Справа № 675/376/16-п
Провадження № 3/675/54/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Беліці М. О.,

з участю прокурора Шудри Ю. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шепетівської місцевої прокуратури про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, паспорт серії НА № 839696, виданий Ізяславським РВ УМВСУ в Хмельницькій області 02 березня 2000 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_1,

працюючого директором Комунального підприємства «Лютарка»,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Комунального підприємства «Лютарка» (далі КП «Лютарка»), являючись посадовою особою юридичної особи публічного права згідно підп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» № 3206-VI від 15 квітня 2011 року, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, обізнаним зі спеціальними обмеженнями, встановленими Законом, порушуючи вимоги ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VII від 14 травня 2013 року) щодо урегулювання конфлікту інтересів, свідомо не повідомив Лютарську сільську раду про наявність у нього конфлікту інтересів під час видачі наказу № 5 від 05 березня 2015 року про надання грошової премії ОСОБА_2, яка працює на посадах лісника та касира КП «Лютарка», і являється одночасно його дружиною, тобто відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» близькою особою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 3207-VI від 07 квітня 2011 року).

Так, згідно наказу директора КП «Лютарка» № 4 від 05 лютого 2015 року встановлено нові посадові оклади працівникам комунального підприємства, зокрема, і касиру ОСОБА_2 в розмірі 950 грн., ліснику ОСОБА_2 в розмірі 1050 грн.

Відповідно до наказу директора КП «Лютарка» № 5 від 05 березня 2015 року ОСОБА_1 надав своїй дружині ОСОБА_2 грошову премію в розмірі 100 грн.

Приймаючи вищевказані накази, ОСОБА_1 усвідомлював, що у нього виникає конфлікт інтересів, який полягав у суперечності між його особистими інтересами та інтересами близької особи виплати цій особі премій, матеріальної допомоги, визначення їх розмірів і його службовими повноваженнями, а саме наявності можливості підписання наказів про преміювання та виплату матеріальної допомоги, які є обовязковими для виконання працівниками комунального підприємства, на підставі яких його дружина отримає грошову винагороду у вигляді грошових коштів, розмір яких ОСОБА_1 визначив самостійно.

Згідно ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VII від 14 травня 2013 року) конфлікт інтересів це суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидію корупції» № 3206-VI від 07 квітня 2011 року особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані:

1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів;

2) повідомляти невідкладно безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Проте, у порушення вказаних вимог, директор КП «Лютарка» ОСОБА_1 не повідомив Лютарську сільську раду про конфлікт інтересів, який виник при прийнятті рішення про виплату премії дружині, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є близькою особою директора підприємства.

Відповідно до п. п. «а» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» № 3206-VI від 07 квітня 2011 року субєктами відповідальності за корупційні правопорушення є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Так, відповідно до п. 1.1 Статуту КП «Лютарка», підприємство засноване на комунальній власності Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, надалі Органу управління. Згідно п. 3.2 Статуту підприємство здійснює свою діяльність на основі і відповідно до чинного законодавства України та цього статуту, який затверджується Органом управління. Пунктами 6.1, 6.2 Статуту визначено, що управління підприємством здійснює його директор. Призначення директора здійснюється Органом управління.

Таким чином, директор КП «Лютарка» ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року) передбачено відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

Згідно абз. 11 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний реальний конфлікт інтересів, оскільки існувала суперечність між його особистими інтересами та інтересами близької йому особи виплати їй грошових коштів, та його службовими повноваженнями, а саме: наявності можливості підписання наказів директора, які є обовязковими для виконання працівниками Комунального підприємства «Лютарка» та на підставі яких його дружина буде отримувати премії та матеріальну допомогу у вигляді грошових коштів.

Наявність вказаних обставин є фактором, що безпосередньо впливає на обєктивність та неупередженість при підписанні вказаного наказу.

Згідно підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» директор комунального підприємства «Лютарка» є субєктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у неповідомленні Лютарської сільської ради про наявність конфлікту інтересів, директор комунального підприємства «Лютарка» ОСОБА_1, вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене статтею ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року).

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення, просив суворо не карати.

Прокурор Шудра Ю. В. протокол підтримала.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення також підтверджується поясненнями ОСОБА_1, рішенням сесії Лютарської сільської ради від 15 вересня 2004 року № 11 «Про директора комунального підприємства», копія якого додана до матеріалів справи; наказом директора КП «Лютарка» № 4 від 05 лютого 2015 року про встановлення нових посадових окладів; наказом директора КП «Лютарка» № 5 від 05 травня 2015 року про преміювання, копія якого додана до матеріалів справи; відомостями про нарахування заробітної плати працівникам комунального підприємства «Лютарка», копії яких додані до матеріалів справи; листом Лютарської сільської ради № 18 від 27 січня 2016 року про неповідомлення про конфлікт інтересів; статутом КП «Лютарка», копія якого додана до матеріалів справи; довідкою про склад сімї, та іншими матеріалами справи.

26 квітня 2015 року вступив в дію Закон України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14 жовтня 2014 року, згідно якого Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» втратив чинність.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення закони, які помякшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Законом № 3207-VI від 07 квітня 2011 року) передбачено відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом про наявність конфлікту інтересів, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року) передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, законодавцем посилено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а тому необхідним є застосування ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону №3207-VI від 07 квітня 2011 року).

З урахуванням особи ОСОБА_1, визнання ним своєї вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є обставиною, яка пом'якшує його відповідальність, суд вважає за доцільне накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у мінімальних межах, передбачених санкцією цієї статті.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 172-7, 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Хмельницької області

Суддя О. С. Янішевська