Справа № 274/2098/16-п
Провадження № 3/0274/382/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.04.2016 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Потапова Т.М., з участю секретаря Геращенко Т.В., прокурора Висоцької О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого сільським головою Мирославської сільської ради, ПІН НОМЕР_1

- за ч. 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду сільського голови, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, посадовою особою органу місцевого самоврядування, згідно п.п."б" п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" являючись суб"єктом, на який поширюється дія цього Закону, достовірно знаючи про те, що рішення про преміювання сільського голови сесією Мирославської сільської ради не приймалося, будучи обізнаним про спеціальні обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції", порушуючи вимоги п.3 ч.1 ст. 28 вказаного Закону, діючи умисно, з корисливих мотивів, 15.01.2016 року в приміщенні Мирославської сільської ради за адресою: Бердичівський район, с.Мирославка, вул.Колгоспна,55, надав усну вказівку секретарю сільської ради підготувати рішення сесії від 15.01.2016 року № 30 про щомісячне преміювання сільського голови в розмірі від 60-100 відсотків посадового окладу в межах затвердженого фонду оплати праці для подальшого нарахування та виплати йому премії, яке засвідчив власним підписом, тобто вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не заперечив.

Прокурор вважає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 статті 172-7 КУпАП доведеною.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Відовідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб"єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно зі ч.2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність за дане правопорушення настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до витягу з рішення №2 " Про підсумки виборів, визнання повноважень сільського голови та реєстрацію депутатів Мирославської сільської ради " від 10.11.2015 року Мирославської сільської ради Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_1 було обрано сільським головою та надано йому відповідні повноваження, та цього ж дня відповідно витягу з рішення № 5 йому було присвоєнно сьомий ранг посадової особи місцевого самоврядування, який віднесено до четвертої категорії державних службовців".

Згідно ст.ст. 2,3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою.

Приписами ст. 12-1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування зобов"язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Згідно із п.3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього закону, зобов"язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовим чи представницьким повноваженням, що впливає на об"єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.6 постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" преміювання сільських голів здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Згідно з рішенням № 30 від 15.01.2016 року 5 сесії 7-го скликання Мирославської сільської ради вирішено приміювати сільського голову ОСОБА_1 за сумлінне виконання посадових обов"язків в розмірі від 60-100 відсотків посадового окладу.(а.с.

Свідок ОСОБА_2, яка працює секретарем Мирославської сільської ради, суду пояснила, що 15.01.2016 року сесія затвердила Положення про приміювання працівників сільської ради, вона зачитала це Положення, його обговорили і вона поставила його на голосування, про приміювання голови сільської ради не вирішували, цього питання не доповідалось, не обговорювалось та не було проголосовано, проте, сільський голова дав їй вказівку підготувати проект рішення про його приміювання в розмірі 100%. Вона підготувала рішення, голова його підписав.

Свідок ОСОБА_3- головний бухгалтер сільської ради суду пояснила, що нараховувала премію сільському голові в розмірі 60% посадового окладу в межах фонду оплати праці на підставі рішення сесії.

Про протиправність зазначених дій сільського голови надали покази свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, протоколи допиту яких долучені до адмінпротоколу. Свідки ствердили, що питання приміювання сільського голови на розгляд сесії не виносилося і не було проголосовано.

Отже, з досліджених доказів вбачається, що рішення про приміювання сільського голови сесією Мирославської сільської ради 15.01.2016 року не приймалося, але порушуючи вимоги п.3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", сільський голова ОСОБА_1 надав усну вказівку секретярю сільської ради підготувати рішення сесії 15.01.2016 року № 30 про його щомісячне преміювання, бухгалтером було нараховано та виплачено ОСОБА_1 премію за січень та лютий 2016 року в розмірі 60% посадового окладу в сумі 1746 грн. в місяць, на загальну суму 3492 грн..

Суд дійшов висновку про доведеність вини особи, яка притягується до адімнвідповідальності, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, тобто вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Призначаючи стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, який свою вину визнав, раніше правопорушень не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, вважає можливим призначити штраф у мінімальному розмірі згідно санкції статті 172-7 ч.2 КУпАП. Обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Керуючись статтями 33-35, 40-1, 172-7, 280, 283 КУпАП, суд

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП та призначити адміністративне стягнення в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (ГУДКСУ в Житомирській області, код 37752874, МФО 811039, р/р 0005) судовий збір в розмірі 275,60 грн..

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : Потапова Т.М.