Справа № 758/3408/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали які надійшли від які надійшли від відділу ДАІ з обслуговування Подільського району ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,-

за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2014 року приблизно о 13 год. 50 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті нерівнозначних доріг вул. Межигірська та вул. Оленівська, рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку "Дати дорогу", виїзжаючи з другорядної дороги, не надав дорогу автомобілю "Фольксваген" д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, після чого, автомобіль НОМЕР_1 відкинуло на стоячий автомобіль НОМЕР_3 з яким також відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків.

Чим порушив п. 16.11 ПДР України, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до протоколу серія АП1 № 708599 від 19 грудня 2014 року ОСОБА_2 25 листопада 2014 року приблизно о 13 год. 50 хв. керуючи автомобілем "Фольксваген" д/н НОМЕР_2 в м. Києві на перехресті нерівнозначних доріг вул. Межигірська та вул. Оленівська, рухаючись по головній дорозі, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який після того відкинуло на стоячий автомобіль НОМЕР_3 з яким також відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків.

Чим порушив п. 12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 25 листопада 2014 року він приблизно о 14 год. під'їхав до перехрестя вул. Межигірська та вул. Оленівська. Перед перехрестям він зупинився та переконався, що немає перешкоди для руху, оскільки знаходився на другорядній дорозі і почав перетинати перехрестя. Доїхавши до середини перехрестя він побачив, як пішоходи почали переходити дорогу і зупинився, щоб їх пропустити і тут повернувши голову праворуч побачив, як до нього на великій швидкості не гальмуючи наближається автомобіль і відбулось зіткнення.

В суді ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що 25 листопада 2014 року він приблизно о 14 год. рухався по вул. Оленівська, яка була головною та наближався до перехрестя з вул. Межигірська. Рухався він в середній смузі руху. Наблизившись до перехрестя він побачив, як автомобіль "Ауді" не зупиняючись виїхав на перехрестя з другорядної дороги та відбулося зіткнення з його автомобілем.

В суді ОСОБА_3 пояснив, що 25 листопада 2014 року він по роботі їхав на автомобілі "ЗИЛ". Зупинився на перехресті вул. Оленівська та Межигірська в м. Києві перед пішоходним переходом. Після того як пройшли люди він заїхав на пішохідний перехід, для того, щоб здійснити безпечний маневр. Він повернув голову ліворуч і чекав нагоди для здійснення маневру і в цей момент відчув удар. Момент самого удару він не бачив.

В суді свідок ОСОБА_4 пояснив, що 25 листопада 2014 року в районі обіду він знаходився в Подільському районі м. Києва, оскільки йому потрібно було придбати лічільники для води. Коли він повертався з магазину то йшов по лівій стороні по вул. Межигірська. Коли він знаходився приблизно на відстані 50 метрів від перехрестя вул. Межигірська та Оленівська то побачив як перед перехрестям зупинився автомобіль "Ауді", а потім почав рух, однак потім знову зупинився, щоб пропустити пішоходів. В чей час повз нього в середній смузі руху проїхав автомобіль "Фольксваген" зі швидкістю приблизно 40 км/год. і не знижуючи швидкості та не гальмуючи здійснив зіткнення з автомобілем "Ауді".

В суді свідок ОСОБА_5 пояснив, що в той день коли він став очевидцем ДТП він знаходився на вул. Межигірська зі сторони будинку де знаходиться магазин "Київстар" більш конкретно на бордюрі навпроти пішохідного переходу. Стояв лицем до вул. Оленівська очікував товариша, оскільки обідня перерва закінчувалась і вони йшли на роботу. В цей момент по вул. Оленівська побачив автомобіль "Ауді" який рухався в сторону перехрестя з вул. Межигірською. Автомобіль "Ауді" не зупиняючись перед перехрестям здійснив зіткнення з автомобілем "Фольксваген", який рухався в другій смузі по вул. Межигірська. Після зіткнення автомобіль "Ауді" продовжив свій рух та вдарив автомобіль "ЗІЛ", після чого зупинився. В результаті ДПТ автомобіль "Фольксваген" змістився в праву сторону.

Суд вислухавши учасників ДТП та свідків з'ясував, що надані ними пояснення під час оформлення ДТП та надані в суді містять суттєві суперечності, а тому, для відповіді на питання, які виникли при розгляді даної справи суду знадобились необхідні спеціальні знання в галузі науки і техніки, тому було призначено авто-технічну експертизу.

Після повернення справи з експертизи, суд повторно проаналізувавши пояснення учасників ДТП та свідків, які ними були надані під час оформлення ДТП та в суді, дослідивши матеріали справи про адміністартивне правопорушення і з урахуванням висновку експертів за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 11845/11846/15-52 від 26 листопада 2015 року, дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

З показів ОСОБА_1, які він давав під час оформлення матеріалів ДТП вбачається, що він після того, як побачив пішоходів перебуваючи вже майже на середині перехрестя почав пригальмовувати і майже зупинився як побачив боковим зором автомобіль "Фольксваген", який здійснив з ним зіткнення.

