Справа № 226/3730/15-п
Провадження № 3/226/1/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016р. суддя Димитровського міського суду Донецької області Петунін І.В., за участю захисника ОСОБА_1, потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши матеріал, який надійшов з Димитровського відділення Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_5 15.03.1993р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого оперуповноваженим Селидівського відділення Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей немає, мешкає за адресою: м-н «Світлий», 38/27, м.Димитров Донецької області, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.ст.1224, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

05.03.2015 року о 19.55 годині біля буд.10 м-ну «Західний» м.Димитров Донецької області, водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем НОМЕР_1, залежно від швидкості руху та дорожньої обстановки не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу при виконанні маневру і здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 у попутному напрямку та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП). В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що наприкінці лютого 2015р., точно не памятає, ним було опубліковано повідомлення про продаж автомобіля НОМЕР_3 у мережі Інтернет. Цей автомобіль належить брату його вітчима ОСОБА_6, який мешкає у м.Красноармійськ. Після чого, на початку березня 2015р. йому надійшов дзвінок від ОСОБА_3, якого він не знає з поводу придбання автомобіля. Зясували з ним зустріч на 5 березня 2015р. ОСОБА_7 був з Краматорська. Вони зустрілися увечері 05.03.2015р. на м-ні «Молодіжний», біля літнього кінотеатру. Сергій провів візуальний огляд автомобіля, який його начебто влаштував. Після чого ОСОБА_7 попросив проїхатися на ньому, залишив у заставу свої документи та половину суми від ціни, яку він просив 30000 грн., загальна сума, за яку продавав 60000 грн. Він надав цьому ОСОБА_7 автомобіль. Сергій відїхав, його не було приблизно 40 хв., він його набрав по мобільному телефону, той сказав, що підїжджає. Сергій підїхав до літнього кінотеатру, машина була вдарена. Сергій звинився, сказав, що занесло та вїхав у стовбур, попросив назад документи, залишив 30000 грн. на ремонт та сказав, що брати машину не буде. Він машину помістив у гараж свого знайомого. У нього самого гаражу немає. У знайомого у перший раз ставив машину. До цього зберігав машину на подвірї свого будинку. У наступний день його зустріли працівники ДАІ, йому пояснили, що начебто його машина була учасником ДТП. Вони запитали, чи розбита його машина. Він обяснив вищезазначену ситуацію, внаслідок чого працівники ДАІ попросили його допомогти, а саме, сказати, що це його машина та він був за кермом. Це їм було потрібно, тому що це було розшукове ДТП і потрібно було, щоб не було інспекції з області. Він погодився на пропозицію працівників ДАІ та надав відповідні пояснення. Через деякий час йому стали надходити дзвінки з боку потерпілого з приводу відшкодування шкоди. Він відчував за собою вину, тому що дав машину незнайомій людині, пропонував ці 30000 грн., які йому дали, потерпілому. Потерпілий не погодився на цю суму. Він дав працівникам міліції пояснення, що він був за кермом та поруч з ним була дівчина з вищевказаних мотивів. Наприкінці березня-на початку квітня 2015р. він пропонував 30000 грн. потерпілому ОСОБА_3 напроти магазину АТБ на м-ні «Світлий». 06.03.2015р., коли до потерпілого ОСОБА_2 він приїхав з працівниками ДАІ, він не запропонував одразу 30000 грн., тому що поняття не мав щодо обставин ситуації. Тоді він визнав вину, тому що почував за собою вину. Він не знає, як знайти особу, яка була за кермом його автомобіля. Паспортних даних цієї особи він не знає, є номер мобільного телефону, який зараз відключений. Його попросив допомоги у цій справі начальник ДАІ Желєзняк, імя та по-батькові якого не памятає. На протязі всього часу він думав влаштувати питання в обсязі 30000 грн. Після того, як ОСОБА_3 назвав суму, тоді діалог з ним припинився. Він не виїжджав оглядати місце ДТП. Про те, що його автомобіль постраждав, він узнав в 19.00 год. У страхову компанію він не заявив, тому що у нього була застава у сумі 30000 грн. Він не думав про те, що може був скоєний злочин за допомогою його автомобіля. Він тоді був у шоковому стані. Він зараз не може сказати розмір шкоди свого автомобіля. Де саме вїхали у стовбур на його автомобілі, він не знає. Він не памятає на якому сайті розміщував продажу автомобіля, на сайті вказав імя та свій номер телефону, вказав місце мешкання як Донецька область без вказівки міста.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 05.03.2015р. приблизно 19.50 год. він їхав по вул.Ватутіна у бік м-ну «Західний» м.Димитров. Біля буд.10 м-ну «Західний», йому знадобилося повернути наліво для того, щоб зняти гроші у банкоматі. Заздалегідь, упевнившись, що позаду нікого немає та включивши покажчик лівого повороту, знизив швидкість з 60 до 30 км/год. При повороті наліво стався удар ззаду, від якого його розвернуло на 360 градусів. Оказавшись на узбіччі зустрічної смуги, він подивився назад, там все було розбито. Після чого він не зрозумів, де знаходиться транспортний засіб, який його вдарив. Потім він вийшов з автомобіля та з правого боку його автомобіля на іншому боці узбіччя знаходилася сіра 10-ка, яка котилася. Він почав рух до неї, але успів трохи відійти від свого автомобіля, як 10-ка вимкнула все світло та скрилася з місця ДТП. На задньому склі ним були замічені китайські ієрогліфи. Після цього він повідомив про ДТП на гарячу лінію ДАІ. Поки він чекав ДАІ, до нього підїхав таксист, узнав його стан та запитав чи не його влупила сіра 10-ка, яка трохи не вїхала у нього. Він відповів, що це так. Таксист розвернувся та поїхав у бік, куди поїхала 10-ка. Потім приїхала ДАІ, повернувся цей таксист та сказав, що не знайшов машину. З ДАІ зробили заміри, склали протокол, викликали евакуатор, так як машина не могла самостійно пересуватися. Машину привезли на вул.