Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа №503/25/16-п
Провадження №3/503/31/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2016 року м.Кодима Одеської області

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сопільняк О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянку України, жительку АДРЕСА_1 працездатну, не працюючу,

- за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2016 року до Кодимського районного суду Одеської області надійшов адміністративний протокол серії ОД №019756, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КпАП України, в якому вказано, що вона неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який протягом жовтня-листопада місяців 2015 року не відвідував навчання в Вороновицькому професійно-технічному училищі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні інкримінованого їм правопорушення не визнала та вказала, що у жовтні місяці 2015 року мешканець с.Загнітків Кодимського району ОСОБА_3 взяв її неповнолітнього сина ОСОБА_4 та без її дозволу поїхав з ним в м.Одеса на заробітки. З цього приводу вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів та намагалась самостійно розшукати сина.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим 21 березня 2012 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції Одеської області.

Стаття 51 Конституції України, а також статті 150 і 180 СК України, встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Крім цього, стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Такий же обов'язок щодо виховання та розвитку дитини на батьків покладає і стаття 59 Закону України «Про освіту».

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Встановлено, що у листопаді місяці 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області з заявою про зникнення її сина ОСОБА_2, в якій вказала, що мешканець с.Загнітків Кодимського району ОСОБА_3 взяв її неповнолітнього сина ОСОБА_4 та без її дозволу поїхав з ним в м.Одеса на заробітки.

За наслідками проведеної перевірки було встановлено, що дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в кінці жовтня місяця 2015 року виїхали в м.Одеса на заробітки.

В письмовому поясненні від 30 грудня 2015 року ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_3 підбурив неповнолітнього ОСОБА_2, після чого самовільно без її відома та дозволу поїхали в м.Одеса. Тривалий час їй не було відомо місце перебування сина, тому вона звернулась до міліції по допомогу в його розшуку.

Під час цієї ж перевірки неповнолітній ОСОБА_2 пояснив, що під впливом ОСОБА_3 він змушений був разом з ним без дозволу матері поїхати в м.Одеса на заробітки.

ОСОБА_3 в письмовому поясненні від 30 грудня 2015 року вказав, що дійсно в період з 25 жовтня по 23 листопада 2015 року він разом з ОСОБА_2 їздили на заробітки в м.Одеса.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відтак, батьки неповнолітнього можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи вбачається, що причиною невідвідування неповнолітнім ОСОБА_2 навчання протягом жовтня-листопада місяців 2015 року є не поведінка його матері ОСОБА_1, а самовільне без її дозволу залишення неповнолітнім ОСОБА_2 місця свого проживання, викликане впливом на нього ОСОБА_3

Ці обставини спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 п.1, ст.173-2, 283-284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі №503/253/16-п відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП відповідно до п.1 ст.247 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в її діях ознак складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд на протязі десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Сопільняк О.М.