/013 від 01.02.2016 року, заяви ОСОБА_4 про надання відпустки, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте, як вбачається із зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не вказано, яким чином головним державним інспектором праці ОСОБА_6 було встановлено порушення ОСОБА_2І Закону України «Про відпустки» та вимог ст. 148 КЗпП України.

Із відомостей, які містяться в двох актах перевірки додержання КП «Ритуал» законодавства про працю (а.с.8-12, 17-21), на які послався в постанові суддя, вбачається, що позапланова перевірка КП «Ритуал» проводилась на підставі направлення на проведення перевірки № 24 від 21.01.2016 року, згідно з яким встановлено час перевірки з 22.01. по 03.02. 2016 року, проте в актах зазначено, що перевірка розпочата 29.01.2016 року, а закінчена 04.12.2015 року (а.с. 4, 8, 17).

Також, у вказаних актах відсутня дата їх складання та не зазначено, де конкретно інспектором праці проводилась ця перевірка, хто з посадових осіб КП «Ритуал» був присутнім під час перевірки, а згідно з поясненнями апелянта в апеляційному суді, перевірка на підприємстві не проводилась, що підтверджується матеріалами справи та самими актами перевірки, оскільки в них не зазначено, в присутності кого проводилась ця перевірка.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення та актах перевірки зазначено, що ОСОБА_2 відмовився їх підписувати, проте в протоколі вказано, що його пояснення знаходяться у справі, але фактично вони в матеріалах справи відсутні.

Відповідно ж до копії протоколу про адміністративне правопорушення, наданої ОСОБА_2 в апеляційному суді з поясненням, що його він отримав у інспектора праці ОСОБА_6 вже після розгляду справи в суді, вбачається, що його було складено 03.02.2016 року.

Таким чином, із зазначених актів перевірки неможливо встановити, де, яким чином і в який період проводилась інспектором праці перевірка КП «Ритуал» та на підставі яких документально підтверджених фактів ним були виявлені на підприємстві порушення законодавства про працю.

Суддя, розглядаючи дану справу, не надав уваги зазначеним фактам, внаслідок чого невірно дійшов висновку про наявність події правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 КУпАП, оскільки законність та правильність проведеної перевірки, по результатам якої було щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, є недоведеною.

Виходячи з встановлених обставин, вважаю, що допущені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 в суді першої інстанції порушення вимог закону, перешкодили постановити правильне та обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, постанова судді від 26 лютого 2016 року підлягає скасуванню, а провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 1 КУпАП з накладенням адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно - з 28.03.2016 року.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.П. Жовніренко