Октябрська, 34, м.Димитров приблизно о 00.30 год. З місця ДТП його забрали ДАІ, повезли у лікарню для перевірки стану на алкогольне чи наркотичне спяніння. Після цього вони відвезли його додому на м-н «Західний», 60, м.Димитров. У наступний день, 06.03.2015р., він приблизно о 13.00 год. приїхав на вул.Октябрську, 34, м.Димитров та чекав ОСОБА_5 разом з ДАІ, їм повідомили, що його знайшли. Приблизно о 15.00 год. 2 працівники ДАІ привезли ОСОБА_5 для огляду пошкоджень автомобіля. ОСОБА_5 оглянув автомобіль при працівниках ДАІ та погодився на відшкодування шкоди і його відвезли. На місці ДТП перехресть немає. Перехрестя є навпроти буд.9, якщо рухатися у бік м-ну «Західний», то це буде поворот направо. Від місця ДТП, на перехресті приблизно увімкнув поворот наліво для того щоб зупинитися у р-ні буд.10. Звідки рухався автомобіль ОСОБА_5, не бачив, може був у мертвій зоні. Номерний знак 10-ки не бачив, тому що той вимкнув світло. Стекла були тоновані, водія не бачив. Про те, що ОСОБА_5 скоїв ДТП, він узнав від співробітників ДАІ. Потім звязок ДАІшники держали зі ОСОБА_3 З висновком від 12.03.2015р. міліції він не знайом, інспектора Руденка не знає. Крім таксиста, свідками ДТП були люди на автобусній зупинці, вони стояли на відстані 600-700 м, була темна пора доби, асфальт був сухий. Підійшли 3 чоловіка-шахтарі та жінка. Їх співробітники ДАІ не опитували, чоловіки сказали, що це машина «мента», марно щось робити, сказали прізвище «Шаворський». Матеріальну шкоду оцінює у 65000 грн. ОСОБА_5 сказав, що він винен у ДТП, сказав також, що у нього був пасажир. У страхову компанію не звертався. Складали документи приблизно 2 год. з моменту приїзду працівників ДАІ.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що йому належить на праві власності автомобіль НОМЕР_4, який він купив. 05.03.2015р. його син, ОСОБА_2 подзвонив та сказав, що попав у ДТП приблизно о 20.10-20.15 год. Сказав, що машина, яка скоїла ДТП, скрилася. Він сказав сину, щоб викликав працівників ДАІ, а сам пішов на місце ДТП. Він прийшов туди приблизно о 20.30 год., там вже були працівники ДАІ, пойняті, проводилися заміри. Після проведення замірів, викликали евакуатор та поїхали на вул.Октябрську, 34, м.Димитров, а ОСОБА_2 разом з працівниками ДАІ поїхали у лікарню на медичне освідчення. У наступний день йому подзвонив начальник Димитровського ДАІ ОСОБА_8 та сказав, що встановлена особа, яка скоїла ДТП та у другій половині дня ця особа приїде для огляду машини та вирішення подальших питань. Приїхав ОСОБА_5 та 2 інспектора ДПС, один з них ОСОБА_9. ОСОБА_5 оглянув машину, на питання, що будемо робити, ОСОБА_5 сказав, що будемо платити та відновлювати. Потім, через деякий час, у кабінеті заступника начальника Димитровської міліції ОСОБА_10, де були присутні також ОСОБА_5, Громаков, вирішувалося питання щодо відшкодування шкоди по ДТП. ОСОБА_5 не відмовлявся від того, що він скоїв ДТП, сказав, що буде шукати гроші. Оскільки ОСОБА_5 працівник міліції, вирішили цю справу не афішувати та офіційно не оформляти. У подальшому з ОСОБА_5 неодноразово проходили зустрічі, але той відповідав, що грошей не може знайти. Потім вони з ОСОБА_5 прийшли до висновку, що потрібно провести оцінку шкоди та щоб ОСОБА_5 частками її сплачував. У процесі бесід, він запитав у того, навіщо скрився, ОСОБА_5 відповів, що злякався та сказав, що на передньому сидінні у нього був пасажир у крові. У липні 2015р. він знайшов в Інтернеті експертизу, приїхав оцінщик, зробив фотокартки, ОСОБА_5 при цьому був присутній, розписалися всі. У вересні 2015р. поштою прийшла експертиза. Після надходження експертизи, ОСОБА_5 на контакт не йшов. Але наприкінці листопада ОСОБА_5 приїхав, сказав, що він згоден з висновком. Потім ОСОБА_5 сам не дзвонив, а на його дзвінки, або не брав трубку, або казав що зайнятий, приїде пізніше. Після цього було прийнято рішення дати цій справі офіційний хід. Він раніше не хотів офіційного розвитку справи, тому що йому не потрібно крові ОСОБА_5, не потрібно, щоб того виганяли, хай тільки відшкодує шкоду. Після скоєння ДТП, він автомобіль ОСОБА_5 не бачив. Про те, що ДТП скоїв ОСОБА_5, узнав від працівників ДАІ. Дані про те, що скоїв він це його зізнання та працівники ДАІ. Йому невідомо, чи проводилося автотехнічне дослідження. Він не наполягав на цьому, тому що ОСОБА_5 пообіцяв все відшкодувати. Сумніві щодо сина, що він порушив ПДР, у нього не виникало. ОСОБА_8 це його колишній колега по роботі.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що у березні 2015р. він був присутнім при складанні схеми ДТП. Він зупинився, запитав, чи потрібна допомога працівникам ДАІ, вони попросили про допомогу. Всі заміри виклали у схемі ДТП, вони відповідали дійсності, він підписував схему ДТП. Свій підпис на схемі підтримує. Це було між 19 та 21.00 год. Він їхав по вул.Ватутіна з боку кварталу 40. Назустріч йому ніякий пошкоджений автомобіль не їхав. Потерпілий був трохи у шоковому стані, сказав, що це мабуть срібляста 10-ка, навіть не зупинилася. На місці ДТП перехрестя немає, воно далі, приблизно через 100 м. Відпустили його о 23.00 год., другий пойнятий був завжди разом з ним. На обличчя іншого пойнятого, він не памятає. Потерпілий був молодий, наляканий, тверезий.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що у березні 2015р., приблизно о 20.00 год. він стояв на стоянці біля магазину «АТБ» на м-ні «Західний» м.Димитров. Він почув хлопок, повернувся та побачив здалеку, що сталося ДТП. Потім побачив, що одна з машин покинула місце ДТП. В р-ні магазину «АТБ», тобто проїжджаючи повз магазин «АТБ», машина потушила фари. Машина була 10-ка імовірно сріблястого кольору. Працівники міліції у нього відбирали пояснення у наступний день. Водія, який потушив фари, не бачив, номерний знак проїжджаючого автомобіля не бачив. Це була темна пора доби. На місці ДТП не може сказати, чи було освітлення, але біля АТБ було освітлення. На автомобілі, який потушив фари, зліва спереду було пошкоджено крило, той автомобіль їхав 40 км/год. Він не може сказати, чи був автомобіль завантажений. Свій підпис на письмових поясненнях підтверджує.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що на початку березня 2015р., приблизно о 20.00 год. він йшов повз магазину «АТБ» на м-ні «Західний» на автобусну зупинку, щоб поїхати додому. Не доходячи до зупинки він почув свист гальм та удар. Вже підходячи до дороги повз нього проїхала 10-ка світлого кольору, яка поїхала у бік центру. Приблизно через 15 хв. підїхали працівники ДАІ, узяли у нього контактні дані та повернулися на місце ДТП. Увечері, приблизно 23.00-23.30 год. він працівникам ДАІ надав покази. Водія, який уїхав, він не розглядів. Номерний знак теж не розглядів. Бачив, що була розбита ліва водійська сторона. Машина проїхала повз нього приблизно на відстані 5 м.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що 08.03.2015р. ОСОБА_5 подзвонив йому відвезти його на роботу. Підвозячи ОСОБА_5, він поцікавився, чому той не на машині. ОСОБА_5 відповів, що 06 числа приїжджав покупець, залишив заставу, узяв проїхатися на машині. У підсумку привіз розбиту машину, віддав ключі, залишив заставу та уїхав. ОСОБА_7 машину після цього він не бачив. З ОСОБА_5 у дружніх стосунках ще зі школи. Він знав від ОСОБА_5, що той продає машину. Той, якому дали кататися, мабуть у дерево вїхав.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що працює інспектором Красноармійського ВП ГУНП у Донецькій області. 05.03.2015р. він ніс службу у добовому наряді. Увечері, приблизно о 20.00 год. йому було повідомлено про ДТП, що сталася по вул.Ватутіна, у р-ні буд.10 м-ну «Західний» м.Димитров. Прибувши на місце, він побачив ДТП без травмованих та загиблих, але з матеріальним збитком. На місці ДТП була одна машина, інших транспортних засобів не було. Опитавши водія машини, той повідомив про суть та обставини ДТП, пояснив, що рухався у напрямку до центру з боку ш.Димитрова. Рухався по правому краю, йому потрібно було повернути до буд.10 до банкомату, тобто наліво. Перед початком маневру, заздалегідь переконався у безпеці маневру та увімкнув покажчик лівого повороту та почав виконувати маневр. Під час здійснення маневру почув сильний удар ззаду, від якого його розвернуло на 3600 та викинуло на смугу зустрічного руху. Потерпілий пояснив, що сталося ДТП, побачив, як від нього відїжджав автомобіль, якого викинуло на праве узбіччя проїзної частини дороги, то був автомобіль ВАЗ 2110, у потерпілого був сірий колір машини, а того, що зник бежевий чи тілесний. Після удару автомобіль потерпілого залишився на місці, а інший автомобіль зїхавши з узбіччя, виїхав на проїзну частину та зник з ДТП у напрямку центру. Після цього потерпілий викликав міліцію. Він зрозумів, що міг розминутися з машиною, яка покинула ДТП та прийняв заходи розкриття по гарячих слідах. Обдзвонив всі служби таксі, щоб дали орієнтування щодо пошкодженого автомобіля. Також він почав опитувати таксистів на зупинці громадського транспорту. На зупинці був хлопець, який повідомив, що він бачив це ДТП. Після того, як обдзвонив всіх операторів таксі, почав оформляти ДТП. При огляді ДТП все зафіксував на схемі ДТП. Під час оформлення матеріалів, до них підїхав ще один таксист, сказав що бачив ДТП. У цей же день він опитав хлопця, який був на зупинці громадського транспорту, а таксиста у наступний день. Після того, як він вже оформив ДТП, йому подзвонив хтось невідомий зі скритого номеру, який не представився та пояснив, що у нього мається інформація, що автомобіль, який зник це ВАЗ 2110 можливо з китайськими ієрогліфами на задньому стеклі. Ця прикмета досить відома і він згадав про своїх співробітників. Одному подзвонив, той сказав, що непричетний, може будь-який час показати автомобіль. А інший це був ОСОБА_5 Він йому подзвонив, звязку з ним не було. Він додзвонився його матері, яка працювала у них у штабі. Матір ОСОБА_5 повідомила, що у них є такий автомобіль з такими прикметами. Сина зараз немає, кудись уїхав. У наступний день він подзвонив ОСОБА_5, той повідомив, що він до зазначеного ДТП непричетний і його автомобіль теж непричетний, автомобіль віддав своєму батьку, щоб той відвіз сімю до Артемівську. Також підтвердив той факт, що у нього є ВАЗ 2110 бежевого кольору з китайськими ієрогліфами