Номер провадження: 33/784/20/16
Провадження: № 33/784/20/16 Суддя суду першої інстанції: Чернієнко С.А.
Категорія: ч. 1 ст. 164 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.,

за участю секретаря - Георгици Г.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2015 року, якою на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Білоярський Березівського району Тюменської області, проживає в АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн..

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції 15 вересня 2015 року близько 14.20 год. ОСОБА_2, знаходячись по вул. Маршала Василевського в м. Миколаєві, здійснювала продаж паливно-мастильних матеріалів без ліцензії на даний вид діяльності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що не погоджується із постановою суду, оскільки рішення прийняте з грубим порушенням діючого законодавства, а його зміст не відповідає обставинам справи.

Вказує, що не скоювала адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП. Пояснює, що 15 вересня 2015 року перебувала в гостях у своїх батьків по АДРЕСА_2 коли працівники міліції покликали її на вулицю, звинуватили у незаконному продажу паливно-мастильних матеріалів, склали адміністративний протокол, пообіцявши винести попередження, на що вона погодилася.

Крім того, апелянт вказує, що на теперішній час сплив термін притягнення її до адміністративної відповідальності, в зв'язку із чим, на її думку, провадження у справі підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2015 року цього дня о 14.20 годині біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_2 продавала паливно-мастильні матеріали без ліцензії. В протоколі ОСОБА_2 власноруч зазначила, що займалась таким видом діяльності через відсутність роботи (а.с. 1)

В пояснені ОСОБА_2 не заперечувала свою вину і фактично визнала, що приблизно 1 рік 6 місяців у зв'язку із складним матеріальним становищем займається реалізацією дизельного палива та дизельного мастила, не маючи при цьому ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності (а.с. 2).

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду, що спростовує твердження апелянта про непричетність до скоєння адміністративного правопорушення.

Вид та розмір адміністративного стягнення призначено з урахуванням вчиненого та особи правопорушника, та обрано в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, твердження апелянта про те, що постанова суду прийнята з грубим порушенням діючого законодавства, а її зміст не відповідає обставинам справи, в ході апеляційного перегляду свого підтвердження не знайшли.

Що стосується твердження апелянта про сплив строку накладення адміністративного стягнення, то воно не ґрунтується на законі, оскільки згідно ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що правопорушення ОСОБА_2 вчинила 15.09.2015 року, а стягнення накладено 17.11.2015 року, тобто строк накладення стягнення не минув.

З урахуванням вищенаведеного, підстав для скасування або зміни постанови суду, про що просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2015 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова