П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 р. Справа №607/19181/15-п

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої головним бухгалтером ВП «Тернопільська дистанція колії», жительки м. Тернополя вул.. Збаразька, 31/44,ІПН-,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Управлінням Держпраці у Тернопільській області Державної служби України з питань праці при проведенні перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, було виявлено, що ОСОБА_1 будучи на посаді головного бухгалтера ВП «Тернопільська дистанція колії» на протязі вересня листопада 2015 року, вчинила правопорушення, а саме:

В порушення вимог ст. 36,ч.1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» відмовлено у наданні допомоги по тимчасовій працездатності ремонтнику штучних споруд ОСОБА_2 , а саме відмовлено у оплаті листка непрацездатності № 761009 за період з 30.09.2015 по 05.10.2015 року «через неправильність оформлення, п. 3.1 інструкції по заповненню лікарняних». Крім цього, десятиденний строк розгляду документів (з дня їх надходження) для призначення допомоги по тимчасовій втраті працездатності не дотримується і повідомлення про відмову в призначенні допомоги, із зазначенням причин відмови та порядку оскарження, не було видано або надіслано ОСОБА_2, хоча згідно Закону це необхідно зробити не пізніше п'яти днів після винесення рішення. Також, в порушення вимог пункту 9 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності строки виплати допомоги по тимчасовій втраті працездатності не дотримуються, у зв'язку з тим, що засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ВП «Тернопільська дистанція колії» проводяться лише 1 раз на місяць ( 30 числа).

В порушення вимог ч.1 ст.47 та ч.1 ст.116 , ч.1 ст. 117 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать працівникові у день звільнення не проводиться, зокрема, ОСОБА_3 наказом від 16.11.2015 року № 438/ос звільнений з роботи 16 листопада 2015 року, а належні йому кошти виплачено 17.11.2015 року. Аналогічне порушення мало місце при звільненні інших працівників: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та інших. Крім цього, звільненому ОСОБА_3 та іншим звільненим працівникам не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Порушення є триваючим оскільки вищевказана виплата на день перевірки не проведена.

Порушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнала частково та пояснила, що виплати допомоги по тимчасовій втраті працездатності та усіх розрахункових виплат у разі звільнення належать до її компетенції, однак відмови у виплаті допомоги по тимчасовій втраті працездатності ремонтнику штучних споруд ОСОБА_2 не було, а листок непрацездатності № 761009 не був завірений печаткою медичної установи, тому було вказано на це ОСОБА_2 надалі, листок непрацездатності був завірений Підволочиською районною лікарнею, взятий до обліку, і була нарахована допомога в сумі 563,02 грн. Допомога виплачена ОСОБА_2 у грудні 2015 року. Щодо періодичності засідань комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, то може пояснити наступне, що головний бухгалтер не у складі комісії, тому періодичність засідань не входить у компетенцію головного бухгалтера. Також, при звільнені працівників ВП «Тернопільська дистанція колії» здійснюється виплата усіх розрахункових виплат згідно первинних документів. При звільненні ОСОБА_3 згідно наказу від 16.11.2015 року була надана заявка на фінансування розрахункових,які в сумі 37000 грн. були виплачені 17.11.2015 року. У звільненого ОСОБА_3 претензій щодо виплати розрахункових виплат немає. При звільнені ОСОБА_4 згідно наказу від 16.09.2015 року була надана заявка на фінансування розрахункових, які у сумі 19000 грн. були виплачені 17.09.2015 року. У звільненої ОСОБА_4 претензій щодо виплати розрахункових виплат немає. При звільнені ОСОБА_5 згідно наказу від 08.09.2015 року була надана заявка на фінансування розрахункових,які у сумі 1500 грн. були виплачені 09.09.2015 року, у звільненого ОСОБА_5 претензій щодо виплати розрахункових немає.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доводиться матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №19-01-40/005 від 11 грудня 2015 року; актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 19-01-40/015; наказом №277 про створення комісії із соціального страхування дистанції колії від 23.10.2015 року; протоколом засідання комісії із соціального страхування дистанції колії від 30.09.2015 року, 30.10.2015 року, 30.11.2015 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.12.2015 року.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що хоча в діях ОСОБА_1 і наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, а також інші порушення вимог законодавства про працю, проте, зважаючи на обставини справи, що підтверджені доказами, особу ОСОБА_1, та те, що звільнені особи претензій до неї не мають, а допомогу по тимчасовій втраті працездатності повністю виплачена, суд вважає, що дане діяння слід визнати малозначним, внаслідок чого ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Справу про притягнення її до адміністративної відповідальності провадженням закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 41, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст. 41 КУпАП провадженням закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Базан Л.Т.