на задньому склі. Про даний факт, про своє спілкування з ОСОБА_5 він зранку повідомив свого безпосереднього керівника ОСОБА_8 Його керівник пішов до керівництва Димитровського міськвідділу, потім йому стало відомо, що вони викликали ОСОБА_5 і той зізнався, що скоїв ДТП. Про це він узнав від колег через декілька днів. Він знову подзвонив ОСОБА_5, той підтвердив, що скоїв ДТП, відразу про це не сказав, тому що злякався. Також пояснив про всі обставини події, що співпадали з поясненнями потерпілого. Крім того, він дізнався, що ОСОБА_5 вже приїжджав до потерпілого додому, розмовляв з потерпілим, його батьком і той компенсує шкоду, заподіяну під час ДТП. Також з ним звязався батько потерпілого, який сказав, що до нього приїжджав ОСОБА_5, розповів про те, що трапилося і вони домовилися, що той компенсує йому матеріальну шкоду. ОСОБА_3 пояснив, що знає, що той співробітник міліції, у нього немає наміру, щоб того звільнили з роботи, тільки хай все відшкодує, він дає шанс та час. ОСОБА_3 пояснив, що може почекати трохи, якщо у ОСОБА_5 немає грошей. Він зрозумів, що все було обговорено та узгоджено між ОСОБА_5, потерпілим та керівництвом ОСОБА_5. На первинному етапі було прийнято рішення, враховуючи те, що ОСОБА_5 так і не надав пояснення, продовжити пошук особи, причетної до ДТП. Через декілька місяців до нього підійшов ОСОБА_3, який повідомив, що після того як трапилося ДТП, з боку ОСОБА_5 не надходило ніяких пропозицій з приводу відшкодування шкоди та запропонував продовжувати провадження по цій справі. Він витребував матеріалі справи. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 знову почали домовлятися про відшкодування шкоди. Домовилися про проведення експертизи. Керівництво як і своє, так і міськвідділу, він поставив до відома. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 знову домовилися трохи потерпіти, щоб провести експертизу для того, щоб перевести справу у цивільно-правові відносини. Коли був перехід з міліції у поліцію, матеріал був у нього на руках, його треба було здавати і йому стало відомо, що вони все ж таки не домовилися, тому він вирішив дану справу довести до юридичного завершення, опитав ОСОБА_5. Той пояснив, що керував машиною на час ДТП, при русі у бік центру 05.03.2015р. на м-ні «Західному» у попутному напрямку руху рухався автомобіль ВАЗ 2110, який почав виконувати маневр ліворуч. ОСОБА_5 розцінив це, як поміху, скоїв заходи до зменшення швидкості руху та прийняв трохи праворуч, щоб уникнути зіткнення, але запобігти зіткнення не вдалося та вдарив у задню частину автомобіля потерпілого передньою частиною свого автомобіля, яка була пошкоджена від цього. Від удару його викинуло на праве узбіччя по ходу руху і після цього не зупиняючись, ОСОБА_5 зник з місця події, тому що дуже розхвилювався, усвідомивши про те, що перебував в органах МВС і за це його можуть звільнити з посади. Як повідомив, постраждалих з його боку не було, його автомобіль отримав механічні пошкодження: розбита ліва фара, радіаторна решітка, капот. Тобто свою вину не заперечував. Через деякий час необхідно було прийняти рішення по цій справі, він викликав через керівництво ОСОБА_5 для додаткового допиту чи дачі пояснень, але той відмовився надавати додаткові пояснення, відмовився проводити додатковий огляд транспортного засобу, пояснив, що пошкоджений автомобіль продали та згідно ст.63 Конституції України відмовляється від надання пояснень. ОСОБА_5 пропонував переписати пояснення, щоб був не він, а інший за кермом. Він відмовився від цього. На підставі ст.251 КУпАП щодо його пояснень, фотографій він склав протокол та направив його до суду. Це було у відділенні ДАІ по вул.Тюленіна, 1, м.Красноармійськ. Спочатку перевірку проводив він, але висновок складав вже не він, тому що уїхав до м.Києва приблизно 09.03.2015р. У подальшому перевірку проводив інший працівник, якому він доповів про цю справу. Він не повідомив про це керівництву, тому що керівництво про цей й так знало. Офіційно, на час складання рапорту, не було доказів щодо причетності ОСОБА_5 до цього ДТП, зокрема й письмових пояснень ОСОБА_5. За ці 3 дні, тобто до 09.03.2015р. він здійснював тільки нагляд за рухом. Той інший автомобіль з ієрогліфами, він оглянув у наступний день, тому що працівник міліції на ньому приїхав на роботу. А ОСОБА_5 ховав від нього свій автомобіль. При фотографуванні автомобілю ОСОБА_5, він протокол не складав, точну дату коли це було не може сказати. Восени ОСОБА_5 йому пояснив, що причетний до ДТП. Він написав рапорт та йому було наказано узяти цей матеріал на додаткове доопрацювання, письмового доручення на це не було. Він підклав копії пояснень, фотокартки. Потім ОСОБА_5 надав йому документи, страховий поліс на нього, посвідчення водія. Протокол склав у перших числах грудня. ОСОБА_5 був присутній при цьому, але відмовився від дачі пояснень, сказав, роби що хочеш. Також є підпис свідка, яка знаходилася у будівлі ДАІ. З 07.11.2015р. він інспектор Красноармійського ВП ГУНП у Донецькій області. За своїми повноваженнями він мав право складати вказаний протокол. Наказ № 1395 від 07.11.2015р. давав йому це право. Він також керувався ст.255 КУпАП при складанні цього протоколу. Поліція входить до органів внутрішніх справ. Він особисто не просив взяти ОСОБА_5 вину на себе, щоб не було нерозкритих ДТП. Його начальник теж не просив про це. У нього немає сумнівів щодо вини ОСОБА_5 у даному ДТП. Жінка у протоколі це ОСОБА_16

