Справа № 708/177/16-п
Номер провадження № 3/708/48/16
ПОСТАНОВА

04 березня 2016 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Ткаченко С.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Чигиринського ВП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм на ПСП "Вищеверіщаківське", ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, по ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

9 лютого 2016 року близько 11год. 10хв. ОСОБА_1, керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_2, з причіпом ГКБ 8350, д/н 022-15ОН, належним ПСП "Вищеверіщаківське", на 23 км +340м автодороги Олександрівка-Бурякове до Р-10, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху на ділянці шляху, де зустрічний роз'їзд утруднено, і при появі автомобіля НОМЕР_3, що рухався в зустрічному напрямку, не вжив заходів аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення автомобілів і виїзд керованого ним автомобіля КАМАЗ за межі проїзної частини та послідуючий наїзд на дерево, скоївши ДТП, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1, п. 12.3, п.28.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, пояснивши, що 9 лютого 2016 року його направили у відрядження в м.Глобино. З`їхавши з траси та повернувши на с.Бурякове, він рухався зі швидкістю 15-20 км/год. по дорозі, де була одна колія і розминутися двом автомобілям не було ніякої можливості. На спуску за с.Бурякове він побачив автомобіль, який рухався назустріч, і почав гальмувати, після чого машину стало кидати, а причіп заносити. Зрозумівши, що на такій слизькій дорозі він не зможе зупинити автомобіль, почав приймати праворуч, але тягач і причіп почало складати. Тягачем він виїхав за межі проїзної частини і в`їхав автомобілем в дерево, а тягач зачепив автомобіль, що рухався назустріч. Можливості уникнути ДТП не було через те, що дорога була не лише слизькою, а ще й не розчищеною.

Коли сталася ДТП, він зателефонував до поліції, але спершу приїхали працівники автодору та почали посипати дорогу.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснила, що, коли їхній водій побачив автомобіль, який рухався йому назустріч, то він почав пригальмовувати і повертати кермо в бік, щоб зменшити швидкість, але уникнення ДТП було неможливим через дорожнє покриття.

А тому саме через невиконання посадовими особами дорожньої служби правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і трапилася ДТП.

В зв`язку з вчиненням ДТП було викликано працівників поліції, але до того як вони приїхали, з`явилсяа дорожня служба і почала посипати дорогу.

На даній ділянці дороги їхня техніка неодноразово витягувала автомобілі, що вказує на те, що цю дорогу ніхто не підтримує в належному стані під час ожеледиці.

Прохала врахувати, що ОСОБА_1 працює на їх підприємстві водієм протягом тривалого часу, зарекомендував себе з позитивного боку, є досвідченим водієм, у зв`язку з чим вважає, що причиною скоєння ДТП є незадовільне дорожнє покриття та слизькість на дорозі, через що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що вина водія автомобіля в тому, що сталася ДТП є, але більше вини в цьому дорожньої служби.

Водій автомобіля КАМАЗ рухався зі швидкістю близько 15км/год. і при такій швидкості, якби дорога була належним чином посипана, то він міг би десь за 100-150м зупинитися, але притому, що на дорозі неможливо було навіть стояти то його автомобіль почало носити по дорозі і він почав з'їзджати в ліс, де і збив дерево.

Коли він побачив автомобіль, то зупинився, тому що не було можливості розминутися за наявності однієї колії на дорозі.

