Справа № 500/54/16-п
Провадження № 3/500/61/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 31 грудня 1993 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 6,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

11.01.2016 року до суду надійшов від Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 528755 від 04.01.2015 року відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що ОСОБА_1 09 листопада 2015 року, о 11:40 год., на вул. Папаніна, № 120, в м. Ізмаїлі Одеської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1, при виконанні маневру обгону, не впевнився, що водій транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2, яка рухалася в попутному напрямку попереду, подала сигнал про намір здійснення маневру повороту ліворуч, та допустив зіткнення, в наслідок дорожньої транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.14.2 (Б); 1.3, 1.4,2.3 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні 16.02.2016р. ОСОБА_1 вину свою у вчиненні правопорушення визнав повністю та розкаявся в його вчиненні.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 зазначили, що частина дороги вул. Папаніна в м. Ізмаїлі, на якому скоїлося ДТП, має дві смуги руху по одній смузі у кожному напрямку. Вона рухалася по вул. Папаніна з боку вул. Ватутіна у напрямку вул.Горького по правій смузі руху. На відстані 20 метрів до здійснення повороту ліворуч, до будинку в якому вона мешкає, вона включила сигнал повороту ліворуч. Позаду, на відстані приблизно 90 метрів, рухався автомобіль марки «Део Ланос» по правій смузі руху. Інших транспортних засобів вона не бачила. Коли підїжджала до свого будинку, вона наблизилася до зустрічної смуги руху проїзної частини дороги, після чого здійснила поворот та зупинилася, щоб пропустити пішохода, який шов по тротуару з ліва праворуч по ходу її руху мимо воріт її будинку. Тобто, на той момент, вона вже знаходилася на зустрічній смузі руху та очікувала, щоб пройшов пішохід. Через декілька секунд вона почула звук гальмування шин по асфальту та почула сильний удар зліва в її автомобіль. Машина відлетіла та перевернулася на кришу. Коли ОСОБА_2 повертала, то перешкоди для здійснення вказаного маневру були відсутні. Посилання у письмових запереченнях на пункти ПДД не можуть бути застосовані, з огляду на те, що вони стосуються руху по дорогам із більш ніж одна полоса у кожному напрямку, а вул.Папаніна є двосмуговою (по одній у кожному напрямку). ОСОБА_2 завчасно показала лівий поворот. Як зазначає ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, він побачив її автомобіль із увімкненим поворотом за 50метрів, однак з огляду на те, що він рухався із перевищенням швидкості 90-95км/ч, то не встиг загальмувати. Сам тормозний шлях склав більш 34 метрів. Твердження, що вона стояла на узбіччі та почала рух із стоячого стану є надуманими та не відповідають дійсності.

Поліцейський Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, у судовому засіданні пояснив, що відомості викладені у протоколі є вірними, та він його складав на підставі постанови слідчого про закриття кримінального провадження; на місці скоєння ДТП він не був присутнім, однак із матеріалів кримінального провадження та пояснень осіб, вбачається, що винним у скоєнні ДТП є саме ОСОБА_1

Слідчий СВ Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 зазначила, що складала схему ДТП, зазначені у ній данні відповідають дійсним обставинам ДТП. Слідчім відділом були отримані повідомлення про скоєння ДТП та із лікарні про звернення потерпілих за допомогою із тілесними ушкодженням за наслідками ДТП, однак претензій у потерпілих не було, від звернення до СМЄ відмовилися, склад кримінального правопорушення відсутній, а отже кримінальне провадження було закрито.

Слідчий Мінчев І.С., що виносив постанову про закриття кримінального провадження, пояснив, що ОСОБА_1 порушені пункти ПДР України, зазначені у постанові про закриття, зокрема перевищено швидкість; здійснюючи маневр, він не впевнився, що ОСОБА_2 не здійснює поворот ліворуч. ОСОБА_1 не зазначав про незгоду із постановою про закриття кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6, який є дядьком ОСОБА_1 та був свідком ДТП, зазначив, що його автомобіль рухався у тому ж напрямку між автомобілем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, коли ОСОБА_1 почав здійснювати обгін. Зазначив, що ОСОБА_1 почав здійснювати обгін до того як ОСОБА_2 почала повертати. До повороту вона стояла ближче до обочини, а не посеред дороги, та почала здійснювати поворот із стоячого стану.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7, 08.05.1988р.н., який є свідком ДТП, що визнав ОСОБА_1, пояснив, що саме його пропускала ОСОБА_2, після повороту ліворуч. Вона увімкнула поворот завчасно та близько 15 метрів рухалась із увімкненим сигналом повороту.

Свідок ОСОБА_8, 09.08.1972р.н., який знаходився неподалік від місця вчинення ДТП зазначив, що побачив як автомобіль Рено рухався біля 100 метрів із увімкненим сигналом повороту. Вона рухалася ближче до центру дороги.

Судові засідання, призначені на 12.01.2016р., 25.01.2016р., 09.02.2016р., неодноразово переносились у звязку із необхідністю отримання матеріалів кримінального провадження, виклику свідків та співробітників поліції, за заявою притягуваного, тощо.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного та його представника, іншої особи, що брала участь у ДТП та її представника, свідків, інспектора поліції, що складав протокол, слідчого, що складав схему ДТП, слідчого, що виносив постанову про закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалами справи (постановою про закриття кримінального провадження від 28.12.2015 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_2 від 18.11.2015 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 18.11.2015р.; схемою до протоколу огляду місця ДТП від 09.11.2015 року) та показаннями свідків.

Відповідно до п.1.3, п.1.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно із пп. б, д п. 2.3 Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно п.14.2 Правил перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Постановою слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження від 28.12.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 були порушені зазначені вище пункти Правил дорожнього руху України (1.3, 1.4, 2.3, 12.4, 14.2).

Вказана постанова є чинною, не скасована та не оскаржувалась, та є належним доказом встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по вказаній справі.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

Однак, суд вважає, що провадження у цій справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, , якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно же до вимог ч. 4 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 28.12.2015 р., кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрите у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Проте на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, станом на 16.02.2016 р., сплив місячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також, 09.02.2016 року сплив трьохмісячний строк з дня вчинення правопорушення дня розгляду справи судом.

Таким чином, враховуючи, що на час розгляду справи станом на 16.02.2016 р. строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, вже сплинули, у відповідності до наведеного п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по цій справі за ст. 124 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_9