Дата документу 01.03.2016
Справа № 501/450/16-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2015 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Семенов О.А. розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби «Іллічівськ» Одеського прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у Одеському вищому професійному училище торгівлі та технології харчування, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 2 ст. 18510, ст. 202 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З адміністративних протоколів від 27 лютого 2016 року №№ 099141 та 099139, складених відділом прикордонної служби «Іллічівськ», вбачається, що 27 лютого 2016 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_1 та інша особа відносно якої складено аналогічні протоколи про адміністративне правопорушення (далі інша особа) знаходилися на території пункту пропуску через державний кордон України для міжнародного морського вантажного сполучення «Іллічівський рибний порт» без документів які надають право перебувати на цієї території. На законну вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України пройти до службового приміщення для зясування обставин правопорушення обидві особи, здійснюючи злосну непокору, вдалися втечі, після чого були затримані прикордонним нарядом.

ОСОБА_1 у присутності законного представника, його матері ОСОБА_2, розяснені права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, вину визнав частково, вказуючи, що з приятелем, знаходилися на майданчику перед службовою будівлею Іллічівського рибного порту, куди доступ вільний та відсутні будь які наглядні попередження про територію пропуску через державний кордон України. Від прикордонників втікали, злякавшись, що це повязано з тим, що перед цим вони випадково перевернули урну для сміття. У вчиненій непокорі розкаюється.

Представник відділу прикордонного служби «Іллічівськ» ОСОБА_3 пояснила, що територія пункту пропуску співпадає з межами ДП «Іллічівський рибний порт», але вказана територія не забезпечена в повному обсязі огорожею і є можливість несанкціонованого проходу, зокрема, це стосується і місця де було виявлено ОСОБА_1 та іншу особу.

Згідно ч. 2 ст. 18510 передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, вчинену групою осіб.

Суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака щодо вчинення порушення групою осіб, виходячи з того, що втікаючи, кожний з вказаних осіб діяли самостійно та не створюючи сумісні дії спрямовані на непокору.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 18510 КУпАП - злісна непокора законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону. З цих підстав обвинувачення підлягає перекваліфікації.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску.

Згідно розпорядження Кабінет Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 358-р «Про зміну класифікації пункту пропуску через державний кордон для морського сполучення «Іллічівський рибний порт» пункт пропуску через державний кордон для морського сполучення «Іллічівський рибний порт» за характером транспортних перевезень є пунктом пропуску міжнародного морського вантажно-пасажирського сполучення (без обмеження вантажо-підйомності транспортних засобів) з постійним режимом функціонування і цілодобовим часом роботи.

Статтею 202 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах вїзду виїзду.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Аналіз наданих суду доказів свідчить про те, що не доведено умисне або необережне порушення ОСОБА_1 порядку проходження на територію пункту пропуску через державний кордон України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 247 КУпАП не передбачені підстави для закриття провадження у справі у зв'язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституція України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному випадку йдеться не про злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки КУпАП не передбачає такої підстави для закриття провадження у справі як недоведеність вини, суд вважає необхідним застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Так, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Таким чином, підлягає закриттю провадження за адміністративним протоколом від 27 лютого 2016 року № 099139.

При призначенні адміністративного стягнення щодо правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 18510 КУпАП, судом враховується, що правопорушення вчинено ОСОБА_1 у неповнолітньому віці, щиро розкаюється у вчиненні правопорушення, що є обставинами які помякшує його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, в звязку з чим суд вважає можливим відносно ОСОБА_1 обмежитись заходом впливу - попередження.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 23, 241, 18510, 202, 173, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП - закрити у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпаності можливості їх отримати.

Визнати винним ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 18510 КУпАП та застосувати до нього захід впливу - попередження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня наступного за проголошенням.

Суддя О.А.Семенов

Строк предявлення постанови до виконання згідно Закону України «Про виконавче провадження»

Постанова набрала законної сили «__»___________2016 р.