АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, його апеляційну скаргу на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_1, який народився 4 березня 1992 року, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., -

встановив:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн..

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «LDV» 8 грудня 2015 року о 9 годині 30 хвилин по вулиці Степового Фронту в місті Павлограді, не витримав безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2170», під керуванням ОСОБА_2, який зупинився на перехресті попереду. В результаті ДТП транспортні засоби пошкоджено.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 16 лютого 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В поданій скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку, яке міститься в скарзі, апелянт посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду був пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що копію постанови він отримав через декілька днів від дня її проголошення і до того часу про прийняте рішення був необізнаний.

Провадження № 33/774/98/16 Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість постанови суду, через невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі вказується на неправдивість вказівки суду, в постанові,стосовно визнання вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, так як за твердженням останнього, він зявився в місцевий суд в день призначеного засідання і дізнався, що його постановою вже визнано винним за ст. 124 КУпАП до 340 гривень штрафу, проте копію постанови було отримано після спливу декількох днів.

Стосовно фактичних обставин, автором апеляції вказується на те, що при оформленні матеріалу про адміністративне правопорушення, ним зверталась увага на те, що водій ОСОБА_2 раптово вжив заходів до екстреного гальмування перед його транспортним засобом, чим позбавив можливості уникнути зіткнення. ОСОБА_1 зазначає, що задля уникнення зіткнення вжив заходів до екстреного гальмування та вивернув кермо у бік, однак запобігти настанню дорожньо-транспортній пригоді було неможливо. На думку апелянта, зіткнення відбулося з причин недотримання вимог ПДР України саме іншим учасником ДТП, - водієм ОСОБА_2.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, доводи викладені в ній і просив суд задовольнити апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Апеляційний суд, враховуючи позицію ОСОБА_1, яка зводиться до його персональної відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи, а також відсутність будь-яких фактичних даних у матеріалах справи, які б прямо свідчили про отримання останнім копії судового рішення, з метою реалізації законних прав автора апеляції, вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду і розглянути подану скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, та такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Так відповідно пункту 13.1 ПДР України, водій повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Саме порушення вищенаведеного пункту ПДР водієм ОСОБА_1 і послугувало причиною дорожньо - транспортної пригоди, за вчинення якої автора апеляції притягнуто за ст. 124 КУпАП до 340 гривень штрафу.

Твердження викладені в апеляції відносно екстреного гальмування іншим учасником ДТП, спростовуються матеріалами справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно зазначив, що, не витримав дистанції в результаті чого відбулось зіткнення /а.с. 3/.

З пояснень самого автора апеляційної скарги, що містяться в матеріалах справи вбачається, що він рухався керуючи автомобілем «LDVConvoy» по вулиці Степового Фронту від вулиці Харківської до вулиці К. Маркса в місті Павлограді, перед керованим їм автомобілем, рухався транспортний засіб «ВАЗ 2170», який зупинився на забороняючий світлофор на перехресті вулиці ОСОБА_5 та вулиці Степового Фронту. ОСОБА_1 не встиг зреагувати і здійснив з автомобілем «ВАЗ 2170» під керуванням ОСОБА_2 зіткнення /а.с. 6/.

Між тим, як протокол про адміністративне правопорушення, так і схема з місця ДТП не містять в собі жодних зауважень ОСОБА_1 стосовно змісту та їх складення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме недотримання безпечної дистанції знаходиться в причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Підстав для скасування постанови, з мотивів приведених в апеляційній скарзі, по даній справі не має.

Будь-яких інших порушень вимог закону допущених місцевим судом, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, залишити без задоволення, а постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року відносно ОСОБА_1, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6