П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який притягнутий до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута ОСОБА_3,

до адміністративної відповідальності

потерпілого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що, будучи заступником Голови правління Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «УТСК»), в порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», 28 жовтня 2105 року неправомірно відмовив у наданні інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, та закрити провадження у справі. В своїх доводах апелянт зазначає, що він особисто не відмовляв ОСОБА_6 у наданні інформації, оскільки на запит останнього було направлено необхідну інформацію двічі, першу - 28 жовтня 2015 року ( звичайним листом), та повторно 06 листопада 2015 року листом з повідомленням.

ОСОБА_3 звертає увагу на те, що в його діях, як заступника Голови правління ПрАТ «УТСК», немає складу адміністративного правопорушення. Він проконтролював складання відповіді адвокату ОСОБА_6, яку перевірив особисто та підписав 28 жовтня 2105 року, та відповідно до журналу вихідної кореспонденції, відповідь була передана до канцелярії товариства для відправки. Вказане підтверджує копія відповіді адвокату та копія журналу вихідної кореспонденції.

Крім того, апелянт зазначає, що він не є особою, яка відповідає за надання інформації на адвокатські запити.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який просив задовольнити апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_4, який заперечував проти її задоволення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 23 жовтня 2015 року адвокатом ОСОБА_6 був направлений запит до ПрАТ «УТСК» про надання йому інформації щодо страхового випадку дорожньо - транспортної пригоди.

На вказаний запит ПрАТ «УТСК» був направлений лист за підписом заступника голови правління ОСОБА_3, який повідомив, що адвокат може ознайомитись з матеріалами страхової справи в будь-який зручний для нього час. Посилаючись на Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_3 повідомив, що страховик, тобто ПрАТ «УТСК» не зобов'язаний надавати копії документів.

Апеляційний суд зазначає, що надання можливості ознайомлення з матеріалами страхової справи не є тотожнім з наданням інформації на адвокатський запит, а тому висновок суду про те, що ОСОБА_3, направивши адвокату лист з повідомленням про те, що він може ознайомитись з матеріалами страхової справи, фактично неправомірно відмовив в наданні адвокату інформації, є правильним. Крім того, така відмова викладена в останньому абзаці листа від 28 жовтня 2015 року, де зазначено, що надання копій документів Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено як обов'язок страховика.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що на вимогу заявника страхова компанія зобов'язана ознайомити заявника або уповноважену ним особу з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентованої виплати) та з документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

Проте ці приписи закону ніяким чином не звільняють службову особу страхової компанії від надання інформації адвокату, оскільки реалізація його професійної діяльності щодо надання правової допомоги гарантується Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якого службова особа зобов'язана надавати інформацію на адвокатський запит.

Апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_3 про те, що він не є особою, яка відповідає за надання інформації на адвокатські запити, є необґрунтованими.

Оскільки ОСОБА_3 як заступник голови правління ПрАТ «УТСК» підписав лист, адресований адвокату ОСОБА_4, яким фактично відмовив у наданні інформації на його запит, то він і повинен нести відповідальність за вчинені дії.

Тому судом першої інстанції правильно визначено, що ОСОБА_3 є суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч. 5 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаним винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч. 5 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун