Справа № 628/622/16
Провадження № 3/ 628/128/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2016 року Купянський міськрайонний суду Харківської області в складі

головуючого Волчек О.О.,

за участю:

секретаря Разєнковій Т.О.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Купянського відділу поліції ГУНПУ в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: Харківська обл, АДРЕСА_1, фактично мешкає за адресою: Харківська обл., м. Купянськ, мікрорайон «Ювілейний», 17, кв. 50, працює реалізатором ПП «Мусієнко» раніш до адміністративної відповідальності не притягувався,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ХА № 046607 від 10.02.2016 р. року о 15.30 годин ОСОБА_2, в торговому павільйоні «Дружище» здійснював продаж алкогольних напоїв, а саме, вина, без ліцензії.

В судовому засіданні. ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував, посилаючись на те, що не здійснював 10.02.2016 р. торгівлю вином.

Адвокат ОСОБА_2. ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскліьки не містить даних про час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Замість конкретних даних, які мусять бути відображені в протоколі, є вказівка про торгівлю та пояснення сторонньої особи про те, що ОСОБА_2 начебто здійснював торгівлю алкогольними напоями, без будь-яких даних про достовірність цих пояснень. Крім того, у клопотанні вказано, що санкція ст. 156 КУпАП передбачає конфіскацію виручки, отриманої від продажу предметів торгівлі, однак матеріали не містять вказівки про отриману виручку та відомостей про вилучену виручку, що свідчить про відсутність такої виручки, як наслідка торгівлі. Крім того, у клопотання вказано, що факт продажу алкогольних напоїі не зафіксований, не вказані час і місце вчинення правопорушення, відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_2 здійснив продаж в конкретний час конкретного алкогольного напою в конкретній кількості, конкретній особі, протокол не містить вказівки на нормативний акто, який зобовязує ОСОБА_2 мати ліцензію для продажу столового вина, натомість преамбулою ЗУ « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що дія цього Закону не поширюється на роздрібну торгівлю винами столовими…». Ч. 11 ст. 15 вказаного Закону також надає право торгівлі винами столовими без наявності ліцензії «Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин». Така ж позиція міститься в податкових розясненнях Державної фіскальної служби України. Той факт, що вилучене вино є столовим, підтверджується копією додатків до сертифіката відповідності.

Дослідивши надані матеріали, суд доходить до наступних висновків.

Суд не повинен самостійно збирати інформацію, яку необхідно збирати особам, які складають протокол про адміністративне правопорушення

Норма ст. 62 Конституції України, яка закріплює принцип презумпції невинуватості, відносно тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, підлягає застосуванню до ОСОБА_3І та при вирішенні справи, як норма прямої дії, відповідно до ст. 8 Конституції України

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей та документів та іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначено в ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 вказаної норми закону, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами.

Стаття 256 КУпАП містить вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, на думку суду, протокол у відношенні ОСОБА_2 складений в порушення вимог вказаної норми закону, оскільки не містить зазначення: місця вчинення адміністративного правопорушення, а саме, його адреси; його суті, оскільки не вказано, торгівля яким саме вином, тобто якими марками чи найменуваннями вина інкрімінується ОСОБА_2, інші відомості, необхідні для вирішення

справи, таки як, чи працює він у вказаному павільйоні, і якщо працює, то на якій посаді, належність торгового павільйону «Дружище».

Так, ч.1 ст.156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або

роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Разом з тим, в протоколі не зазначено, як саме здійснював торгівлю алкогольними вином ОСОБА_2, тобто не конкризоване, яким саме вином, по якій ціні і кому конкретно було продано саме вино, в якій кількості, а також те, чи було отримано та вподальшому вилучено виручку, одержану від продажу предметів торгівлі; не вказано, які саме документи, передбачені ч. 1 ст. 156 КУпАП, були відсутні при здійсненні. ОСОБА_2О торгівлі, тобто не конкретизовано, яку саме ліцензію необхідно мати при торгівлі вином; з протоколу неясно місце вчинення правопорушення, оскільки в протоколі вказаний торговий павільйон «Дружище», а, як вказав ОСОБА_2, він працює реалізатором в ПП «Мусієнко». В протоколі відсутні відомості, чи є саме ОСОБА_2О особою, яка повинна мати вказану в протоколі ліцензію.

