пр. № 3/759/845/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П. за участю захисника ОСОБА_1, іншого учасника ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ханти-Мантійськ Російської Федерації, українця, громадянина України, який має середню освіту, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

24.08.2015 приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг вул. Вітрука та вул. Улітіна в м. Києві, не надав перевагу у русі автомобілю «Лексус» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що наближався праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення із даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В судове засідання ОСОБА_5 з'явився та пояснив, що 24.08.2015 приблизно о19 год. 10 хв. він, керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Улітіна в напрямку бул. Вернадського в м. Києві. Під'їхавши до перехрестя із вул. Генерала Вітрука та пересвідчившись у відсутності автомобілів виїхав приблизно на 1 метр на вул. Вітрука. В цей момент побачив як автомобіль «Лексус» державний номерний знак НОМЕР_2 виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення із його автомобілем. Від удару його кинуло праворуч, а потім ліворуч. Його нога зісковзнула із педалі гальма і він вивернув кермо ліворуч, а зважаючи на те, що в його автомобілі автоматична коробка передач, автомобіль ще проїхав кілька метрів ліворуч. Крім того, ОСОБА_5 додав, що рухався в крайній правій смузі руху, напрямок руху не змінював. На передньому пасажирському сидінні їхав пасажир ОСОБА_7 Після приїзду поліції він перебував в шоковому стані, тому писав те, що йому сказали працівники патрульної служби.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, що узгоджуються між собою.

Так, згідно пояснень в судовому засіданні ОСОБА_2, аналогічними із наданими при складанні протоколу, 24.08.2015 приблизно о 19 год. їхала по вул. Вітрука в м. Києві. Маючи намір проїхати перехрестя із вул. Улітіна, перевірила чи не має перешкоди справа, оскільки це рівнозначні дороги, та продовживши рух відчула удар від зіткнення із автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, що виїхав на перехрестя із вул. Улітіна та не пропустив її. В момент зіткнення її автомобіль рухався із швидкістю 20-25 км/год. Внаслідок ДТП її автомобіль отримав механічні пошкодження характер який, підтверджує її версію обставин ДТП. Крім того вона сама отримала легкі тілесні ушкодження та тривалий час перебувала в шоковому стані.

Поясненнями інспектора патрульної поліції Печкара С.М., наданими в судовому засіданні, згідно яких 24.08.2015 отримавши виклик від чергової частини, вони із напарником приблизно о 19 год. 30 хв. приїхали на місце ДТП. Приїхавши на місце події вони побачили автомобілі та водіїв. Від ОСОБА_5 жодних нарікань не було, а ОСОБА_2 вони кілька разів запропонували викликати швидку медичну допомогу. Перед оформленням матеріалів він усно опитав водіїв, а його напарник робив заміри на місці ДТП. В своїх усних поясненнях ОСОБА_5 вину у вчиненні ДТП визнавав та вказав, що при повороті не помітив автомобіль «Лексус», внаслідок чого сталося ДТП. Після усного опитування він надав водіям можливість написати письмові пояснення при наявності яких та складеної його напарником схеми дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_5 ознак порушення ПДР. Автомобіль позначений на схемі ДТП під № 3 «Лексус» на момент оформлення ДТП був припаркований. Чи був даний автомобіль у зазначеному місці в момент зіткнення автомобілів не знає. Скарг про те, що автомобіль з'їхав з місця ДТП не надходило. Жодного тиску на водіїв не чинилось.

Поясненнями свідка ОСОБА_9, наданими в судовому засідання, згідно яких 24.08.2015 ввечері до неї зателефонувала її подруга ОСОБА_2 та сказала, що потрапила в ДТП. Самих обставин ДТП вона не бачила, однак приїхавши на місце події бачила обох водіїв і ОСОБА_5, який не заперечував того факту, що з його вини сталося зіткнення автомобілів. Більше того, він просив у ОСОБА_2 пробачення та всіма способами намагався залагодити свою провину. ОСОБА_5 при оформленні матеріалів був із другом. Автомобіль «Лексус» не мав технічної можливості рухатись, а його заднє праве колесо знаходилось на обочині. ОСОБА_2 після ДТП отримала легкі тілесні ушкодження та перебувала в шоковому стані. Жодного тиску працівниками поліції при оформленні матеріалів як на ОСОБА_5, так і на ОСОБА_2 не чинилось.

Аналогічними за змістом пояснення наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_10

Поясненнями свідка ОСОБА_11 наданими у судовому засіданні, який пояснив, що самих обставин ДТП він не бачив, однак допомагав ОСОБА_2 оформляти документи в страховій компанії за участю ОСОБА_5 При оформленні документів ОСОБА_5 не заперечував своєї вини у вчиненні ДТП.

Письмовими поясненнями інспектора патрульної служби Паливоди М.В., який підтвердив складену ним схему ДТП та вніс уточнення в присутності учасників дорожно - транспортної пригоди.

Письмовими пояснення ОСОБА_5, наданими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких він свою вину у вчиненні ДТП 24.08.2015 в м. Києві на перехресті вул. Улітіна та вул. Вітрука визнав та пояснив, що при русі не помітив на перехресті рівнозначних доріг справа автомобіль «Лексус».

Крім того, вина ОСОБА_5 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 951264 від 24.08.2015, в якому детально викладено суть вчиненого правопорушення ОСОБА_5 Згідно пояснень, які надано ОСОБА_5 власноручно, останній свою вину визнав, про що свідчить його підпис.

Схемою місця ДТП із зазначенням пошкоджень транспортних засобів та двома її доповненнями які підписані учасниками дорожньо-транспортної пригоди, на якій зазначено місце вчинення ДТП, розташування автомобілів та осипу, які ніким не оспорювались навіть при дооформленні матеріалів вже із залученим ОСОБА_5 захисником.

Пояснення свідка ОСОБА_7 надані в судовому засіданні про те, що 24.08.2015 приблизно о 19 год. він їхав на передньому сидінні автомобіля «Тойота» під керуванням ОСОБА_5 вони рухались по вул.. Улітіна в м. Києві та доїхавши до перехрестя із вул.. Вітрука в правій смузі в своєму напрямку. Оскільки із-за паркану не було видно проїзної частини виїхав приблизно на 1 метр на вул. Вітрука та відчув удар. Після удару ОСОБА_5 проїхав ліворуч метрів на 7-10, чому пояснити не може. Він припускає, що автомобіль «Лексус» був на зустрічній смузі, оскільки автомобіль «Тойота» виїхав лише приблизно на 1 метр на проїзну частину вул. Вітрука і вже відчув удар. Отже, пояснення свідка ОСОБА_7 як не підтверджують, так і не спростовують порушення ОСОБА_5 ПДР.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею допитано свідків обох сторін та експерта.

Крім того, у зв'язку із не додержанням вимог ст. 256 КУпАП, суддя вмотивованими постановами двічі повертала протокол про адміністративне правопорушення до Головного управління патрульної поліції м. Києва для належного оформлення.

Зважаючи на виявлені в ході судового розгляду суперечності між матеріалами, що складені працівниками патрульної поліції за фактом дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями, наданими особою, що притягується до адміністративної відповідальності, з огляду на технічну специфіку розвитку причинно-наслідкового зв'язку при вчиненні дорожньо-транспортних пригод, суддя неодноразово надавала можливість заявити клопотання про призначення судом проведення судової експертизи з метою з'ясування технічної складової обставин дорожньо - транспортної пригоди, однак відповідних клопотань не надходило.

Разом з тим, до суду надійшов висновок експертного автотехнічного дослідження № 1-02/16, який зокрема ґрунтувався на доказах, які судом не були визнані допустимими та на момент проведення експертизи не долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.. 273 КУпАП, експертом є особа, що призначається органом в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях. Зокрема, згідно Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що діяла на момент складання протоколу, експертиза призначається працівниками патрульної служби, а при надходженні матеріалів до суду - суддею. Крім того, крім процесуального порядку призначення судової експертизи, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в провадження судової експертизи та кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Зважаючи на не дотримання зазначених норм законодавства неможливо зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, як висновок експертного автотехнічного дослідження № 1-02/16.

Водночас, суддя відхиляє доводи експерта ОСОБА_13, надані в судовому засіданні щодо визначення ним місця зіткнення автомобілів за осипом, а саме: на перехресті на стороні зустрічного руху по відношенню до напрямку руху автомобіля «Лексус», лівіше та дещо раніше ніж перший осип біля бічної частини автомобіля «Тойота», оскільки експерт не пояснив, як могли рухатись автомобілі та з якою швидкістю, щоб утворився даний осип, не зазначив через який проміжок часу після зіткнення даний осип може утворитися. Саме тому, таке місце зіткнення є припущенням експерта, а місце зіткнення вказане на схемі ДТП як первинній, так і доопрацьованій жодним із учасників процесу до надання даного висновку не оспорювалось.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_5 про вчинення ДТП із вини іншого водія, оскільки останні спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та вважає їх лише способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_5 порушив п. 2.3 «б» , 16.12 Правил дорожнього руху та його дії за ст. 124 КпАП України кваліфіковані вірно.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Так, на день розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 пройшло більше 3 місяців із дня вчинення даного правопорушення, що підтверджується протоколом серії АП1 № 951264 від 24.08.2015.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, серед інших, за наявності такої обставини, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Виходячи із зазначеного вище, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_5 слід закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_5 закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик