Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/471/16-п
Провадження №: 3/332/115/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Безлер Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Національної поліції України ГУНП в Запорізькій області Ленінського відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працюючого водієм маршрутного таксі у ТОВ «Таксомоторна компанія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2016 року, о 17-30 годині, водій ОСОБА_1, рухаючись по вул.Запорізька вул.Набережна у м.Запоріжжя, з боку зупинки ТЦ «Ашан», за кермом автобуса «Мерседес», д/н НОМЕР_1, в режимі маршрутного таксі за маршрутом №54, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний), в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по вул.Набережна з боку вул.Грязнова в м.Запоріжжі. Внаслідок ДТП автобус та автомобіль пошкоджено, травмованих немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та суду пояснив наступне: 28.01.2016 року, близько 17-20 години, в м.Запоріжжі, він рухався на автомобілі маршрутному таксі «Мерседес», д.н.НОМЕР_3, по маршруту №54 з трьома пасажирами в салоні. Від зупинки «гіпермаркет ОСОБА_3» підїхав до набережної магістралі та зупинився на червоне світло світлофору. Дочекавшись зеленого світла, почав рух через набережну магістраль, яку поділяє зелена зона. Переїжджаючи другу половину набережної, бачив, що праворуч у лівому крайньому та середньому рядах стояли автомобілі, і раптом почув звук гальм та удару. Переїхав другу половину магістралі, зупинився. Виявилося, що з ним зіткнувся автомобіль «Фіат».

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 28.01.2016 року близько 17-23 години рухався на автомобілі НОМЕР_4 по набережній магістралі з мкр-ну Піски в сторону порту Леніна м.Запоріжжя в середньому ряду, в лівому та правому рядах автомобілів не було. Проїжджаючи на зелене світло перехрестя в районі гіпермаркету «Ашан», побачив, що зі сторони гіпермаркету на заборонене червоне світло рухається автомобіль маршрутне таксі марки «Мерседес». Він прийняв екстрене гальмування,однак не зміг запобігти зіткненню із вказаним автомобілем. Після зіткнення водій автомобіля «Мерседес» ще проїхав вперед і зупинився за перехрестям, тобто зупинився лише після зіткнення. В результаті ДТП було пошкоджено передню частину автомобілю «Фіат». В салоні його автомобіля знаходилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожний окремо, суду показали, що 28.01.2016 року, між 17-00 та 18-00 годинами, вони у якості пасажирів перебували в автомобілі «Фіат» під керуванням ОСОБА_2 Рухаючись в середньому ряду на зелене світло світлофору по набережній магістралі на перехресті біля гіпермаркету «Ашан», побачили, як зліва на заборонене червоне світло перетинає їм дорогу автомобільмаршрутне таксі «Мерседес». Водій ОСОБА_3 прийняв екстрене гальмування, намагався вивернути автомобіль, однак не зміг запобігти зіткненню, в результаті чого ушкоджено передню частину автомобілю «Фіат» та задню частину автомобіля «Мерседес». Після зіткнення ще кілька секунд горіло зелене світло світлофору. При цьому в момент перетинання перехрестя та зіткнення ані справа, ані зліва автомобілів в напрямку руху «Фіата» не було.

Також у судовому засіданні досліджено пояснення свідка ОСОБА_6, згідно з якими, він 28.01.2016 року, між 17-00 та 18-00 годинами, рухався за кермом автомобілю «ВАЗ 2109», д.н.14180НЕ, та став очевидцем зіткнення автомобілів «Мерседес» і «Фіат». Так, виїжджаючи з місця паркування біля магазину «Сіті Мол», зупинився на перехресті вулиць Запорізькій та Набережній, тому що загорілося червоне світло. Перебував він в лівому ряду, а справа стояв автомобіль мікроавтобус «Мерседес» або «Фольксваген» білого кольору. Раптом мікроавтобус почав рухатися на червоне світло та перетинати набережну, а він не рухався в звязку із забороненим світлом світлофору. На цей факт він звернув увагу, щоб упевнитися в правильності своїх дій. Потім він побачив, що, перетнувши першу полосу набережної магістралі, на другій полосі руху, в сторону вулиці Української, мікроавтобус зіткнувся з автомобілем «Фіат» синього кольору. Водій «Фіата» вийшов з автомобілю та кілька секунд очікував водія мікроавтобусу. Після того, як загорілося зелене світло, він почав рух, повернув на набережній вліво та зупинився, щоб надати свої координати, як очевидця, учасникам ДТП (а.с.7).

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_7, 28.01.2016 року, близько 17-15 години, він на зупинці громадського транспорту «Ашан» сів до маршрутного таксі №54 марки «Мерседес». Відразу після відбуття від зупинки, при переїзді через перехрестя, з маршрутним таксі зіткнувся автомобіль «Фіат». Він бачив, що на пішохідному переході горіло зелене світло. Інших автомобілів біля автомобілю «Фіат» не було. Переїзд через набережну магістраль водій маршрутного таксі вчинив після невеликої затримки перед світлофором (а.с.10).

Відповідно до висновків медичного огляду КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», стану спяніння у водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не встановлено (а.с.11, а.с.12).

На запитання суду щодо наявності клопотань, в тому числі про виклик осіб, яким відомо про обставини, що підлягають установленню, ОСОБА_1 зазначив про відсутність будь-яких клопотань.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що встановлено відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як встановлено підпунктом «е» п.8.7.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказам по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №313766 від 09.02.2016 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до вимог положень ч.1 ст.256 КУпАП про адміністративне правопорушення, містить обовязкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги п.п.«е» п.8.7.3 ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №313766 від 09.02.2016 року (а.с.3); схемою місця ДТП (а.с.4), фотокартками з місця події (а.с.13); поясненнях потерпілого та свідків, допитаних у судовому засіданні та інших досліджених судом доказах.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень., як самим правопорушником так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ст.124 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом держаного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, офіційно працевлаштований, ступінь його вини та майновий стан, наявність помякшуючої відповідальність обставини наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у вигляді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобіганню вчинення нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень (банк отримувача: ГУДКУ в Запорізькій області, р/р 0001 , МФО 813015, отримувач: ГУК у Запорізькій області, код платежу 21081300).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 гривень на користь держави (Банк ГУДКСУ у Запорізькій області р/р 0004, МФО 813015, ЄДРПОУ отримувача 38025372, одержувач УДКСУ в Заводському районі м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації : 22030001 - "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)".

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.

Суддя Л.В. Безлер