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 05.03.2015р. увечері, точного часу не памятає, йому надійшло повідомлення, а сам він на той час працював начальником ДАІ м.Димитров, про скоєння ДТП, було вказано, що автомобіль з місця ДТП скрився. Як пояснили, з приміт на автомобілі були китайські ієрогліфи. Почали робити вибірку, оглядати автомобілі. Коли надійшов час до ОСОБА_5, той пояснив, що його автомобіля немає і на його автомобілі уїхав батько начебто у м.Дзержинськ. Через декілька днів інспектор Паршин оглянув автомобіль ОСОБА_5 на якому малися механічні пошкодження. ОСОБА_5 заперечував з приводу скоєння ДТП та при бесіді у кабінеті ОСОБА_10, де були він, ОСОБА_10 та ОСОБА_5, останній зізнався, що скоїв ДТП. Потім ОСОБА_5 бажав вирішити питання з потерпілою стороною. Вони домовлялися, на його думку, оформити через нотаріуса щось щодо грошей. Він не примушував ОСОБА_5 щодо дачі визнавальних показань. У присутності Коцюрея ОСОБА_5 розповів, як сталося ДТП. ОСОБА_5 пояснив, що покинув місце скоєння ДТП, тому що злякався, так як є працівником міліції. Йому невідомо щодо скарг ОСОБА_5 на нього про те, що він примушував ОСОБА_5 оговорити себе. За пасажира ОСОБА_5 розмови не було. ОСОБА_5 прийшов у формі до ОСОБА_10, сказав, що переодягнеться та поїде до потерпілих вирішувати питання. Він не памятає, коли писав пояснення ОСОБА_5 щодо скоєння ДТП. ОСОБА_5 через деякий час звертався до інспектора Паршина, щоб переписати пояснення, щоб за кермом був хтось інший. На це він сказав ОСОБА_15, щоб цього не робилося. На ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не бачив, але той був схвильований. Він сам пішов у відпустку 03.08.2015р. і з цього часу на роботу вже не вийшов, зараз на пенсії. Проведення перевірки з приводу заяви ОСОБА_3 було доручено ОСОБА_15, цим займався ОСОБА_15. Руденко на той час був інспектором ДАІ з дізнання, а ОСОБА_15 був черговим в слідчо-оперативній групі. Після 12.03.2015р. він не памятає, чи давав доручення своїм співробітникам по цій справі. Подальші дії цієї справи нічим не регламентуються. Коли знайшлася особа, то тоді інспектор повинен доповісти рапортом, рапорт мабуть був, але він не памятає. Зі слів ОСОБА_15 йому відомо, що ОСОБА_5 просив переписати його пояснення. Особисто до нього ОСОБА_5 не звертався з приводу того, щоб переписати пояснення. Відразу не склали протоколи у відношенні ОСОБА_5, тому що вони домовилися з керівництвом міськвідділу, щоб ОСОБА_5 розібрався з потерпілою стороною, щоб не ламати йому судьбу, на що ОСОБА_5 погодився. Він не памятає, чи були інші докази, крім пояснення ОСОБА_5 щодо його вини, їм було достатньо його показів, та механічних пошкоджень на транспортному засобі. Механічні пошкодження зафіксовані в ОСОБА_15 огляду, складав ОСОБА_15, коли не памятає. Він не може пояснити показання ОСОБА_15 щодо того, що той не складав протокол огляду транспортного засобу. До того, що трапилося, він був знайомий зі ОСОБА_3, відносини були звичайні. ОСОБА_3 працював у ВБРСВ. ОСОБА_3 не просив надати допомогу чи якось надавити на ОСОБА_5. Навіть навпаки, ОСОБА_3 казав давайте розійдемося полюбовно. Він не примушував ОСОБА_5, щоб той себе оговорив.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що є матірю ОСОБА_5 та працює начальником сектору Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області. У них у користуванні був автомобіль ВАЗ 2110, яким керували її син та її чоловік. Вони хотіли продати цей автомобіль, продажем займався син. 05.03.2015р. вона прийшла з роботи додому приблизно о 19.00 год., подзвонила сину, той сказав, що чекає покупця, який мав приїхати начебто з Краматорська. Після цього подзвонила приблизно о 20.00 год., син сказав, що приїхав покупець та узяв автомобіль проїхати, сам він стоїть біля літнього кінотеатру зі знайомим покупця на м-ні «Молодіжний». Приблизно о 22.00 год. їй подзвонив ОСОБА_15 та сказав, що на м-ні «Західний» скоєно ДТП, але він точно не знає, чи їх автомобіль, чи ні, приблизно сірого кольору, може «Ланос». Сказав, що ДТП скоєно ще до 20.00 год. Вона подивилися на свій телефон та побачила, що розмовляла з сином о 20.09 год. Після цього вони лягли спати, коли прийшов син, не чула. Зранку син сказав, що той хлопець, який бажав купити авто, урізався у стовбур. Потім, коли вона йшла на роботу, їй подзвонив ОСОБА_15 та сказав, що треба оглянути їх автомобіль. Вона сказала, що приїде на роботу, побачить сина та скаже йому про це, тому що ОСОБА_5 машину комусь поставив у гараж, так як особистого гаражу у них не має. На роботі, коли заносила зведення до кабінету ОСОБА_10, то побачила там самого ОСОБА_10, а також сина і ОСОБА_8. ОСОБА_8 сказав їй, що ОСОБА_5 скоїв ДТП. Ігор сказав, що не він скоїв ДТП, а їх машина. У цей час ОСОБА_8 став кричати, щоб син був мужиком, зараз він пришліть ДАІшників, щоб ОСОБА_5 вирішив проблему. Якщо це буде не він, то з управління приїде перевірка і знайдуть і те, що не шукали. Потім пізніше вона узнала, що ОСОБА_15 оглядав автомобіль, ОСОБА_5 їй казав, коли він приїхав до потерпілого, жінка голосно кричала і він не розумів, що вони хочуть. Коли вийшов чоловік, сказав що хочуть 4000 доларів США. Вона казала сину, щоб віддав 30000 грн. завдатку. Син казав, що винен, так як якійсь лівій людині віддав автомобіль. Більше вона не чула, щоб щось вимагали від сина. Була порушена кримінальна справа щодо потерпілого про ухилення від мобілізації. 29.04.2015р. ОСОБА_15 узяв справу на доробку та повернув лише 05.11.2015р. у точно такому ж вигляді, як забрав. 10.12.2015р. їй дзвонить ОСОБА_5 та каже, що за ним приїхав ОСОБА_15, хоче відібрати пояснення та повіз його у ДАІ, це було приблизно о 10.00 год. Потім ОСОБА_5 подзвонив та повідомив, що відмовився давати пояснення на підставі ст.63 Конституції України. Після цього о 13.00 год. ОСОБА_15 приїхав до неї у Красноармійськ та умовляв її, щоб вона умовила ОСОБА_5, щоб на нього склали протокол, що ОСОБА_3 скандальні люди та дружать з ОСОБА_8. Вона подзвонила чоловіку та запитала де син, той відповів, що вдома. Тому ОСОБА_15 склав протокол без її сина, де склав невідомо. ОСОБА_15 забрав сина з Селидово. Син казав, що нічого йому не вручалося. Її чоловік у Дзержинськ не їздив. Вона не розбирається в автомобілях. Син казав, на скільки оцінений автомобіль. Вона не бачила покупця, не бачила завдаток. Син казав, що пропонував потерпілому 30000 грн. через місяць, але ОСОБА_3 відмовився від пропозиції. Син не казав, що буде поновлювати автомобіль. Син казав, що брав участь, коли експерт приїжджав для оцінки шкоди. На момент ДТП вона та син були офіцерами міліції. Факт ДТП був зареєстрований. Син не казав, що готовий виплачувати шкоду та оформити це нотаріально. На момент ДТП її звання було капітан, вона була начальник сектору. На сина тиснули психологічно, казали, що їм не треба зайвих перевірок внаслідок його автомобіля. Перевірок малося на увазі не тільки по ОСОБА_5, а й інших. За погрози з боку керівництва вона не знає. З приводу тиску, вона нікуди не зверталася. Їй невідомо про те, що син у поясненнях визнав факт своєї вини. За останні 6 місяців син великих покупок не робив, депозиту сина немає. Зазвичай, машину ставили на стоянці біля підїзду. Вони свій авто продали за 20000 грн. у листопаді 2015р. Її син не займається страхування автомобілів. Експертизу по шкоді вони не оскаржили.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснив, що на початку березня 2015р., після 20.00 год. на м-ні «Західний» неподалеку від шахтарської зупинки, його зупинили працівника ДАІ, щоб він був присутній при складанні замірів щодо ДТП. Він погодився, все оформили, він підписав, все було правильно. Свій підпис на схемі ДТП підтверджує. Він їхав з боку смт.Гродівка у бік центру. Були потерпілий хлопець, його батьки, 2 працівника ДАІ, однин з них ОСОБА_15. Автомобіль був один, була пошкоджена задня частина. Хлопець казав, що їхав, збирався припаркуватися з лівого боку і тут удар. Хлопець казав, що машина яка стукнула, або 10-ка або «Славута», обличчя водія не роздивився. Він не памятає, чи була на той час дорожня розмітка. Зіткнення було може біля перехрестя, може трохи дальше.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив п.п.2.10а), 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 і скоїв правопорушення, передбачене ст.ст.1224, 124 КУпАП.

Згідно п.2.10 а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Факти залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та самої дорожньо-транспортної пригоди підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 153139 від 10.12.2015р., протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 153138 від 10.12.2015р., схемою місця ДТП.

Також факт ДТП підтверджується фотокартками автомобілів НОМЕР_1 та ВАЗ 21101 реєстраційний № НОМЕР_5 з механічними пошкодженнями. З фотокарток вбачаються пошкодження переднього лівого боку автомобіля НОМЕР_1 та задньої частини автомобіля НОМЕР_2.

Крім цього, ДТП за участю ОСОБА_5 підтверджується письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та свідків: ОСОБА_13, ОСОБА_12, які свої пояснення підтвердили у судовому засіданні, а також поясненнями у судовому засіданні свідків ОСОБА_18, ОСОБА_11, ОСОБА_8

У своїх письмових поясненнях від 05.03.2015р. потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що 05.03.2015р. о 19.55 год. він керував автомобілем НОМЕР_6 та рухався по вул.Ватутіна з боку ш.Димитрова у напрямку вул.Пугачова м.Димитров. Їхав в машині один зі швидкістю приблизно 30 км/г. Йому необхідно було підїхати до буд.№ 10 м-ну «Західний», тому він завчасно ввімкнув покажчик лівого повороту, щоб перестроїтися на лівий бік проїзної частини дороги, впевнившись у безпечності свого маневру почав перестроюватися на лівий бік проїзної частини дороги. У той момент, коли він почав перестроюватися, навпроти буд.№10 він відчув дуже сильний удар із заду, від якого його розвернуло на 3600 і він зупинився у лівого краю проїзної частини. Після того, як він зупинився, він побачив, як з правого боку по ходу його руху накатом рухався автомобіль, імовірно сріблястого кольору, імовірно марки ВАЗ 2110, державний номер він не побачив, так як автомобіль був брудним. Даний автомобіль скоїв з ним зіткнення та скоїв при русі у попутному напрямку. Після цього, не зупинившись, вищевказаний автомобіль скрився з місця ДТП та поїхав у бік центру. Він викликав на місце співробітників ДАІ. В результаті ДТП він фізично не постраждав, медичної допомоги не потребував. Його автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження задньої частини, самостійний та подальший рух на ньому неможливий.

У своїх письмових поясненнях від 06.03.2015р. свідок ОСОБА_12 зазначив, що 05.03.2015р. він знаходився о 19.50 год. поруч зі своїм автомобілем у районі автобусної зупинки м-на «Західний», навпроти магазину «АТБ» по вул.Ватутіна м.Димитров. Стояв на вулиці. У цей час він почув сильний свист від коліс автомобіля та сильний хлопок. Він повернувся та побачив, що в районі буд.10 м-ну «Західний» один автомобіль стояв на зустрічній смузі, а інший автомобіль рухався по узбіччю. Автомобіль, який рухався по узбіччю спочатку зупинився, а потім почав рух та поїхав у бік центру по вул.Ватутіна. У той момент, коли цей автомобіль проїжджав повз нього, він вимкнув світло. Може пояснити, що це був автомобіль ВАЗ 2110, державного номеру він не запамятав, оскільки автомобіль був брудний. Вищевказаний автомобіль імовірно був сірого кольору. Другий автомобіль продовжував залишатися на місці. Він зрозумів, що сталося ДТП та один з учасників покинув місце ДТП. Приблизно через 10-15 хв. він поїхав на м-н «Молодіжний». Через деякий час він повернувся назад та побачив, що на місці ДТП стояв патрульний автомобіль ДАІ, він підїхав, пояснив про те, що сталося та залишив свій контактний телефон.

У своїх письмових поясненнях від 05.03.2015р. свідок ОСОБА_13 зазначив, що 05.03.2015р. приблизно о 20.00 год. він знаходився у м.Димитров на м-ні «Західний» у р-ні магазина «АТБ» та направлявся у бік автобусної зупинки. У цей час він почув з боку буд.№10 на м-ні «Західний» сильний свист коліс автомобіля та почув сильний хлопок. Він повернувся та побачив, що у р-ні буд.№10 один автомобіль рухався по узбіччю, а інший стояв на проїзній частині дороги. Автомобіль, який рухався по узбіччю, зїхав на проїзну частину дороги та поїхав по вул.Ватутіна у бік центра. Це був автомобіль, імовірно марки ВАЗ 2110, сірого або бежевого кольору, державний номер він не побачив, автомобіль був брудним. Він підійшов до зупинки, почекав деякий час автобус. Згодом, через деякий час до нього підїхали працівники ДАІ та запитали про цей факт. Він розповів про побачене та поїхав додому.

У своїх письмових поясненнях особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 вказав, що у нього є автомобіль НОМЕР_7, яким він регулярно керує. 05.03.2015р. приблизно о 19.55 год. він керував вищевказаним автомобілем та рухався по вул.Ватутіна у м.Димитров з боку шахти у бік центра зі швидкістю 80 м/год. ближче до центру проїзної частини дороги. В р-ні зупинки кладовища «Західного» він виявив автомобіль сірого кольору, який рухався у попутному напрямку зі швидкістю приблизно 40 км/г та був розташований ближче до правого боку проїзної частини дороги. Так як попутний автомобіль рухався зі швидкістю меншою, ніж у нього, то він того хотів обігнати. У той час, коли він тільки почав обганяти автомобіль, той несподівано подав покажчик лівого повороту та почав здійснювати маневр вліво на смугу зустрічного руху, чим створив йому поміху. Він прийняв заходи для екстреного гальмування, також прийняв правіше, щоб запобігти зіткнення, однак запобігти зіткнення не вдалося. Передньою частиною свого автомобіля з лівого боку він вдарив автомобіль, який рухався перед ним у попутному напрямку. Від удару він виїхав на праве узбіччя. Після цього він уїхав з місця ДТП, так як сильно злякався і у нього був шоковий стан. У результаті ДТП він фізично не постраждав, за медичною допомогою не звертався. Його автомобіль НОМЕР_7 отримав механічні пошкодження передньої частини автомобіля (капот, переднє лобове скло, передній бампер, розбиті обидві фари, пошкоджена радіаторна решітка. 04.11.2015р. до нього прийшли працівники ДАІ по даному поводу додому, де він мешкає і він розповів про те, що сталося.

У своїх письмових поясненнях від 10.12.2015р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 зазначив, що згідно ст.63 Конституції України відмовляється давати будь-які пояснення.

За змістом висновку про результати розгляду звернення громадянина ОСОБА_2 № 2805 від 12.03.2015р. встановлено, що 05.03.2015р. у чергову частину Димитровського МВ від громадянина ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що по вул.Ватутіна м.Димитров сталося ДТП за участю автомобілів НОМЕР_8 без потерпілих. У ході проведення перевірки за даним фактом та при виїзді на місце встановлено, що 05.03.2015р. о 19.55 год. у м.Димитров по вул.Ватутіна навпроти буд.10 м-ну «Західний», невідомий водій не вибрав безпечну дистанцію та безпечний інтервал, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_8, який рухався попереду у попутному напрямку під керуванням водія ОСОБА_2 У результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У діях невідомого водія вбачається порушення п.13.1 ПДР. У звязку з викладеним розгляд за даним фактом припинено, матеріали направлені до архіву, продовжено розшук особи, яка має відношення до ДТП, про прийняте рішення повідомлено зацікавленим особам.

Пояснення ОСОБА_5, надані у судовому засіданні щодо його неучасті у ДТП суддя не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також свідків: ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_11, ОСОБА_8, які узгоджуються між собою, з протоколами про адміністративне правопорушення, схемою ДТП та фотокартками механічних пошкоджень автомобілів НОМЕР_1 та ВАЗ 21101 реєстраційний № НОМЕР_5.

До того ж, пояснення цих потерпілих та свідків, протоколів про адміністративне правопорушення, схеми ДТП та фотокарток механічних пошкоджень автомобілів, узгоджуються з письмовими поясненнями самого ОСОБА_5, де він вказав про свою участь у цьому ДТП.