Під час судового засідання ОСОБА_1 почав стверджувати, що зупинився на перехресті для того, щоб пропустити пішоходів і коли його автомобіль деякий час вже знаходився в нерухомому стані боковим зором побачив автомобіль "Фольксваген", який здійснив з ним зіткнення. Свідок ОСОБА_4, під час оформлення матеріалів ДТП дав аналогічні покази як і у ОСОБА_6 і аналогічно змінив їх, як і ОСОБА_6 у суді.

Така кардинальна зміна показів ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_4 на думку суду була намаганням ОСОБА_1, якщо і не уникнути адміністративної відповідальності то хоча б пом'якшити її зробивши виним у даній ДТП і ОСОБА_2, оскільки, автомобіль "Ауді", який зупинився на перехресті пропускаючи пішоходів, дісно міг бути перешкодою, для автомобіля "Фольксваген", який з показань свідка ОСОБА_4 рухався приблизно із швидкістю 40 км/год. і коли автомобіль "Ауді" зупинився на перехресті то з показань свідка ОСОБА_4 автомобіль "Фольксваген" знаходився від автомобіля «Ауді» приблизно за 50 метрів, а тому в даній ситуації у разі виникнення ДТП, ОСОБА_2 порушив би п. 12.3 ПДР України. Однак під час аналізу матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом було встановлено, що після ДТП та прибуття працівників ДАІ ними було опитано майже всіх учасників ДПТ, окрім ОСОБА_2, оскільки після ДТП його було госпіталізовано до лікарні, швидкою медичною допомогою. Відомості про те, що працівники ДАІ на місці ДТП не опитали когось із свідків в матеріалах справи відсутні. Однак, після того, як 03.12.2014 року ОСОБА_7 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_8 вже 05.12.2014 року на ім'я інспектора Вершиленка П.І. надійшло клопотання (а.с. 24), в якому серед іншого ОСОБА_8 просив долучити до матеріалів справи про адміністративне правопорушення пояснення свідка ОСОБА_4, який став випадковим свідком ДТП і якого працівники ДАІ не опитали. Як пояснив в суді свідок ОСОБА_4 він після того, як став свідком ДТП пішов по своїх справах не дочекавшись приїзду працівників ДАІ. Однак приблизно через тиждень він знову був в Подільському районі м. Києва і проходив повз те перехрестя де було ДТП і побачив людей які, щось фотографували. ОСОБА_4 підійшов до них і спитав, що вони фотографують, вони повідомили, що на перехресті тиждень тому відбулось ДТП між автомобілями "Ауді" та "Фольксваген" і вони фотографують перехрестя. ОСОБА_4 повідомив їм, що був свідком того ДТП і все бачив. Після цього вони обмінялись контактами і потім його запросили до ДАІ, для допиту (а.с. 104, відповідь свідка на питання головуючого). Такі обставини як ОСОБА_4 став свідком в даній справі викликають у суду сумнів, що свідок взагалі був на місці ДТП, оскільки згідно пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 зупинив автомобіль "Ауді" перед знаком "Дати дорогу" (а.с. 106, відповідь ОСОБА_1 на питання захисника ОСОБА_8.) і це начебто знаходячись за 50 метрів від перехрестя бачив свідок ОСОБА_4 (а.с. 104, відповідь свідка на питання захисника ОСОБА_9.), однак під час дослідження матеріалі справи, а саме: (а.с. 35 фото № 5) видно, що знак "Дати дорогу" перед яким ОСОБА_1 зупинив автомобіль "Ауді" розташований на стовпі, який знаходиться за рогом і знаходячись на вул. Межигірська за 50 метрів від перехрестя, де зі слів ОСОБА_4 він перебував, фізично не можливо побачити автомобіль, який зупинився перед ним, а тому покази свідка ОСОБА_4 суд вважає надуманими, такими, що не узгоджуються з матеріалам справи про адміністартивне правопорушення, спростовані висновком експертів, а тому суд відноситься до них критично та не бере їх до уваги при прийнятті рішення по справі, оскільки вважає, що свідок ОСОБА_4 взагалі не був 25 листопада 2014 року о 13 год. 50 хв. на вул. Межигірська в м. Києві, оскільки обставини за яких він зустрів осіб, яким знадобились його свідчення з приводу ДПТ, яку він начебто бачив, викликають у суду великі сумніви, що вони мали місце. Що ж стосується показів ОСОБА_1 в частині того, що він зупинив автомобіль на перехресті для того, щоб пропустити пішоходів і в момент ДТП його автомобіль знаходився в нерухомому стані, суд також ставиться до них критично, вважає їх надуманими такими, що не узгоджуються з матеріалам справи про адміністартивне правопорушення, спростовані висновком експертів та є намаганням ОСОБА_1 пом'якшити адміністративну відповідальність, або взагалі її уникнути, оскільки у висновку експертів за результатами проведення авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи, зазначено, що в момент зіткнення автомобіль «Ауді» знаходився в рухомому стані.

Проаналізувавши всі покази ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 суд вважає, що вони не містять між собою суттєвих розбіжностей з механізмом ДТП, а саме, що під час зіткнення автомобіль "Ауді" знаходився в рухомому стані та, що ОСОБА_2 після виявлення автомобіля "Ауді" застосував екстрене гальмування, однак, оскільки до автомобіля залишалась мала відстань, зіткнення уникнути не вдалось, а тому вважає їх правдивими, такими, що узгоджуються з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, підтверджені висновком експертів і бере їх за основу при постановленні рішення, оскільки вважає, що вони відтворюють реальні обставини ДТП.

Як зазначено у висновку експертів за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 11845/11846/15-52 від 26 листопада 2015 року за версіями водія автомобіля "Фольксваген" від 25.12.2014, 28.01.2015, 23.04.2015, 14.05.2015, в діях водія автомобіля "Фольксваген" не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР. Водночас, за версіями розвитку пригоди, вказаними водієм ОСОБА_1 і свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, встановити чи відповідали дії водія ОСОБА_2 вимогам п. 12.3 ПДР, в рамках даного дослідження, неможливо. Крім того у вищевказаному висновку зазначено, що у варіантах розвитку пригоди, вказаних водієм ОСОБА_2 від 25.12.2014, 28.01.2015, 23.04.2015, 14.05.2015, водій автомобіля "Фольксваген" не мав технічної можливості уникнути зіткнення, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

Також, у висновку зазначено, що, для встановлення причинного зв'язку між діями учасників ДТП і наслідками, що настали, необхідна юридична оцінка усіх зібраних доказів по справі в тому числі даного висновку, що не відноситься до компетенції експертів-автотехніків.

Оскільки, суд вже критично віднісся до показів ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_4 визнавши їх неправдивими та такими, що не узгоджуються з механізмом виниклої ДТП і не бере їх до уваги при постановленні рішення, а покази ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 визнав спроможними та такими, що відповідають обставинам ДТП, надає юридичну оцінку всім зібраним доказам по справі і вважає, що у даній ДТП водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем "Фольксваген" д/н НОМЕР_2 в м. Києві на перехресті нерівнозначних доріг вул. Межигірська та вул. Оленівська, рухаючись по головній дорозі, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, а саме автомобіля НОМЕР_1 не мав технічної можливості уникнути з ним зіткнення, а тому в його діях не вбачається невідповідність п. 12.3 ПДР України, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В діях водія ОСОБА_1, суд вбачає невідповідність вимогам п. 16.11 ПДР України і вважає що, він керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті нерівнозначних доріг вул. Межигірська та вул. Оленівська, рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку "Дати дорогу", виїзжаючи з другорядної дороги, не надав дорогу автомобілю "Фольксваген" д/н НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, оскільки ОСОБА_1 перед тим, як виїхати на перехрестя з другорядної дороги під час оцінки ситуації на дорозі, повинен був бути максимально уважним і вжити всіх заходів для того, щоб продовжити безпечний рух по головній дорозі, а тому вважає його дії в причинно-наслідковому зв'язку з ДПТ.

Щодо зауважень захисника ОСОБА_8 на висновок експертів № 11845/11846/15-52 від 26 листопада 2015 року з приводу того, що цей доказ недопустимий при постановленні рішення, суд вважає, що висновок експертів № 11845/11846/15-52 від 26 листопада 2015 року містить всю необхідну для суду інформацію, для прийняття рішення по даній справі. Твердження захисника що висновок зроблено однобічно, суд не бере до уваги, оскільки на вирішення експертів були поставлені питання, які необхідно було з'ясувати суду, для вирішення питання по справі. І на думку суду експерти на питання, які необхідні були для винесення рішення по справі, дали необхідні відповіді.

Вивчивши матеріали справи, вбачаю в діях ОСОБА_1, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), даними схеми ДТП (а.с. 13), поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в суді та їх письмовими поясненнями (а.с. 3-5, 7-10), протоколом огляду місця ДПТ (а.с. 17-21), висновком експертів за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 11845/11846/15-52 від 26 листопада 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку закінчення строків передбачених статтею 38 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, вчинив адміністративне правопорушення 25.11.2014 року, тобто строк накладення адміністративного стягнення закінчився 25.02.2015 року, а тому розпочате провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ст. 124, ч. 1, п. 7 ст. 247, 291, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя П. Л. Отвіновський