Номер провадження: 33/785/123/16
Номер справи місцевого суду: 521/635/16-п
Головуючий у першій інстанції Корой
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2016 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його представника - адвоката Оськіна М.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2016 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрито за відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 12.12.2015 року о 17 год. 05 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Mazda 5» (номерний знак НОМЕР_1 ), рухався по вул. Середній у м. Одесі у напрямку вул. Балківської.

Біля будинку №61 по вул. Середній він, порушивши вимоги п. 10.1 та 14.3 Правил дорожнього руху, розпочав поворот ліворуч для в'їзду на прилеглу територію, не переконавшись у безпечності цього маневру, оскільки у цей час водій автомобілю «Nissan Almera» (номерний знак НОМЕР_2) ОСОБА_2, який рухався у попутному напрямку, здійснював обгін автомобілю «Mazda 5». Внаслідок зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Розглянувши справу, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що зіткнення автомобілів сталося з вини водія автомобілю «Nissan Almera» (номерний знак НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_2, який, на думку судді, при виконанні маневру порушив вимоги п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху, яким заборонено обгін на дорогах, що мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку.

Свій висновок суддя суду першої інстанції мотивував наступними доводами:

-загальна ширина проїзної частини дороги становить 11,8 м, тобто по 5,9 м у кожному напрямку;

-згідно з приписами п. 1.10 Правил дорожнього руху, проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги;

-смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів;

-пунктом 11.1 Правил дорожнього руху передбачено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Посилаючись на зазначені параметри, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що вул. Середня, по якій рухались транспортні засоби-учасники ДТП, має по дві смуги для руху в обох напрямках.

За таких умов, суддя зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_2, оскільки, відповідно до припису п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху, обгін заборонено на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що вважає постанову судді безпідставною та незаконною.

Висновок судді про наявність у місті ДТП двох смуг для руху у кожному напрямку є помилковим, оскільки не були враховані інші чинники, яки впливають на визначення кількості смуг, а саме: вздовж всієї вул. Середньої, в обох напрямках, постійно припарковано автомобілі, а відсутність відповідних дорожніх знаків та розмітки унеможливлює висновок про наявність двох смуг для руху в одному напрямку.

Розглядаючи справу, суддя не дотримався принципів повноти та об'єктивності судового розгляду і не навів у постанові докази, на яких грунтується судове рішення, тому просить постанову судді скасувати і винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, заперечення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як видно с матеріалів справи, постанова судді винесена 02.02.2016 року, а апеляційна скарга подана ОСОБА_2 до суду першої інстанції 12.02.2016 року, тобто у строк, передбачений законом, тому вона підлягає розгляду.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно з мотивувальної частини постанови судді суду першої інстанції, судовий розгляд відбувся за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Суддя навів у мотивувальній частині постанови зміст пояснень особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності та потерпілого, зміст відповідних пунктів Правил дорожнього руху та параметри проїзної частини дороги, зазначені у схемі місця ДТП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є буд-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали кожний свої доводи.

ОСОБА_2 наполягав на тому, що на ділянці вул. Середньої де сталося ДТП, по обидві сторони були припарковані автомобілі, що значно звужували проїзну частину дороги, тому не можна вважати, що у наявності були дві смуги для руху в одному напрямку.

Водій ОСОБА_1, заперечуючи проти цього доводу, пояснив, що наявність припаркованих автомобілів може свідчити лише про наявність перешкоди для руху в обраному напрямку, а у такому випадку необхідно діяти відповідно до приписів Правил дорожнього руху, які забороняють обгін на дорогах, які мають по дві смуги для руху в обох напрямках.

Зі схеми місця ДТП видно, що на ній не відображені автомобілі, які було б припарковано вздовж вул. Середньої, зокрема поблизу місця зіткнення автомобілів, але ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заперечують наявності таких автомобілів, тому цей факт можна вважати встановленим.

До того ж, з пояснень обох водіїв, які вони надали у суді апеляційної інстанції, випливає, що позаду автомобілю «Mazda 5» під керуванням ОСОБА_1, спочатку зупинився для висадки пасажирів, а потім розпочав рух маршрутний автобус. Зі слів обох водіїв, відстань між автомобілем «Mazda 5» та маршрутним автобусом становила від 10 до 15 метрів.

У цей же час, водій автомобілю «Nissan Almera» (ОСОБА_2.) почав здійснювати обгін маршрутного автобусу і побачив попереду нього автомобіль «Mazda 5», який зайняв крайню ліву смугу для здійснення повороту ліворуч. Він застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не зміг.

Отже, за результатами апеляційного розгляду справи, вважаю правильним і обґрунтованим висновок судді суду першої інстанції щодо того, що вул. Середня є дорогою, яка має по дві смуги для руху в обох напрямках.

Правильним є також посилання судді суду першої інстанції на припис п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху, який забороняє обгін на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку.

Розглядаючи справу, суддя суду першої інстанції, забезпечив повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду, дійшов висновку, який відповідає фактичним обставинам справи та постановив обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, суддя застосував зайву підставу для закриття провадження у справі, а саме, відсутність події адміністративного правопорушення, оскільки подія у вигляді дорожньо-транспортної пригоди мала місце.

Ставлячись критично до доводів ОСОБА_2, слід відзначити, що кількість смуг для руху в будь-якому напрямку, залежить тільки від ширини проїзної частини дороги і визначається п. 1.10 та п. 11.1 Правил дорожнього руху, зміст яких наведений вище.

Довід ОСОБА_2 про те, що наявність припаркованих на крайніх смугах автомобілів, впливає на визначення водіями кількості смуг для руху у певному напрямку, є безпідставним, оскільки розташування на дорозі таких автомобілів свідчить лише про наявність перешкоди для руху в обраному напрямку, яку Правила дорожнього руху визначають як нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Отже, суддя суду першої інстанції правильно зазначив у постанові, що зіткнення автомобілів сталось внаслідок того, що водій ОСОБА_2 виконував маневр обгону, який заборонений у даному випадку п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху, про що свідчить розташування його автомобілю на смузі, призначеній для зустрічного руху, а також наявність на тій же смузі гальмівного шляху автомобілю «Nissan Almera».

За таких підстав, вважаю, що доводи апеляційної скарги є голослівними, а суддя суду першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і дав їм об'єктивну правову оцінку, встановивши, що ДТП відбулось внаслідок неправильних дій водія ОСОБА_2

У відповідності до приписів ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Таким чином, апеляційним розглядом справи встановлено, що постанова судді суду першої інстанції є законною та справедливою, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2016 року, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області

Балан В.Д.