Пояснення свідка ОСОБА_14 суддя не приймає, оскільки про обставини ДТП він знає зі слів ОСОБА_5, слова якого спростовані вищевказаними доказами.

Висновок про результати розгляду звернення громадянина ОСОБА_2 № 2805 від 12.03.2015р., з урахуванням показань ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_15 та ОСОБА_8, а також довідки Красноармійського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 29.02.2016р., не спростовує участь ОСОБА_5 у ДТП.

Покази свідка ОСОБА_6 суддя не приймає до уваги, оскільки вона є матірю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і зацікавлена у сприятливому для сина результаті розгляду даної справи.

Від захисника ОСОБА_1 надійшло клопотання від 23.12.2015р. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст.1224, 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в обґрунтування якого зазначив, що складання протоколів про адміністративні правопорушення проводилося без участі ОСОБА_5 і про це його підзахисний жодним чином не був повідомлений, від підпису у протоколах не відмовлявся. Копії протоколів про адміністративне правопорушення посадовою особою, яка їх склала, не вручалися. Особою, якою складено протоколи про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, ніяким чином не підтверджено повноважень, щодо призначення на відповідну посаду у поліції, до повноважень якої входить складання протоколів про дані види адміністративних правопорушень. За цих обставин вважає, що протоколи про скоєння ОСОБА_5 адміністративних правопорушень за ст.ст.1224, 124 КУпАП, не можуть бути прийняті як докази у справі. Крім того, при складанні протоколів, особа, що складала вказані протоколи, ґрунтувалася тільки на поясненнях водія ОСОБА_3 про те, що вказана ДТП сталася з вини невстановленого водія. При цьому пояснення ОСОБА_3 щодо механізму та обставин ДТП не перевірялися і жодними даними (показаннями свідків, які бачили на власні очі вказану подію, висновками авто технічних експертиз), не підтверджуються. Оцінка діям ОСОБА_3 щодо порушення ПДР, з боку співробітників ДАІ, надана не була. Таким чином, участь ОСОБА_5 у вказаній події і, як наслідок, у порушенні ПДР та залишенні місця ДТП, матеріалами справи не підтверджується.

Суддя вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.256 КУпАП, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У протоколах про адміністративні правопорушення від 10.12.2015р., є запис про те, що ОСОБА_5 відмовився від підписання протоколу. Також окремою заявою від 10.12.2015р., написаною власноручно ОСОБА_5, він відмовився надавати жодні пояснення по цій справі з посиланням на ст.63 Конституції України. Тому суддя відхиляє доводи захисника щодо складання протоколів без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не вручення їй екземпляру протоколу та не розяснення прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Крім того, за змістом абз.1 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема за ст.ст.1224, 124 КУпАП.

Як вбачається з довідки Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області від 29.02.2016р., станом на 10.12.2015р. інспектор Красноармійського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_15 був уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.ст.1224, 124 КУпАП. Таким чином суддя вважає, що інспектор Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_15 мав право складати вищевказані протоколи та діяв відповідно до ст.19 Конституції України, так як був уповноваженою на те посадовою особою Національної поліції.

Щодо вини ОСОБА_5 у порушенні ПДР при ДТП, то суддя, проаналізувавши письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_2, свідків, схеми ДТП вважає, що саме ОСОБА_5 порушив п.13.1 ПДР. При цьому, як вбачається зі схеми ДТП, яка підтверджена показами свідків, зіткнення сталося не на зустрічній смузі руху, а приблизно посередні смуги руху обох транспортних засобів виходячи з того, що ширина проїзної частини 12 м., тобто ширина зустрічної та попутної смуги 6 м, а зіткнення сталося на відстані 3,5 м від правого краю проїзної частини та відповідно попутної смуги, по якій рухалися транспортні засоби. Тому суддя вважає, що немає необхідності проводити автотехнічну експертизу.

Щодо оцінки відповідності дій ОСОБА_2 правилам дорожнього руху, то суддя зауважує, що у даній справі розглядається та надається відповідна оцінка діям ОСОБА_5 і суддя не може перебирати на себе функцію обвинувачення і тому чи винен у даному ДТП ОСОБА_2, у цій справі не розглядається.

Також, від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 надійшло клопотання від 01.03.2016р. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст.1224, 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в обґрунтування якого зазначив, що в матеріалах перевірки на час винесення висновку від 12.03.2015р., не містилося жодних даних, які б свідчили про скоєння ним ДТП, в результаті якого отримав механічні ушкодження автомобіль ОСОБА_2 В подальшому вказаний матеріал перевірки для доопрацювання був отриманий з архіву Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області інспектором ВДАІ ОСОБА_15 і був повернутий ним після доопрацювання 05.11.2015р. За час проведення додаткової перевірки інспектором Паршиним А.Є. до вказаного матеріалу не було додано жодного нового документу, який би підтверджував його участь у скоєнні вказаної ДТП.

В матеріалах справи міститься його пояснення, яке він надав під тиском з боку керівництва та на прохання начальника ВДАІ м.Димитров ОСОБА_8 Зараз він вважає, що таке прохання щодо визнання ним провини в участі в ДТП, до якої він не причетний, було обумовлено близьким знайомством керівництва міськвідділу, де він працював та начальника ВДАІ ОСОБА_8 з власником автомобіля ОСОБА_3, який таким чином бажав би отримати відшкодування завданого йому збитку. Вказані обставини свідчать про заінтересованість відповідних осіб щодо результатів розгляду вказаної справи і упередженість при дачі суду пояснень щодо досліджених у суді обставин. Факт тиску на нього з боку керівництва міськвідділу з метою зізнання в скоєнні ДТП підтвердила у судовому засіданні і його мати ОСОБА_17, яка на деякий час стала свідком цих розмов з ним. Вказане пояснення не містить дати його прийняття, в ньому не зазначено посадову особу, яка прийняла вказане пояснення. Обставини, зазначені в поясненні, були записані не з його слів, а зазначені інспектором ВДАІ в такому вигляді, як йому було необхідно. З огляду на вищевикладене, це пояснення взагалі не може бути прийнято судом в якості доказу при розгляді справи.

Під час розгляду справи ні потерпілий ОСОБА_2, ні свідки, які були очевидцями ДТП, не вказали, що саме він керував автомобілем, який зіткнувся з автомобілем ОСОБА_2 Він ніколи не казав потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що саме він був за кермом автомобіля, який зіткнувся з автомобілем потерпілих.. Вони прийшли до хибного висновку про це на підставі того, що він на той час вважав, що вказана ДТП сталася в результаті дій особи, якій він передав автомобіль для керування і, відчуваючи моральний обовязок якось зменшити негативні наслідки ДТП яка сталася, хотів частково відшкодувати завдані збитки.

