Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/8307/15-п Головуючий у 1-й інст. Янчук Н. П.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю: ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, представника потерпілої ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1№ 250155 від 24.07.2015 року, ОСОБА_2 о 16-35 год. 22 липня 2015 року, керуючи автомобілем марки Chevrolet Aveo, д.н.з. AM 4498 ВА в м.Житомирі по вул. Київське шосе не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Citroen С2, д.н.з АМ 5738 АТ під керуванням ОСОБА_4, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 листопада 2015 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАПУкраїни щодо ОСОБА_2 закрито у звязку з відсутністю в його діяхскладу вказаного правопорушення .

На прийняте судом рішення представник потерпілої ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, а саму постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.Посилається на те, що під час розгляду справи ОСОБА_4 присутньою не була, про зміст даної постанови дізналась та отримала її копію лише 16.12.2015 року, про що свідчить відповідна заява останньої та розписка про отримання копії постанови. Зазначає, що рішення, прийняте суддею суду першої нстанції підлягає скасуванню, оскільки є необ'єктивним, а обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності.Стверджує, що згідно із постановою висновок судді про невинуватість ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху фактично ґрунтується лише на поясненнях самого винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, його трактуванні обставин події та наданих ним фотоматеріалах, що свідчать лише про наслідки події та не надають обєктивного відображення самої події. Пояснення, надані ним під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення працівників державної автомобільної інспекції та дорожня обстановка на місці дорожньо-транспортної пригоди судом першої інстанції взагалі не враховані. Крім того, під час розгляду справи суддею не зясована думка та не відібрані пояснення у потерпілих та працівників державної автомобільної інспекції. Вказує, що суддею під час прийняття рішення у справі не враховані усі істотні обставини та той факт, що водій автомобіля марки Chevrolet Aveo, д.н.з. AM 4498 BA, ОСОБА_2 допустив порушення Правил дорожнього руху, які стали безпосередньою причиною зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді, представника потерпілої та ОСОБА_4, які підтримали свою апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю, що заява про поновлення строку підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до кримінальної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається аби висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Суддя суду першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не була присутньою під час розгляду справи в суді, про дату та місце розгляду справи не повідомлялася, даних про вручення повістки про виклик до суду та копії постанови судді в матеріалах справи немає, копію постанови отримала в суді лише 16 грудня 2015 року. (а.с. 41)

З огляду на викладене, вважаю за можливе задовольнити заяву представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки їх доводи про причини пропуску є поважними.

Що стосується доводів апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Відповідно п.12.1 Правил дорожнього руху, порушення якого ставиться в вину ОСОБА_2, що призвело до зіткнення автомобілів, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозився, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, доданої до нього схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди, долучених ОСОБА_2 до матеріалів адміністративної справи фото з місця ДТП, яке мало місце 22.07.2015 року, суддя суду першої інстанції не встановив, що саме водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 та правильно прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В результаті розгляду апеляційної скарги із зазначеними висновками вважаю за необхідне погодитися.

При розгляді апеляційної скарги вважаю за необхідне із зазначеними висновками судді погодитися.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника пеотерпілої з приводу того, що під час розгляду справи суддею не зясована думка та не відібрані пояснення у потерпілої та працівників державної автомобільної інспекції, та під час прийняття рішення у справі не враховані усі істотні обставини та той факт, що водій автомобіля марки Chevrolet Aveo, д.н.з. AM 4498 BA, ОСОБА_2 допустив порушення Правил дорожнього руху, які стали безпосередньою причиною зазначеної дорожньо-транспортної пригоди слід зазначити, що даний факт має місце, проте в даному випадку не впливає на правильність прийнятого суддею рішення.

Дослідивши схему ДТП, додану представником ОСОБА_5, приходжу також до висновку про те, що і дана схема не доводить того що, саме від дій водія автомобіля Chevrolet Aveo під керуванням ОСОБА_2, які полягають в порушенні п.12.1 ПД України, відбулося зіткнення автомобілів, адже як вбачається із даної схеми, водій автомобіля Citroen С2 під керування ОСОБА_4 відповідно до п.10.3 ПДР в Україні, у разі перестроювання повинен був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. При цьому посилання представника апелянта на те, що у зв»язку з не обранням ОСОБА_7 безпечної швидкості руху та перебування його автомобіля в сліпій зоні у ОСОБА_4, завадило останній здійснити маневр повороту вліво на перехресті, не спростовують висновків суду про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень ПДР України, які б призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи представика ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 під час виїзду на дорогу, яка має дві або більше смуг руху в одному напрямку, не зайняв крайню праву смугу руху; під час обгону не переконався у тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду не подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч; почав здійснювати маневр «Обгін» на перехресті; почав здійснювати маневр «Обгін» ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, фактично перебував в момент зіткнення на зустрічній смузі тому ним були порушено (п. 10.2, 11.2; п. 14.2 (б) п. 14.6 (а); п. 14.6 (в) ПДР України, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, оскільки згідно складеного працівником ДАІ протоколу, ОСОБА_2 ставиться у провину порушення лише п.12.1 ПДР України, який перебуває у причинному звязку із зіткненням автомобілів, що не було доведено, під час розгляду матеріалів у суді першої інстанції з чим і погоджується апеляційний суд.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду, з мотивів наведених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4, немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 листопада 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 листопада 2015 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАПУкраїни щодо ОСОБА_2 у звязку з відсутністю в його діяхскладу вказаного правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: