АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/145/16
Категорія : ч.1 ст.163-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Меркулова Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 року про притягнення

ОСОБА_1, що народилася 09.02.1972 року, працює головним бухгалтером ДП завод «Електроважмаш», мешкає за адресою: м. Харків вул. Ак. Павлова, буд. 142, корпус В, кв. 58,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2015 року постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Меньтішинову Людмилу Миколаївну визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 року скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова прийнята при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що податкового повідомлення-рішення по даному правопорушенню СДПІ ОВП МГУ ДФС винесено не було, а отже факт правопорушення в суді не доведено; розрахунок коригувань №46 виписував контрагент заводу ТОВ «Торговий дім «Елінар» і надав її ДП «Завод «Електроважмаш» лише 01.09.2015 року, цього ж дня вона була зареєстрована. Таким чином, ДП «Завод «Електроважмаш» було позбавлено можливості зареєструвати її раніше, що виключає її вину у несвоєчасній реєстрації податкової накладної.

Посилаючись на те, що 26 листопада 2015 року судове рішення постановлено за її відсутності, копію оскаржуваної постанови вона отримала лише 04 лютого 2016 року, після чого 10 лютого 2016 року звернулася із апеляційною скаргою, ОСОБА_2 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судове засідання апелянт не з*явилася; про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що також підтвердила працівник ДП завод «Електроважмаш» ОСОБА_3, яка була присутня в залі судового засідання під час розгляду апеляційної скарги, клопотання про перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП України, неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, за викладених обставин не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Тобто, виходячи зі змісту ст.ст. 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов*язаний особисто з*ясувати, чи було воно дійсно вчинене, а в постанові у справі навести опис встановлених саме судом обставин за результатами розгляду справи.

Натомість, додержання цих вимог закону судом першої інстанції не забезпечено, оскільки фактичні обставини події правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_1 визнано винною, сформульовані в оскаржуваній постанові, виходячи не з власних висновків судді за результатами розгляду справи, а з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення №363 від 09 жовтня 2015 року.

Разом з тим, всупереч ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи, суддею не перевірена правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення та залишена поза увагою його невідповідність вимогам ст.ст.254,256 КУпАП.

Так, статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення №263 серії АА №708305 від 09 грудня 2015 року відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та запис про її відмову від підписання протоколу; при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не роз*яснені її права та обов*язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП , не надана можливість викласти пояснення по суті правопорушення. Всупереч вимогам ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручений.

Окрім того, судом першої інстанції не з*ясовано, у який період мало місце зазначене порушення, оскільки несвоєчасна реєстрація податкової накладної, які викладені в акті перевірки від 09 жовтня 2015 року, відбулися у конкретному податковому періоді та не є триваючим правопорушеннями, оскільки вважаються скоєними у момент несвоєчасної реєстрації податкової накладної у конкретний період. Натомість, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений лише 09 жовтня 2015 року поза межами строку, передбаченого ст.38 ч.2 КУпАП, що є грубим порушенням вимог п.7 ст.247 КУпАП, відповідно до якої провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В оскаржуваній постанові суд зазначив про неявку в судове засідання ОСОБА_1, яка про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Натомість, матеріали справи не містять жодних відомостей про належне сповіщення ОСОБА_1 про розгляд у судовому засіданні 26 листопада 2015 року матеріалів про адміністративне правопорушення відносно неї.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП, суд першої інстанції не забезпечив реалізацію прав учасника процесу, не зясував належним чином, в тому числі шляхом допиту ОСОБА_1, обставин передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП, внаслідок чого остання була позбавлена можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

За викладених обставин у сукупності постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_4