Справа № 266/765/16-п
Провадження № 3/266/218/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2016 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Дзюба М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, місце служби: військова частина НОМЕР_1 м. Полтави, стрілець 2-го стрілецького батальйону, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 172-11 ч. 2, 172-20 ч.3 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, 23 лютого 2016 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, самовільно залишив місце проходження служби, без дозволу командування та поїхав до м. Маріуполя, де вживав спиртні напої, чим порушив Статут внутрішньої служби ЗС України.
ОСОБА_1 з`явився в судове засідання, свою провину визнав частково - в частині вживання ним спиртних напоїв та підтвердив фактичні обставини правопорушення. В частині вчинення правопорушення, передбаченого ст.172-11 КУпАП, свою провину не визнав та пояснив, що перед тим як поїхати до міста він усно попередив командира, а тому вважає, що самовільно не залишав місце служби.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях правопорушника є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП.
З письмових пояснень самого правопорушника ОСОБА_1 вбачається, що він дійсно 23 лютого 2016 року самовільно поїхав до м. Маріуполя, де вживав спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби, після чого був направлений до міського наркологічного диспансеру, для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, згідно довідки № 444 від 24.02.2016 року, виданої КЛМУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» Донецька область, ОСОБА_1 військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , о 00 год. 02 хвил. перебував у стані алкогольного сп`яніння, висновок: гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена.
Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
05 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладання обов`язків у особливий період» від 05.02.2015 року № 158.
Згідно вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Згідно вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Частиною 2 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж правопорушення.
Частиною 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги Статуту внутрішньої служби ЗС України, що полягало у неутриманні від шкідливих для здоров`я звичок (вживання алкоголю) та самовільному залишення військової частини або місця служби, а за таких обставин в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що полягало у виконанні обов`язків військової служби в нетверезому стані.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадку, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд, виходячи із мети адміністративного стягнення, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вдруге за короткий проміжок часу притягується до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, обставин, що пом`якшують відповідальність, а саме щире каяття, з урахуванням положення ст. 36 КУпАП накладає стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, в межах санкції статей.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Разом із тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе звільнити правопорушника від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 34,36, 40-1, 283, 280, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7 (сім) діб.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя Дзюба М. В.