АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/14/16 Доповідач - Максимович Ю.А.
Категорія - ст. 124, ст. 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 р. Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Максимович Ю.А., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2016 року,-

встановив:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді сорока годин громадських робіт.

Як вбачається із змісту даної постанови, ОСОБА_1 20 грудня 2015 року о 20 год. 40 хв. по вул. Збаразькій в м. Тернополі керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1, порушив ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а саме будучи не уважним і не слідкуючи за дорожньою обстановкою виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем «Hyundai», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 який рухався в зустрічному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.4, 1.5, 2.3«б»,10.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 20 грудня 2015 року о 20 год. 40 хв. по вул. Збаразькій в м. Тернополі керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2016 року та закрити провадження у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що 20 грудня 2015 року він відпочивав та вживав алкогольні напої у кафе разом зі своєю знайомою ОСОБА_4, проте в той вечір за кермом свого автомобіля був не він, а його товариш, якого він попросив відігнати автомобіль на стоянку біля кінотеатру ім. «Довженка». Також апелянт зазначає, що він був в стані алкогольного сп'яніння, однак, не був зупиненим під час керування транспортним засобом та автомобілем не керував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, які у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили задовольнити, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2016 року, передбачений ст. 294 КУпАП, не пропущений, а тому у його поновленні немає підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, проте суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи.

Підлягають з'ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені.

Рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

Як встановлено апеляційним судом, при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення передбачене ст.124, ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог зазначених норм закону, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Так, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції заперечив свою винуватість у порушенні правил дорожнього руху та пояснив, що 20 грудня 2015 року він відпочивав у кафе разом зі своєю знайомою ОСОБА_4, проте в той вечір за кермом свого автомобіля був не він, а його товариш ОСОБА_6, якого він попросив відігнати автомобіль на стоянку біля кінотеатру ім. «Довженка». Тому вважає, що його неправомірно притягнули до адміністративної відповідальності, хоча не заперечив, що його автомобіль «VOLKSWAGEN» був учасником ДТП на вулиці Злуки.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила в суді апеляційної інстанції, що 20.12.2015 року вона весь вечір провела з ОСОБА_1 і він за кермом своєї автомашини не перебував.

Свідок ОСОБА_3 пояснив апеляційному суду, що 20.12.2015 року біля 20 години 30 хвилин під час руху на власному автомобілі «Hyundai», номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Злуки у місті Тернополі, на його смугу руху раптово виїхав автомобіль «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 та зачепив дзеркало його автомобіля, після чого цей автомобіль залишив місце пригоди. Хто був за кермом автомобіля «Hyundai» він не знає, а лише запам'ятав реєстраційний номер цього автомобіля.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив суду, що саме він 20.12.2015 року по виклику прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди по вулиці Злуки, проводив огляд та склав схему ДТП, на якій зафіксував місце, де знаходилось пошкоджене дзеркало автомобіля «Hyundai». За результатами виїзду він склав два адміністративні протоколи за ст.ст.124 та 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1, оскільки він був власником автомашини «VOLKSWAGEN», яка виїхала на зустрічну смугу руху, хоча письмових пояснень від ОСОБА_1 з приводу ДТП він не відбирав і в протоколі про це не зазначив.

Як вбачається з матеріалів даної справи, учасниками даної дорожньо-транспортної пригоди є водії ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Прямі докази вини водія ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця пригоди, відсутні.

Факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомашини «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 під час дорожньо-транспортної пригоди не підтверджений жодним доказом, що міститься у матеріалах адміністративної справи.

Разом з тим, при прийнятті рішення суддя не звернув увагу на невідповідність доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів нормативним документам, зокрема Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77, якою передбачено передача оформлених матеріалів ДТП для подальшого розгляду інспектору з дізнання підрозділу Державтоінспекції МВС, на території обслуговування якого сталася пригода, який повинен установити всі обставини її скоєння (в разі необхідності залучити експерта), ужити інших заходів щодо об'єктивного визначення особи, яка скоїла адміністративне правопорушення, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та надіслати його до суду.

Також, на схемі дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 грудня 2015 року не позначено транспортний засіб «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1, конкретно не зазначено місце зіткнення транспортних засобів та їх координати від сталих орієнтирів, не зазначені координати розміщення транспортних засобів причетних до ДТП відносно елементів проїзної частини.

Відсутність зазначеної інформації на схемі ДТП позбавляє суд, в тому числі і апеляційний, прийняти законне та обгрунтоване рішення по справі чи встановити додаткові обставини шляхом призначення відповідної експертизи.

Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 050778 відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Запису про відмову особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від пояснень, в протоколі не зроблено.

Тому, з протоколу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1, схеми місця ДТП, які не відповідають вимогам закону та містять суперечливу інформацію не можна зробити однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення ( п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню з поверненням матеріалів органові, який склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України, що є перешкодою розгляду справи по суті, а норма закону про перевірку місцевим судом правильності його складення дотримана не була.

Тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а матеріали повернути компетентному органу для належного оформлення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2016 року - скасувати, а матеріали з протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП направити до сектору патрульної поліції Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області для дооформлення та проведення додаткової перевірки

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ю.А. Максимович