Дата документу 18.02.2016 Справа № 554/580/16-п
Справа № 554/580/16-п
Провадження № 3/554/264/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави А. Г. Савченко, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, к5в. 101, непрацюючого, ідентифікаційний код та інші відомості про особу невідомі і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного інспектором Октябрського ВП ГУ НП України в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_2 «26 січня 2016 року, близько 11 год. 10 хв., порушник ОСОБА_1 по вулиці Шевченка, 44 «Еко-Маркет» здійснив дрібну крадіжку, а саме шоколадне драже, продукти харчування», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

В судове засідання порушник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не зявився, заяви про відкладення розгляду справи не подав, в звязку з чим суд розглянув справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи щодо нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Стаття 51 КУпАП містить три норми, дві із яких встановлюють відповідальність за вчинення правопорушення, а третя встановлює розмір крадіжки, за якою вона визнається дрібною.

Відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частина 3 ст. 51 цього Кодексу встановлює, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 4 жовтня 2013 року № 950 протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом, на якому проставлено відповідні серія і номер. Усі реквізити протоколу заповнюються чорнилами чорного або синього кольору, крім селевих, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу зазначаються: дата і місце його складення (число, місяць, рік, населений пункт, географічна точка); посада, спеціальне звання, прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (зазначаються повністю (без скорочення) її прізвище, імя та по батькові; число, місяць і рік народження; місце народження; місце проживання; місце реєстрації; найменування підприємства, установи, організації, де працює (її посада) або навчається особа; документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі й назва ОБС, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток), дата видачі й найменування підприємства, установи, організації, що його видали); відомості щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); частина відповідної статті та стаття КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення; прізвища, місця проживання свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами. До протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Судом встановлено, що Протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у диспозиції частин першої та другої статті 51 КУпАП, оскільки не розкрито зміст порушення, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норму, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позбавляє суд можливості оцінювати ці дії як дрібну крадіжку.

Зокрема, в протоколі не зазначено, яка вартість та кількість вкраденого майна та спосіб, у який це було вчинено, тобто не розкрита обєктивна сторона правопорушення.

Крім того, не встановлено та не зазначено мету вчинення цих дій, тобто не розкрита субєктивна сторона правопорушення, що позбавляє суд можливості оцінювати їх як крадіжку, оскільки вона має корисний характер.

Так, обєктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: 1) крадіжки (таємного викрадення чужого майна); 2) шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою); 3) привласнення; 4) розтрати.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.

Із змісту протоколу не видно, яким саме чином порушник заволодів чужим майном та з якою метою це вчинив.

Ініціатором складення протоколу констатовано про вчинення дрібної крадіжки порушником без зазначення, який саме розмір збитків заподіяно крадіжкою і чи являється він дрібним.

Відповідно до п. 22.5 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 статті 6 цього Закону для відповідного року. П. 6.6.1 пункту 6.1 статті 6 вказаного Закону встановлює податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Таким чином, для кваліфікації певного діяння як злочину або як адміністративного правопорушення необхідно визначити вартість викраденого майна і зіставити її з розміром мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Такого визначення розміру збитків ініціатором складення протоколу зроблено не було, а суд позбавлений можливості це зробити, оскільки в протоколі не зазначено розмір збитків, заподіяних внаслідок протиправного заволодіння чужим майном.

Отже, наведене дає підстави суду прийти до висновку про відсутність в діяннях особи, якій інкримінується вчинення дрібної крадіжки, складу цього правопорушення, так як не встановлено розміру збитків та не зазначено обєктивної і субєктивної сторони правопорушення.

Під час складення протоколу зазначені неповні дані порушника, які позбавляють суд можливості виклику його до суду та свідчать про не встановлення його особи.

Протокол виконаний незрозумілим, нерозбірливим почерком, який практично не піддається прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст, оформлений неохайно без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Із документів доданих до протоколу слідує, що докази вини порушниці зібрані всупереч встановленому статтею 251 КУпАП порядку. Згідно з положеннями зазначеної норми закону доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч цих вимог до протоколу додані ксерокопії документів, процесуальне походження яких невідоме, відповідність дійсності не засвідчена і зміст яких не піддається прочитуванню та усвідомленню, в звязку з чим вони не можуть прийматись судом до уваги як докази по справі.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не грунтується.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.Г. Савченко