Справа № 369/20/16-п Головуючий у І інстанції Бурбела Ю.С.
Провадження № 33/780/86/16 Доповідач у 2 інстанції Ященко
Категорія 138 22.02.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

«22 » лютого 2016 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Ященко І.Ю. за участю порушника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр.України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1-

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 19.12.2015р. близько 2год. в смт.Чабани, по вул.Машинобудівників, 2, керуючи автомобілем «LAND ROVER RANGE ROVER» д.н.з «НОМЕР_1» (транзит), в порушення вимог п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «FORD F 150», д.н.з «НОМЕР_2» в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах правопорушника ОСОБА_1 про скасування постанови та прийняття нової постанови. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт послався на незаконність та необґрунтованість постанови, винесеної, на його думку, з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд невірно оцінив пояснення учасників пригоди, безпідставно надав перевагу поясненням ОСОБА_1 у протоколі про адмінправопорушення, не врахував, що причиною ДТП став зустрічний автомобіль, який виїхав на смугу зустрічного руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1, не врахував позитивне суб'єктивне ставлення ОСОБА_1 до події та як наслідок призначив йому найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Також, апелянт вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні заявленого захисником клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду 1 інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є правильною.

З пояснень ОСОБА_1, даних ним під час розгляду справи як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, вбачається, що хоча він себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, однак підтвердив факт керування саме ним автомобілем «LAND ROVER RANGE ROVER» д.н.з «НОМЕР_1» за проханням його товариша ОСОБА_5 та факт зіткнення вказаного транспортного засобу з припаркованим автомобілем»Форд».

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2№ 289886 від 24.12.2015р. ( а.с.2), в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 ПДР України, що призвело до зіткнення автомобіля «LAND ROVER RANGE ROVER» д.н.з «НОМЕР_1» (транзит) з припаркованим автомобілем «FORD F 150», д.н.з «НОМЕР_2»; поясненнями ОСОБА_1 в протоколі про адмінправопорушення, де він зазначив, що не врахував дорожню обстановку, порушення допустив не навмисно; схемою дорожньо-транспортної пригоди від 24.12.2015( а.с.3) в якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів та розташування автомобілів після ДТП; даними протоколів технічного стану автотранспорту ( а.с.6,7), в яких зафіксовані пошкодження автомобілів; поясненнями свідка ОСОБА_6 з яких вбачається, що одразу ж як він почув удар, який доносився з вулиці, він визирнув у вікно і побачив два розбитих авто, а також людей, які тікали з автомобіля «LAND ROVER RANGE ROVER», при цьому про наявність будь-яких інших автомобілем свідок не вказував; поясненнями свідка ОСОБА_5 про те, що під час зіткнення транспортних засобів за кермом автомобіля був ОСОБА_1; поясненнями потерпілого ОСОБА_3, який в суді апеляційної інстанції показав, що на місці події ОСОБА_1 заперечував що саме він був за кермом автомобіля який пошкодив його автомобіль, тому схема була складена без участі ОСОБА_1, крім того, ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_5 на місці події не посилалися на наявність будь-якого автомобіля який начебто виїхав на смугу руху автомобіля «LAND ROVER RANGE ROVER» у зв»язку з чим і трапилася ДТП, така версія ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з»явилася лише 24. 12. 2015 р. під час дачі пояснень в поліції, на місці події ОСОБА_1 відмовився давати будь-які пояснення ; іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя вірно встановив обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1, в порушення п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «FORD F 150», внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Доводи захисника про те, суддя невірно оцінив пояснення учасників пригоди про те, що причиною ДТП став зустрічний автомобіль, який виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого ОСОБА_1, реагуючи на небезпеку та задля уникнення зіткнення - застосував екстрене гальмування та як наслідок втратив керованість автомобілем та відбувся наїзд на припаркований автомобіль - є необґрунтованими, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються, сукупністю наявних у справі та наведених вище доказів.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції захисником правопорушника був наданий висновок № 2016-02-12 експертного автотехнічного дослідження , яке було проведено на підставі вихідних даних вказаних ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_5.

Аналізуючи даний висновок апеляційний суд дійшов висновку, що він не може бути прийнятий як доказ по справі, оскільки будь-яких об»єктивних даних, які б підтверджували наявність автомобіля, який начебто виїхав на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1, матеріали справи не містять. Показання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не можуть вважатися об»єктивними, оскільки вказані особи є зацікавленими у вирішенні справи.

Будь-яких порушень норм КУпАП, які б могли істотно вплинути на правильність прийнятого рішення апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що саме порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 ПДР України знаходяться у прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали у виді механічних пошкоджень автомобілів.

Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, обставин, що впливають на відповідальність, поведінки порушника після ДТП, який заперечив на місці ДТП факт перебування за кермом автомобіля, відмовився давати пояснення та брати участь у складання схеми ДТП, у вчиненому не розкаявся, апеляційний суд вважає домірним скоєному та відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 січня 2016 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________