Справа № 361/1171/16-п
Провадження № 3/361/314/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Кічинська О.Ф., при секретарі Глушко І.М., з участю прокурора Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від заступника керівника Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2, про вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженим, інвалідом ІІІ групи, головою реорганізаційної комісії Семиполківської сільської ради, який до 25.10.2015 обіймав посаду сільського голови Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 15 АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

26.02.2016 заступником керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_2 складено протокол про вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_3

За змістом протоколу, ОСОБА_3 на підставі рішень Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області № 01 від 07.04.2006, № 01-01-У1 від 19.11.2010 з 07.04.2006 по 25.10.2015 перебував на посаді сільського голови Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області. При цьому 23.03.2015, 23.04.2015, 25.05.2015, 24.06.2015, 24.07.2015, 25.08.2015, 22.09.2015, 22.10.2015 Семиполківський сільський голова, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 7 рангу 4 категорії, що підтверджується рішенням сесії Семиполківської сільської ради № 1382 від 27.05.2010, приймав управлінські рішення з приводу нарахування премії працівникам апарату виконавчого комітету Семиполківської сільської ради, в тому числі начальнику ВОС ОСОБА_4, яка є йому дружиною та, відповідно, членом сім»ї. В результаті розгляду питань про преміювання сільським головою ОСОБА_3 видавалися розпорядження «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради», відповідно до яких ОСОБА_4 нараховувалася та виплачувалася премія в розмірі 100% від посадового окладу, зокрема розпорядження № 32 від 25.05.2015, розпорядження № 46 від 24.06.2015, № 51 від 24.07.2015, № 52 від 25.08.2015, № 57 від 22.09.2015, № 68 від 22.10.2015. Крім того, перебуваючи з 25.10.2015 на посаді голови реорганізаційної комісії - в.о. сільського голови Семиполківської сільської ради - ОСОБА_3 приймав рішення про преміювання працівників апарату виконавчого комітету Семиполківської сільської ради, зокрема розпорядження № 76 від 27.11.2015 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради», відповідно до якого його дружині ОСОБА_4 нараховано й виплачено премію в розмірі 100 % від посадового окладу; розпорядження № 77 від 27.11.2015 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради до Дня місцевого самоврядування», згідно з яким начальнику ВОС сільської ради ОСОБА_4 нараховано та виплачено премію в розмірі 2 430 грн.; розпорядження № 87 від 21.12.2015 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради», на виконання якого ОСОБА_4 нараховано і виплачено премію в розмірі 150% від посадового окладу; розпорядження № 88 від 21.12.2015 «Про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради», відповідно до якого ОСОБА_4 нараховано та виплачено премію в розмірі 595 грн. Враховуючи реалізацію ОСОБА_3 повноважень сільського голови відповідно до Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», останній під час реалізації своїх повноважень, не пов»язаних з підготовкою, винесенням на розгляд та розглядом питань, що відносяться до виключної компетенції сільської ради, у випадку виникнення в нього реального чи потенційного конфлікту інтересів повинен був діяти у спосіб, передбачений розділом V Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме повідомити сільську раду не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався чи повинний був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. Разом із тим, ні до прийняття управлінських рішень, ні під час вирішення шляхом підписання розпоряджень № 22 від 23.03.2016, № 28 від 23.04.2015, № 33 від 25.05.2015, № 46 від 24.06.2015, № 51 від 24.07.2015, № 52 від 25.08.2015, № 57 від 22.09.2015, № 68 від 22.10.2015, № 76 від 27.11.2015, №№ 87, 88 від 21.12.2015 питань про преміювання своєї дружини ОСОБА_4 Семиполківський сільський голова ОСОБА_3, що, відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», є суб»єктом, на якого поширюється дія цього закону та передбачені ним обмеження і зобов»язання, не повідомляв Семиполківську сільську раду про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів у розумінні й відповідно до вимог ст.ст. 1, 28 Закону України «Про запобігання корупції» та жодних дій в частині врегулювання вказаного конфлікту не вчиняв. Таким чином, ОСОБА_3 скоїв адміністративні правопорушення, пов»язані з корупцією, що полягають у неповідомленні ним Семиполківської сільської ради про наявність реального конфлікту інтересів та прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, за які передбачено адміністративну відповідальність за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

При розгляді адміністративного матеріалу ОСОБА_3 свою вину в скоєнні правопорушень, пов»язаних з корупцією, не визнав, пояснив, що обіймав посаду голови Семиполківської сільської ради з 07.04.2006 по 25.10.2015, наразі виконує обов»язки старости та голови реорганізаційної комісії сільради, його дружина ОСОБА_4 працює в Семиполківській сільській раді з 11.12.1996, при цьому з 18.03.2008 - на посаді начальника військово-облікового столу. Преміювання працівників апарату виконавчого комітету Семиполківської сільської ради здійснювалось відповідно до Положення про порядок преміювання сільського голови і працівників апарату виконкому сільської ради та на підставі розпорядження голови сільради; рішення щодо відсоткової ставки чи суми преміювання приймалось ним особисто з урахуванням виконання бюджету, порядку нарахування заробітної плати, економії надлишку коштів фонду заробітної плати, виконавчої дисципліни, трудового внеску; розпорядження голови є підставою для нарахування бухгалтерією премії. Ним дійсно приймалися розпорядження про преміювання працівників апарату виконавчого комітету сільської ради № 22 від 23.03.2016, № 28 від 23.04.2015, № 33 від 25.05.2015, № 46 від 24.06.2015, № 51 від 24.07.2015, № 52 від 25.08.2015, № 57 від 22.09.2015, № 68 від 22.10.2015, № 76 від 27.11.2015, №№ 87, 88 від 21.12.2015, в тому числі дружини начальника ВОС ОСОБА_4, при цьому про реальний конфлікт інтересів він Семиполківську сільську раду на виконання вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» жодним чином не повідомляв, не будучи обізнаним з вказаною процедурою. Переконаний, що зазначенням у розпорядженнях щодо преміювання серед інших ОСОБА_4 як сумлінного працівника сільради з багаторічним стажем і досвідом роботи жодних протиправних дій не вчиняв.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, думку прокурора Баталової В.Є. про наявність у бездіяльності суб»єкта відповідальності за пов»язані з корупцією правопорушення - голови Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_3 - всіх ознак порушень, передбачених ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», відтак необхідність застосування до нього, з урахуванням невизнання вини, штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вивчивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, при цьому провадження в справі відносно нього за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного порушення, що полягає в неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Із ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» убачається, що правопорушенням, пов»язаним із корупцією, є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суть правопорушень, пов»язаних з корупцією, відповідальність за які настає на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, полягає в неповідомленні особою, зазначеною у пунктах 1, 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі сільським головою як посадовою особою місцевого самоврядування, у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому згідно з визначеннями, які містяться в ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, в тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, а реальним конфліктом інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об»єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обов»язок посадових осіб місцевого самоврядування 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вживати заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів. За змістом ст. 35 вказаного Закону, правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності, серед інших, сільських голів, визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов»язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Таким чином, при виникненні приватного інтересу під час виконання службових повноважень законодавець зобов»язав особу, яка є суб»єктом правопорушення, пов»язаного з корупцією, повідомити безпосереднього керівника, а у випадку перебування на посаді, що не передбачає наявності безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, при цьому передбачивши адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що під час перебування ОСОБА_3 на посаді Семиполківського сільського голови Броварського району Київської області начальником військово-облікового столу сільради працювала його дружина ОСОБА_4, при цьому, згідно з Положенням про порядок преміювання сільського голови та працівників апарату виконкому сільської ради, затвердженим у 2012 році, преміювання працівників сільради здійснювалось на підставі оцінки й всебічного аналізу сумлінності виконання ними своїх посадових обов»язків та завдань за розпорядженнями сільського голови. Таким чином, при прийнятті рішень про преміювання Семиполківський сільський голова самостійно оцінив роботу ОСОБА_4 та визначив їй розмір премії, тобто в службовій діяльності ОСОБА_3 під час видачі ним розпоряджень № 22 від 23.03.2016, № 28 від 23.04.2015, № 33 від 25.05.2015, № 46 від 24.06.2015, № 51 від 24.07.2015, № 52 від 25.08.2015, № 57 від 22.09.2015, № 68 від 22.10.2015, № 76 від 27.11.2015, №№ 87, 88 від 21.12.2015 виник реальний конфлікт інтересів, що полягав у суперечності між приватним інтересом у вигляді зацікавленості в отриманні премії дружиною та його службовими повноваженнями як розпорядника бюджетних коштів, наявність якого могла вплинути на об»єктивність і неупередженість прийняття рішення щодо встановлення премії начальнику ВОС та визначення її розміру.

Сільський голова не має безпосереднього керівника, не перебуває на посаді в колегіальному органі, Національне агентство та його територіальні підрозділи дотепер не сформовані, при цьому всупереч ч. 7 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» відсутні закони та інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження органів місцевого самоврядування, передбачають порядок і шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють.

За правилами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», національні суди при розгляді справ зобов»язані застосовувати Конвенцію та практику Суду, які є джерелом національного права України. У п. 67 рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством, констатуючи, що за браком чітких і передбачуваних законів, якими встановлюються певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку суперечить ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відсутність на законодавчому рівні порядку повідомлення особою, яка не має безпосереднього керівника та не перебуває на посаді в колегіальному органі, про наявність у неї реального конфлікту інтересів унеможливлює притягнення Семиполківського сільського голови Київської області ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за відсутності в його бездіяльності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Разом із тим, враховуючи, що ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність суб»єкта правопорушення, пов»язаного з корупцією, за вчинення дій або прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» заборонено вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, виникнення реального конфлікту інтересів у Семиполківського сільського голови ОСОБА_3 при винесені розпоряджень № 22 від 23.03.2016, № 28 від 23.04.2015, № 33 від 25.05.2015, № 46 від 24.06.2015, № 51 від 24.07.2015, № 52 від 25.08.2015, № 57 від 22.09.2015, № 68 від 22.10.2015, № 76 від 27.11.2015, №№ 87, 88 від 21.12.2015, на підставі яких здійснювалося преміювання його дружини ОСОБА_4 як начальника військово-облікового столу, зобов»язувало його утриматися від прийняття рішення стосовно визначення розміру премії члену сім»ї та вжити заходів щодо врегулювання конфлікту. Таким чином, при розгляді адміністративного матеріалу встановлено вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності та застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні адміністративного стягнення на виконання вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 враховуються характер скоєного адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, дані про особу правопорушника, який уперше притягується до адміністративної відповідальності, має великий досвід роботи на посаді сільського голови, з 03.04.2013 довічно є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, удвох із дружиною на невеликий сукупний дохід родини матеріально утримують сина - студента 5 курсу денної форми навчання Національного транспортного університету. Обставин, які пом»якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_3, суддею не встановлено.

Крім призначеного штрафу, стягненню з ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп., сплату якого передбачено п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись п. 2 ст. 24, ст.ст. 27, 40-1, 221, 283-285 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп.

Провадження в справі в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя О.Ф.Кічинська