Провадження № 33/795/32/2016
Категорія - ст.124КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

з участю захисника ОСОБА_1,

скаржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 січня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, пенсіонера, одруженого, мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Як встановив суд, 21.11.2015 року, о 13 год. 55 хв., в м. Чернігові по вул. 1-го Травня, 211-а, ОСОБА_2 керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1, та під час виконання повороту праворуч, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем «Toyota Hiace» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку з права, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.4 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники ДАІ грубо порушили його права, зокрема не вказали, що він є інвалідом війни 3 групи, не зазначив як свідків його дружину, яка їхала разом з ним в автомобілі, та ОСОБА_3, ОСОБА_4, та не роз'яснив йому права, передбачені ст.. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відмовив в наданні ознайомлення з поясненнями ОСОБА_5 Звертає увагу на те, що після складання протоколу зробив відповідний запис у ньому. Фото, які були зроблені на його вимогу інспектором ДАІ, не були долучені до матеріалів справи. Свідок ОСОБА_6 був опитаний дише через три дні після складання протоколу про адміністративне правопорушення, та судом не було взято до уваги їх неправдивість, внаслідок невідповідності схемі ДТП. Стверджує, що свідчення ОСОБА_7 сфальсифіковані в суді першої інстанції, оскільки даний свідок вказав, що він лише склав схему ДТП, а протокол складав ОСОБА_8, а в постанові зазначені інші показання даного свідка. Вважає, що саме дії ОСОБА_5 спричинили зіткнення автомобілів та порушення п. 2.10 ПДР.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в ній, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та показав, що в денний час, він разом з дружиною ОСОБА_9 рухалися на автомобілі «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. 1 Травня м. Чернігова в бік Олександрівки. За магазином «Олександрійський», що по вул.. 1 Травня знаходиться «кишеня», перед поворотом до будинку №215 по вул.. 1 Травня. При виїзді з цієї «кишені» він увімкнув покажчик повороту праворуч, оскільки збирався повернути до будинку №215, проїхав 10-15 метрів і побачив автомобіль «Toyota Hiace» червоного кольору. Даний автомобіль не йшов на обгін, а знизив швидкість до 10-20 км. на год., оскільки до перехрестя залишилося 10 метрів. В цей час автомобіль «Toyota Hiace» на великій швидкості почав здійснювати обгін з правого його автомобілю боку і зачепив його автомобіль, сталося ДТП. Водій автомобілю «Toyota Hiace» поїхав далі, залишивши місце пригоди. Не згоден зі схемою огляду місця пригоди оскільки на ній невірно зображено розташування його автомобіля, а саме навпаки його автомобіль стояв на відстані від правого краю дороги ніж зазначено в схемі. Задні колеса знаходились на відстані 2 метри 10 сантиметрів, а передні відповідно 2 метри 40 сантиметрів.

З показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що 21.11.2015 року в денний час, разом з чоловіком ОСОБА_2, рухалась на автомобілі «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1, по вул.. 1 Травня в м. Чернігові за 8-10 метрів до повороту праворуч до будинку №215 по вул.. 1 Травня інший автомобіль «вдарив» їх автомобіль і поїхав далі. Підтвердила його показання стосовно розташування автомобіля на проїжджій частині дороги.

Стосовно розташування його автомобіля, на проїжджій частині дороги після зіткнення, підтвердив і брат ОСОБА_2, ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_5 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції підтвердив надані ним показання в місцевому суді та показав, що 21.11.2015 року на вул. 1 Травня в м. Чернігові сталася ДТП за участі його автомобіля «Toyota Hiace» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «Hyundai Sonata». В момент ДТП автомобіль «Hyundai Sonata» здійснював поворот праворуч раптово десь з середини дороги не з крайнього правого положення. В результаті зіткнення в нього була злегка обдерта фарба, а оскільки він вже збирався машину фарбувати, то він ніяких претензій до ОСОБА_10 не мав, як і сам ОСОБА_10 до нього. Тому він і поїхав далі.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_8, 21.11.2015 року ним було складено два протоколи про адміністративні правопорушення щодо водіїв ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, а саме за порушення п. 10.4 ПДР, оскільки при здійсненні маневру повороту праворуч не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині, та відносно ОСОБА_5 за ст. 122-4 КУпАП.