Після того як трапилася ДТП були визвані працівники поліції, але вони чомусь приїхали після дорожньої служби, яка прибула першою зі сторони м.Чигирина. До місця ДТП вони не змогли під'їхати, тому що стояла колона машин, а коли машини роз'їхалися, то вони почали посипати дорогу. Посипали метрів 100-150 до місця ДТП та після, а там, де сталася ДТП, вони навіть не посипали.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що водій його підприємства ОСОБА_1 зателефонував та повідомив, що сталася ДТП в лісі. Виїхавши на місце пригоди близько 12:30 год., він побачив одноколійну дорогу, яка була дуже слизькою. КАМАЗ був у кюветі, а автомобіль потерпілого стояв на узбіччі справа також майже в кюветі. Дорога в лісі була не прочищеною, в льоду. Висота узбіччя була близько 1 метра. Коли він приїхав, то на місці вже був інспектор поліції, а приблизно через 20-30 хв. приїхав автомобіль дорожної служби, який посипав дорогу. В цей же час на дорозі скупчилися автомобілі, їх водії самостійно лопатами розчищали для проїзду дорогу. Він вважає, що в цьому випадку ОСОБА_1 намагався уникнути ДТП, однак через слизьку дорогу йому це не вдалося.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що ділянка ДТП - це крутий спуск, що позначений відповідними дорожніми знаками. По прибуттю на місце ДТП він побачив, що ця ділянка шляху була в незадовільному стані, не оброблена протиожеледними засобами, була наявна зимова слизькість. Тому водій повинен був передбачити настання небезпечних наслідків та вибрати безпечну швидкість руху транспортного засобу, який до того ж був завантажений і маса вантажу складала близько 20 тонн. Пізніше, коли він вже оформляв протокол про адміністративне правопорушеня по факту ДТП, приїхав автомобіль дорожної служби та посипав дорогу піщано-сольовою сумішшю. На даному відрізку шляху був встановлений лише один дорожній знак - "Крутий підйом", інших дорожніх знаків не було. Найближче встановлений дорожній знак "Слизька дорога", розташований поблизу розвилки на с. Суботів Чигиринського району. Незважаючи на ці всі обставини, водій, рухаючись на спуск повинен був керуватися правилами руху на гірських дорогах та дати дорогу транспортному засобу, що рухався на підйом. Вважає, що водій не зміг своєчасно зупинитися через неправильно вибрану швидкість руху, адже рухався зі швидкістю 15-20км/год., а мав знизити шидкість до 5км/год., що надало б йому можливість уникнути ДТП, при цьому він не подав водію легкового автомобіля жодних світлових чи звукових сигналів, які б попереджали останнього про некерований КАМАЗ. А водій легкового автомобіля зрозумів це лише в останню мить, перед самим зіткненням.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він являється керівником виробничого підрозділу ПСП "Вищеверіщаківське". Приїхавши на місце ДТП, він побачив КАМАЗ, що зіткнувся з легковим автомобілем. Через слизьку дорогу КАМАЗ став некерованим і водій ОСОБА_1 не зміг його вчасно зупинити. Дорога була одноколійною, максимальна ширина її не перевищувала 4 метрів, дуже слизькою і було видно, що напередодні її ніхто не розчищав. Дана ділянка шляху завжди була аварійною, починаючи з 18 січня 2016 року їхнє підприємство неодноразово допомагало вантажівкам з інших областей вибиратися зі снігових заторів. Були випадки, коли люди купували в сусідньому селі Любомирка в магазині сіль і посипали нею дорогу, щоб можна було вибратися із снігово-льодового затору. Він вважає, що в цьому випадку ОСОБА_1 намагався уникнути ДТП, однак через слизьку дорогу йому це не вдалося.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали адміністративної справи, оглянувши фотознімки місця дорожньо-транспортної пригоди, вважаю, що винність порушника знайшла своє підтвердження.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується його поясненням, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 165269 від 04.01.2016 року, схемою ДТП від 04.01.2016 року, фотознімками місця дорожньо-транспортної пригоди, а також іншими матеріалами справи.

А тому вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, за що передбачена відповідальність по ст. 124 КУпАП.

Посилання порушника на те, що причиною вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди є незадовільний стан дороги не звільняє його від адміністративної відповідальності за скоєне.

Так, в ході розгляду даної справи було встановлено, що дійсно ділянка дороги, на якій сталася ДТП, не була належним чином розчищена та оброблена.

Однак, незважаючи на це, ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.3 цих Правил, яким передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди; п.28.1 даних Правил, де вказано, що на гірських дорогах і крутих спусках, де зустрічний роз'їзд утруднено, водій транспортного засобу, що рухається на спуск, повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються вгору, чого він не виконав. При цьому, ОСОБА_1 було відомо про незадовільний стан дороги, так як в судовому засідані останній підтвердив, що напередодні, 8 лютого 2016 року, він вже проїжджав цією ділянкою дороги.

Також доводи порушника щодо того, що він не мав можливості роз`їхатися із зустрічним автомобілем суперечить фактичним обставинам справи, оскільки, судячи з показів свідка ОСОБА_3, останній, побачивши автомобіль КАМАЗ, що рухався йому назустріч, з`їхав на узбіччя і зупинився, що також підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками.

Виходячи з цього, розцінюю невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення як бажання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.

Враховуючи особу порушника, обставини вчиненого ним правопорушення, за яких в тому, що сталася дана дорожньо-транспортна пригода, є вина і, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу.

Також відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 124, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі двісті сімдесят п'ять гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ткаченко С.Є.