Але проаналізувавши всі обставини вказаної справи, він на теперішній час заперечує, що автомобіль ВАЗ 2110, який він передав 05.03.2015р. чоловіку, що бажав його придбати, був саме тим автомобілем, який зіткнувся з автомобілем ОСОБА_2 Не було наведено будь-яких доказів щодо цього і під час розгляду справи. Допитані у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2, свідки вказаної події не могли точно визначити марку, модель, колір вказаного автомобіля, вказуючи, що це міг бути автомобіль чи ВАЗ 21010, чи «Деу Ланос», чи ЗАЗ «Славута», сірого або бежевого кольору. Єдиною прикметою, на яку вказав потерпілий, було зображення ієрогліфів на задній частині автомобіля. Але вказані зображення є на великій кількості автомобілів в їх місті та сусідніх населених пунктах. При цьому жодних спроб перевірити на причетність до ДТП інші автомобілі співробітниками ДАІ, зроблено не було, що підтвердив і свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні. Крім цього, інспектором ВДАІ ОСОБА_15 протокол огляду його автомобіля не складався, опис пошкоджень автомобіля не проводився, будь-які експертні дослідження з метою підтвердження того факту, що саме його автомобіль є розшукуваним ним автомобілем, причетним до ДТП, не проводилися. Тобто висновок про те, що його автомобіль э саме тим автомобілем, який залишив місце ДТП, ґрунтується на нічим обєктивних не підтверджених домислах.

Не можуть бути визнанні судом належними доказами у справі протоколи, складені інспектором Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_15 05.12.2016р. з наступних підстав. Перевірка за повідомленням ОСОБА_2 була закінчена до вступу у дію Закону України «Про національну поліцію». Під час вказаної перевірки, винна особа встановлена не була. З 07.11.2015р. набрав чинності Закон України «Про національну поліцію», яким Закон України «Про міліцію» визнаний таким, що втратив чинність, а державний орган виконавчої влади як міліція було ліквідовано. Відповідно до постанови КМУ від 16.09.2015р. № 730, було прийнято рішення про ліквідацію Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області та створене ГУНП в Донецькій області, структурним підрозділом якого є Красноармійській відділ поліції. При цьому ці відділи є різними юридичними особами і Красноармійській відділ поліції ГУНП в Донецькій області не є правонаступником Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області Під час судового засідання встановлено, що матеріали перевірки за повідомленням ОСОБА_2 про ДТП № 589 від 05.03.2015р. Димитровським МВ ГУМВС України в Донецькій області до Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області не передавалися, тобто на день складання протоколів, а саме на 05.12.2015р., будь-яких законних підстав використовувати дані матеріали у службовій діяльності посадовими особами Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області не було, так як вони знаходилися у розпорядженні іншого державного органу. Факт встановлення особи, причетної до ДТП, яка сталася 05.03.2015р., в якій отримав механічні ушкодження автомобіль ОСОБА_2 Згідно відповіді Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області, факт встановлення особи, причетної до ДТП, яка сталася 05.03.2015р., в якій отримав механічні ушкодження автомобіль ОСОБА_2, в Журналі єдиного обліку відповідно до Наказу МВС України № 1377 від 06.11.2015р. «Про затвердження Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події» не реєструвався. Досліджені в судовому засіданні матеріали свідчать про те, що при складанні протоколів інспектор Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_15 діяв всупереч вимогам зазначеної Інструкції.

Також вважає, що інспектором Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_15 порушені розділи 2 та 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затв. наказом МВС № 1395 від 07.11.2015р.

Крім того, інспектор Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_15 не мав права складати протоколи відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, оскільки це мають право робити уповноважені працівники внутрішніх справ, а діючого нормативного акту, який визначає Національну поліцію як орган внутрішніх справ, не існує.

Суддя вважає, що вищевказане клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 від 01.03.2016р. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст.1224, 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОСОБА_7 по собі відсутність документів у матеріалах висновку № 2805 від 12.03.2015р. не спростовує участь ОСОБА_19 у скоєнні ДТП, оскільки протоколи були складені лише 10.12.2015р. Щодо великої різниці у часі між скоєнням ДТП, зникненням з її місця та складання протоколів про це, то суддя, як вже зазначав вище у цій постанові, вказував на пояснення ОСОБА_15 та ОСОБА_8, які пояснили, що, оскільки ОСОБА_5 був працівником міліції, щоб не ламати йому судьби, вирішили не фіксувати його участь у ДТП для того, щоб він вирішив все миром з потерпілим, на що були згодні як потерпілий так і ОСОБА_5

Доказів того, що письмові пояснення ОСОБА_5 надав під тиском судді не надано, зокрема й скарг за період з 05.03.2015р. по 10.12.2015р. на неправомірні дії ОСОБА_8, інших посадових осіб міліції чи поліції. Пояснення ОСОБА_6 суддя не приймає до уваги з визначених вище підстав.

До того ж, на початку судового розгляду ОСОБА_5 пояснив, що він обмовив себе на прохання працівників ДАІ, з якими приїхав оглядати автомобіль ОСОБА_2, а потім у наступних судових засіданнях пояснив, що він це зробив під тиском начальника ВДАІ м.Димитров ОСОБА_8 Таким чином суддя, до пояснень ОСОБА_5, наданих ним у судовому засіданні, відноситься критично.

Щодо порушення інспектором Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_15 внутрішніх Інструкцій, прийнятих на виконання Закону України «Про Національну поліцію», то суддя зауважує, що ДТП сталася 05.03.2015р., а протоколи про адміністративні правопорушення складені лише 10.12.2015р., тобто більш ніж через 9 місяців. При цьому, згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначені протоколи від 10.12.2015р. відповідають вимогам ст.256 КУпАП, яка регламентує зміст протоколів про адміністративне правопорушення. Щодо підпису свідків та потерпілих у протоколі, то протокол може бути підписаний вказаними особами, обовязку цього у нормі Закону немає. До того ж, письмові пояснення свідків, які були відібрані у день ДТП та у наступний день, долучені до протоколів від 10.12.2015р.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, суддя вважає, що в діях громадянина ОСОБА_5 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Також суддя вважає, що в діях громадянина ОСОБА_5 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1224 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Враховуючи той факт, що протоколи про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності розглядаються однією посадовою особою, суддя, керуючись ч.2 ст.36 КУпАП, вважає за необхідне обєднати в одне провадження справи за вищезазначеними протоколами про адміністративні правопорушення під загальним номером справи № 3/226/1/2016.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через 3 місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч.3 цієї статті.

За таких обставин, оскільки адміністративні правопорушенні були вчинені 05.03.2015р., суддя вважає, що справа підлягає закриттю у звязку зі спливом строку для накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.23, 33-35, 38, 124, 1224, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.1224, 124 КУпАП, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст.ст.1224, 124 КУпАП закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: