Справа № 450/3139/15-п Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/783/140/16 Доповідач: Тенюх В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Тенюха В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 грудня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 243 грн 60 коп судового збору.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 02.12.2015 року о 01 год 10 хв у м.Львові на вул.Короткій,11, керував автомобілем «Тойота Ленд Крузер», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується медичним висновком, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність постанови, прийнятої з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення.

ОСОБА_2 зазначає, що всупереч вимогам законодавства працівниками поліції не було запропоновано йому пройти та не проведено огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, не складено відповідний акт огляду, не було відсторонено його від керування транспортним засобом, а відтак огляд на стан сп'яніння з урахуванням ст.266 КУпАП, на його думку, слід вважати недійсним.

Окрім цього, під час оформлення протоколу поліцейськими не було роз'яснено йому права та обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП, не було надано можливість надати відповідні пояснення та зауваження щодо його змісту, а щодо неупередженості залучених свідків у нього є сумніви.

Ураховуючи зазначене, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а справу закрити чи надіслати на новий розгляд.

Також ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки місцевим судом було порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, не було належним чином повідомлено про засідання, таке проводилося за його відсутності, а про постанову він дізнався лише 29.01.2016 року.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_2 не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги телефонограмою. Окрім цього, у своїй апеляційній скарзі він просить таку розглядати за його відсутності.

З огляду на це, оскільки правопорушник був належним чином повідомлений про засідання, останній не бажає брати участь у судовому розгляді, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріали провадження про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, розглядалися судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_2, він не був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить повернутий на адресу суду поштовий конверт.

Окрім цього, копію постанови правопорушник отримав лише 29.01.2016 року, а отже, передбачений процесуальним законом строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_2 з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд всебічно, повно та об'єктивно повинен дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції дотримався, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок судді підтверджується дослідженими й перевіреними в їх сукупності доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 02.12.2015 року АП1 №917737 (а.с.1), складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння від 02.12.2015 року № 1863 (а.с.4), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.3).

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02.12.2015 року АП1 №917737 (а.с.1), ОСОБА_2 02.12.2015 року о 01 год 10 хв у м.Львові на вул.Короткій,11, керував автомобілем «Тойота Ленд Крузер», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.12.2015 року № 1863 (а.с.4), ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння, вміст алкоголю якого в крові становив 1,79 проміле, що є істотним перевищенням допустимої норми.

На переконання апеляційного суду, хоч зазначені протокол про адміністративне правопорушення та висновок медичного огляду правопорушником ОСОБА_2 не підписані, про що в них були зроблені відповідні відмітки, однак сам факт керування в стані алкогольного сп'яніння та належність проведення огляду в медичній установі в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не заперечується та не оспорюється.

Хоч в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що працівниками поліції запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів, й будь-яка інформація щодо відмови останнього від такого проходження, однак це порушення не є істотним та не спростовує самого факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, й не вплинуло на правильність висновків, тому доводи скарги в цій частині не можуть заслуговувити на увагу.

Щодо тверджень ОСОБА_2 про порушення його прав, зокрема надавати пояснення, зауваження до протоколу, то згідно з відміткою в такому, останньому були роз'яснені права та обов'язки, однак від дачі пояснень та підпису правопорушник відмовився (а.с.1).

При накладенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, його особу та застосував стягнення, яке буде необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін, в решті його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.П.Тенюх