АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/9515/15-п Головуючий суддя І інстанції Бондарєва І.В.
Провадження № 33/790/120/16 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.122-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року по справі про притягнення

ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2015 року постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, та піддано стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 06 листопада 2015 року о 13 год.30 хв., керуючи автомобілем HONDA CRV, держномер НОМЕР_1, в районі буд.199а по проспекту Московському в м.Харкові не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка здійснювалася за допомогу жезлу.

В мотивувальній частині постанови суд першої інстанції дійшов висновку про порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.2.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.122-2 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним рішенням судді, 01 лютого 2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить постанову суду від 11 грудня 2015 року скасувати, а провадження у справі закрити. Апелянт посилається на порушення його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, під час розгляду справи судом, оскільки про час розгляду справи йому не було повідомлено, внаслідок чого він не мав змоги в судовому засіданні надати пояснення та докази, заявити клопотання. ОСОБА_2 вважає, що обставини правопорушення досліджені судом поверхнево та однобічно, а висновок суду про його винуватість є необґрунтованим. Зокрема, апелянт вказує, що суд визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, тоді як протокол про адміністративне правопорушення складений за ст.122-2 КУпАП, а стягнення суд визначив, відповідно до санкції ст.122-2 КУпАП, що, на думку апелянта, є грубим порушенням норм процесуального права.

Одночасно, ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги. Посилається на те, що про дату розгляду справи йому не було відомо; справа розглянута судом за його відсутності; про існування судового рішення та його зміст дізнався лише 26 січня 2016 року, під час ознайомлення із матеріалами справи в суді.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не виконав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В оскаржуваній постанові суд зазначив про неявку в судове засідання ОСОБА_2, який про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Натомість, матеріали справи не містять жодних відомостей про належне сповіщення ОСОБА_2 щодо розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього, а судова повістка, яка направлена ОСОБА_2, була повернута суду 09 грудня 2016 року для уточнення адреси у зв*язку із некоректним її зазначенням (а.с.11-12).

За таких обставин ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення АП1 №881568 від 06 листопада 2015 року зазначено про порушення ОСОБА_2 п.2.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст.122-2 КУпАП.

Пункт 2.4 ПДР України покладає на водія обов*язок зупинитись на вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу настає за ст.122-2 КУпАП.

Суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз*їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв*язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Натомість, про вчинення ОСОБА_2 жодного із наведених порушень у протоколі про адміністративне правопорушення АП1 №881568 від 06 листопада 2015 року не йдеться та не встановлено таке і судом першої інстанції. Таким чином, в оскаржуваному рішенні допущена невідповідність висновків суду фактичним обставинам адміністративного правопорушення. При цьому суд взагалі не звернув увагу, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП, віднесений до компетенції органів Національної поліції, а не суду.

За викладених обставин у сукупності постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_2 необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП , провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду В.В.Шевченко