1 із 5 Справа № 303/1299/16-п
Провадження 3/303/453/16
ПОСТАНОВА

09 березня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Маргитич О.І.

секретар Білак Е.П.

з участю праопорушника ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачево Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,

за статтями 185, 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 17 лютого 2016 року о 18 годині 20 хвилин на перехресті вулиць Фурманова-М.Трояна, в місті Мукачево, біля кафе «Болеро» порушував громадський порядок, образливо чіплявся до перехожих, висловлювався нецензурною лайкою.

В подальшому, 17 лютого 2016 року о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Ярослава Мудрого, в місті Мукачево, в приміщенні Мукачівського відділу поліції Головного управління поліції в Закарпатській області, на вимогу працівника поліції припинити правопорушення не реагував, висловлювався нецензурною лайкою на його адресу, погрожував фізичною розправою.

Відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення за статтями 185, 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, які поставною суду від 01 березня 2016 року на підставі статті 36 цього Кодексу обєднані в одне провадження.

Правопорушник в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав частково, мотивуючи тим, що дійсно 17 лютого 2016 року приблизно о 17 годині 00 хвилин став свідком дорожньо-транспортної пригоди. На вимогу потерпілої ОСОБА_2 приїхали працівники патрульної служби, намагалися встановити винуватця ДТП. Оскільки, водій транспортного засобу ВАЗ 2114, який є його знайомим, втік з місця події, відповідно він відмовлявся надавати будь-які документи, оскільки не вважав себе винуватим, так як був пасажиром в даному автомобілі.

Крім того, правопорушник зазначив, що поява на місці події свідка ОСОБА_3, який всіляко провокував його, принижував, наніс йому один удар рукою в обличчя призвела до того, що він змушений був у його адресу висловлюватися нецензурною лайкою, тому визнав свою провину у порушенні громадського порядку. Після чого, працівниками патрульної поліції він був доставлений Мукачівського відділу поліції, де безпосередньо були складені протоколи про адміністративне правопорушення.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не визнав.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка інспектор Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачево Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 показав, що 17 лютого 2016 року приблизно о 17 годині 40 хвилин отримали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася на перехресті вулиць ОСОБА_5 в місті Мукачево. Приїхавши на місце події, виявили винуватця ДТП, який категорично заперечував свою причетність до даної події. Крім того, ОСОБА_1 на

2 із 5

протязі тривалого часу відмовлявся надавати для перевірки посвідчення водія, агресивно себе поводив, чіплявся до перехожих, ображав потерпілу, нецензурно лаявся. Приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_1 був доставлений до Мукачівського ВП ГУНП, де було детально встановлено його особу, при цьому правопорушник продовжував поводити себе агресивно, лаявся, чіплявся до поліцейських, погрожував фізичною розправою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала аналогічні покази, зазначивши, що відносно неї ОСОБА_1 правопорушень не вчиняв, однак, не реагував на вимогу ОСОБА_4 про надання для огляду документів та припинення вчинення правопорушення, висловлювався нецензурною лайкою на його адресу, погрожував фізичною розправою.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердила, що 17 лютого 2016 року приблизно о 17 годині 15 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вулиць ОСОБА_5 в місті Мукачево. Вийшовши зі свого транспортного засобу, вона підійшла до іншого автомобіля - учасника ДТП. На місці пасажира знаходився ОСОБА_1, який на її звернення не реагував, тому вона зателефонувала в поліцію. В присутності патрульних поліції між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виникла суперечка, в ході якої вони один одного ображали нецензурною лайкою.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, слід прийти до висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях з наступних підстав.

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням згідно статті 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення визнається, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Згідно статті 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення правопорушенням визначається - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням

3 із 5

правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами статті 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЗА № 000332, серії ЗА № 000330 від 17 лютого 2016 року та поясненнями свідків від 17 лютого 2016 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, підтвердили факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1

З оглянутих в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 17 лютого 2016 року приблизно 18 годині 20 хвилин на перехресті вулиць Фурманова-М.Трояна, в місті Мукачево, біля кафе «Болеро» вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні правопорушник визнав свою вину у вчиненні ним даного адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно досліджених в судовому засіданні відеозаписів, учасником даного конфлікту був також, ОСОБА_3, який на протязі тривалого часу образливо чіплявся до ОСОБА_1, висловлювався нецензурною лайкою та погрозами в його адресу.

Дослідженими судом відеозаписами також встановлено, що приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_1 був доставлений до приміщення Мукачівського відділу поліції Головного управління поліції в Закарпатській області по вулиці Ярослава Мудрого,8 в місті Мукачево для складання протоколів. В процесі складання протоколів ОСОБА_1 не реагував на вимогу працівника поліції ОСОБА_4 припинити правопорушення, висловлювався нецензурною лайкою на його адресу, погрожував працівникам поліції. Під час написання заяви (повідомлення про злочин), знаходячись в агресивному стані, ОСОБА_1 перекинув письмовий стіл, на вимогу припинити свої незаконні дії не реагував.

Не визнаючи своєї вини, ОСОБА_1 вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, об'єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає обов'язкову ознаку у вигляді законодавчо обґрунтованої вимоги чи розпорядження поліцейського при виконанні ним службових обов'язків під час охорони громадського порядку.

Згідно зі статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слід також мати на увазі, що адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи. Саме така позиція визначена пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26 червня 1992 року.

Наведене вище дає підстави вважати, що ОСОБА_1 чинив злісно непокору законному розпорядженню та вимозі працівника поліції при виконанні ними службових обов'язків, зокрема, при зясуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином винність ОСОБА_1, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173, 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення, знайшла своє повне підтвердження у зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до статті 34 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

4 із 5

обставиною, яка помякшує відповідальність визнано часткове визнання вини.

Відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обставини, які обтяжують відповідальність судом не встановлені.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини правопорушника і дані про його особу, визнаю необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, призначення йому адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції інкримінованих йому статтей Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 36 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом. стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи фактичні дані, обставини, установлені при розгляді справи, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, часткове визнання вини, оцінивши докази, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в максимальному розмірі - п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до статті 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно частини 2 статті 308 Кодексу України про адміністративне правопорушення у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. ст. 173, 185, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України) у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення якого накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню; статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення якого накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

На підставі статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточне стягнення правопорушнику ОСОБА_1 призначити у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) гривень

Розрахунковий рахунок для сплати штрафу № 0003, одержувач коштів - Мукачівське УК м.Мукачево 21081100, код отримувача МФО 812016, , назва платежу «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп., який зарахувати отримувач: Мукачівське УДКСУ Закарпатської області, розрахунковий рахунок № 0003; код класифікації доходів бюджету - 22030001; код ЄДРПОУ суду 37358617; код банку отримувача

5 із 5

МФО - 812016; банк отримувача ГУДКУ у Закарпатській області; призначення платежу судовий збір; пункт ставок судового збору 5.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Постанова судді пред'являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Головуюча О.І.Маргитич