Справа № 346/885/16-п
Провадження № 3/346/154/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Калинюк О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від управління Державної служби України з питань праці в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором товариства з обмеженою відповідальністю ВФ ОСОБА_2, громадянина України, за ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, працюючи на вказаній посаді, допустив порушення вимог законодавства про працю, а саме:

- на порушення п.2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок не ознайомлено працівників з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення з роботи, під особистий підпис в особовій картці. Особові картки на працівників ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 не заведені;

-на порушення підпункту «б» абзацу першого пункту 7.1 глави 7 вказаної Інструкції книга обліку руху трудових книжок в ТзОВ «ВФ ОСОБА_2» не ведеться;

- на порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» не забезпечено достовірний облік виконуваної працівниками роботи. Так, в ТзОВ «ВФ ОСОБА_2» відсутні табелі обліку використання робочого часу працівників за період з 01.01.2015 року по 31.01.2016 року;

- на порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України та ст.33 вищезгаданого Закону не проводиться індексація заробітної плати в межах прожиткового мінімуму працівникам ТзОВ «ВФ ОСОБА_2» з квітня по грудень 2015 року. Згідно зі штатним розписом від 01.01.2015 року підвищення заробітної плати касиру ОСОБА_3 становило 110 грн., що перевищило суму індексації 99,88 грн. Тому січень 2015 року буде базовим періодом. Однак, індексацію заробітної плати в межах прожиткового мінімуму в квітні 2015 року на 5,3%, в травні 2015 року на 16,7%, в червні 2015 року на 33%, в липні-грудні 2015 року на 35,9% не проведено;

- на порушення ст.135-1 КЗпП України в ТзОВ «ВФ ОСОБА_2» письмові договори про повну матеріальну відповідальність не укладено з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо повязані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Зокрема, з касиром ОСОБА_3 не укладено договору про повну матеріальну відповідальність переданих їй цінностей.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, яке виявлене 05.02.2016 року.

Свою вину в скоєному правопорушенні ОСОБА_1 визнав.

Вина правопорушника підтверджується також наступними матеріалами справи:

-даними в протоколі про адміністративне правопорушення № 09-04-0052/25 від 05.02.2016 року;

-актом перевірки № 09-04-0052/28 від 02-05 лютого 2016 року.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави 275 гривень 60 копійок судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена

особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником,

захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті статті 307 цього Кодексу.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків,передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Суддя Калинюк О. П.