Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області Остапук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1, непрацюючого, на постанову судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою суду ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два (два) роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36 гривень 54 копійки в дохід держави.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 12 серпня 2014 року близько 16 год 22 хв, в смт. Володимирець по вул. Сагайдачного, та 13 серпня 2014 року о 18 год 15 хв, в смт. Володимирець по вул. Пирогова, керуючи автомобілем марки «ИЖ-412», номерний знак НОМЕР_1, перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною та необгрунтованою. Покликається на те, що судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП призначено йому незаконне стягнення, вказує, що в нього немає і не було водійських прав, він офіційно ніде не працює, на утриманні знаходиться неповнолітня дитина. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, та скасувати постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не був присутній, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин і його слід поновити.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі дотримані не були.

Згідно постанови суду першої інстанції, суддя, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП припустився помилки щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 раніше не притягувався та стягнення на нього не накладалось.

При таких обставинах, дії ОСОБА_2 за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння 12 та 13 серпня 2014 року слід кваліфікувати лише за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме: протоколом АБ2 №052226 від 12.08.2014, протоколом № АБ2 №052268 від 13.08.2014, тестами №№2898, 2895, поясненнями правопорушника, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Згідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Судом першої інстанції при призначенні покарання не з'ясовано та не враховано в сукупності всі обставини, зокрема те, що у ОСОБА_7 немає водійських прав, а тому твердження апелянта про незаконність застосування до нього судом адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є слушним.

А тому єдиний вид покарання, який можливо застосувати до ОСОБА_2, є штраф.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а постанова судді Володимирецького районного суду від 27 серпня 2014 року зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року.

Постанову судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 27 серпня 2014 року щодо ОСОБА_2 - змінити.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області В.І. Остапук