Справа № 500/1646/16-п
Провадження № 3/500/541/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2016 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 19 квітня 1984 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 2 ст. 18510 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

01 квітня 2016 року о 18:15 годині на відстані 200 метрів від прикордонного знаку №13700 97 км. р. Дунай, пост «КрП», територія Мароської сільської ради, на ділянці відповідальності ВПС «Ізмаїл», ОСОБА_1, групою осіб, разом із ОСОБА_2 при зупинці транспортного засобу марки «УАЗ 452», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, неодноразово не виконав законні вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України (далі ДПС України) під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, щодо предявлення документів та проведення огляду транспортного засобу, після чого без дозволу представника ДПС України намагався самовільно здійснити втечу з місця вчинення адміністративного правопорушення, змусивши військовослужбовця ДПС України застосувати вогнепальну зброю для зупинення транспортного засобу.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснивши, що дійсно, він разом з ОСОБА_2 не виконали вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України предявити документи та надати автомобіль для огляду.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 у злісній непокорі законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, також повністю підтверджується такими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, групою осіб разом із ОСОБА_2, не виконав законну вимогу військовослужбовця ДПС України щодо предявлення документів та проведення огляду транспортного засобу, після чого без дозволу представника ДПС України намагався самовільно здійснити втечу з місця вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу адміністративного затримання від 01.04.2016 р., рапортів інспекторів ДПС України ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 01.04.2016 р., а також даними письмових пояснень самого притягуваного ОСОБА_1

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 18510 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах мінімального розміру, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 18510 КУпАП, а саме такого стягнення, як адміністративний арешт.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року, що складає 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 280, 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 18510 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_6