З показань свідка ОСОБА_7, наданих ним під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанціях вбачається, що 21.11.2015 року ним була складена схема місця ДТП по вул. 1 Травня в м. Чернігові за участю водія автомобілю «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2 Інший водій, за словами останнього, зник з місця ДТП. Заміри на місці ДТП робилися за участю ОСОБА_2 та іншого працівника міліції на прізвище Рубан, будь -яких нарікань щодо проведених замірів та самого змісту схеми ДТП у водія не було, тому він і підписав їх без зазначення зауважень. Місце зіткнення автомобілів було вказано самим ОСОБА_2 і він замалював це на схемі.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11.2015 року №140295, складеного старшим інспектором ДПС ГУНП капітаном ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_2 21.11.2015 року о 13.55 год. в м. Чернігів по вул. 1 Травня керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1, під час виконання повороту праворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині в результаті чого трапилось зіткнення із автомобілем «Toyota Hiace» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку з права. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. чим порушив вимоги п. 10.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.. 124 КУпАП.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП виходячи з наступного. На даному місці відрізку дороги ширина проїжджої частини становить 11 метрів, по 2 смуги в кожному напрямку, при ширині однієї смуги 2 метри 75 сантиметрів. Як сам ОСОБА_2 зазначив місце зіткнення відбулося на відстані 2 метри 25 сантиметрів від правого краю. З вказаного слідує, що на час зіткнення автомобілів автомобіль, яким керував ОСОБА_2 знаходився на крайній лівій полосі і рухаючись до повороту на право заїхав на попутню полосу, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_5 на час зіткнення на пів метри. Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 в даному випадку крім порушення п.10.4 Правил дорожнього руху, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на дорозі, ще й порушив п.10.3 ПДР, під час перестроювання не пропустив транспортний засіб, що рухається по тій смузі дороги, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із подальшими змінами, стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається зі справи в основному постраждав автомобіль ОСОБА_2, а інший автомобіль хоча и мав зі слів ОСОБА_5 незначні потертості, але він сам їх не вважав такими, що підлягають оцінці, оскільки й так збирався фарбувати машину.

З огляду на викладене, можна стверджувати, що суд першої інстанції, внаслідок неповного з'ясування фактичних обставин справи, в достатній мірі не врахував положення ст. ст. 22, 23 КУпАП, та дійшов необґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини справи, особу правопорушника ОСОБА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не мав, наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, є інвалідом 3 групи, тому суд вважає за можливе обмежитись усним зауваженням.

На думку суду застосування такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням норм викладених в ст.. 256 КУпАП, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді.

Зокрема посилання ОСОБА_2 на те, що в протоколі відсутній запис про те, що він є інвалідом війни 3 групи є безпідставними, оскільки ст. 256 КУпАП передбачає чіткий перелік відомостей які підлягають заповненню під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а відомості про інвалідність до цього переліку не входять.

Твердження апелянта про те, що під час складання протоколу йому не були роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП є безпідставними, оскільки в графі про роз'яснення громадянину ОСОБА_2 його прав та обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст.. 268 КУпАП міститься його власноручний підпис.

Крім того, такі права ОСОБА_2 були роз'яснені під час розгляду справи в суді першої інстанції, на що він вказав, що його права йому зрозумілі.

Вказівка на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_9 не була вказана як свідок має місце,однак вона була допитана під час розгляду справи в місцевому суді, та її покази були взяті до уваги під час прийняття судом рішення.

Посилання ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_5 не тільки порушив п.13.3 ПДР, а ще й втік з місця пригоди, знайшло своє відображення в складеному відносно ОСОБА_5 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП.

З огляду на наведене доводи ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не знайшло свого підтвердження, та спростовується дослідженими матеріалами справи та показаннями свідків, в зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за доцільне постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, змінити, а саме, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю та обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в частині накладення стягнення змінити.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження в адміністративній справі закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Козак