Матеріали справи також не містять доказів того, що ОСОБА_2 саме здійснював торгівлю алкогольними напоями, а саме, вином, тобто передавав будь-якій особі алкогольні напої, а саме, вино, в обмін отримавши гроші.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, тобто висновків спеціалістів або експертів, що ОСОБА_2 якщо здійснював торгівлю, то саме, алкогольними напоями, тобто вином, а не іншими напоями.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КУпАП при вилученні речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі. У протоколі ХА № 046607 міститься запис про те, що вилучені для тимчасового зберігання 11 паків вина обємом 10 літрів , але не вказане, яке саме це вино, якого виду, якої марки чи марок.

Адміністративний матеріал містить протокол вилучення на торговій точці «Дружище» для тимчасового зберігання 11 паків вина обємом 10 літрів кожна, яке було опечатане відрізком папіру з печаткою і направлено зберігання до Купянського ВП, але документ, тобто квітанція, опис, в підтвердження прийняття на зберігання Купянським ВП ГУНП зазначених вище предметів торгівлі матеріали справи не містять.

Також у матеріалах справи відсутні відомості про володільця вказаних у протоколі паків вина .

Відсутність взагалі відомостей про те, чи одержана виручка від продажу предметів торгівлі, взагалі унеможливлюють застосувати до ОСОБА_2О ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки вказана норма адміністративного закону передбачає обовязкову конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Судом встановлено, що у матеріалах справи є суттєві розбіжності. У протоколі про адмінправопорушення та протоколі вилучення речей та документів вказана кількість вилученого вина 11 паків по 10 літрів. Разом з цим у письмових поясненнях ОСОБА_4О, який вказаний у протоколі, як понятий, зазначена інша кількість - 11 паків вина ємкістю по 5 літрів кожний.

Крім того, згідно ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»

від 19.12.1995 № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Стаття 17 цього Закону передбачає відповідальність за порушення норм цього Закону, а саме, щодо торгівлі алкогольними напоями, згідно якої посадові особи і

законодавством, а також фінансові санкції до суб'єктів господарювання у вигляді громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним штрафів.

Таким чином, об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а суб'єкт адміністративного проступку спеціальний - посадова особа підприємств-виробників, імпортерів і продавців алкогольних напоїв або тютюнових виробів.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

З матеріалів справи не вбачається що ОСОБА_2 є посадовою особою, імпортером або громадянином, який сам по собі здійснював торгівлю алкогольними напоями, з чого можна зробити висновок, що він не є субєктом даного правопорушення і не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності. Таким чином, працюючи реалізатором в кіоску (торгівельному павільйоні) «Дружище», він взагалі не може нести відповідальність за відсутність ліцензії у даному торгівельному закладі.

Виходячи із змісту ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»

від 19.12.1995 № 481/95-ВР, роздрібна торгівля столовими винами не потребує ліцензії.

Оскільки матеріали справи не містять відомостей, про яке саме вино йдеться, тобто відсутні найменування марки вина, суд позбавлений можливості перевірити, чи підпадає взагалі під юрисдикцію вказаного закону торгівля зазначеним у протоколі вином.

Надані до протоколу, пояснення ОСОБА_4та ОСОБА_5 , яки були присутні в якості понятих при складенні протоколу; пояснення ОСОБА_6, правовий статус якого по даній справі не визначений, на думку суду, не підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 . інкрімінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки не свідчать про визначені в протоколі обставини.

За таких обставин, суд доходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, виходячи з принципів достатності та допустимості доказів, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно до п. 1) ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду,їх у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві, або знищують.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст., 247 п.1, 283, 284 , ч. 1 ст. 265 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 - закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП.

Вилучені згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2016 року 11 паків вина ємкістю по 10 літрів кожна, яке було направлене до Купянського ВП ГУНП в Харківській області- повернути володільцю.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі скарги до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд.

Головуючий О.О. Волчек