Провадження №33/784/5/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області Погорєлова Г.М., за участю секретарів судового засідання Кєльїної А.Г., Георгици Г. захисника ОСОБА_1, представників митного органу ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянула справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 Федерації, громадянина ОСОБА_5 Федерації, мешкає м. Миколаїв, вул. Івана Федька, 44,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України та на нього накладені адміністративні стягнення:

- у виді штрафу у розмірі 100 % вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил в сумі 1305865 грн.;

- конфіскації товарів дизельного палива у кількості 96605 кг., канату поліпропіленового у кількості 1 бухта.

Відповідно до ч. 2 ст. 541 та ч.1 ст. 542 Митного кодексу України у звязку з неможливістю виконання постанови суду у частині конфіскації товарів постановлено стягнути з ОСОБА_4 вартість предметів порушення митних правил, а саме дизельного палива у сумі 1255865 грн.

На підставі ст.ст. 519, 520 Митного кодексу України постановлено стягнути з ОСОБА_4 витрати митниці на залучення експерта для проведення почеркознавчого дослідження в сумі 900 грн. 48 коп.

Згідно з постановою, 27.11.2015 р. у відношенні ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №1750/50400/15 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України з приводу того, що в порушення підпунктів «б», «є», «ж» пункту 2 частини 1

_____________________________________________________________________________

провадження № 33/784/5/16 суддя у 1 інстанції Дірко І.І.

категорія: ст. 472 Митного суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_6

кодексу України

статті 335 Митного кодексу України, старший помічник капітану буксиру «Юпітер» ОСОБА_4 не заявив за встановленою формою як для товару, точних та достовірних відомостей про товар - паливо дизельне у кількості 96605 кг вартістю 1 255 865 грн., а саме шляхом заявлення відомостей про вищевказаний товар у декларації про вантаж (CARGO DECLARATION) від 25.06.2015 р., в транспортних та комерційних документах та не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар - канат поліпропіленовий у кількості 1 бухта вартістю 50 000 грн. в декларації про вантаж (CARGO І DECLARATION) від 25.06.2015 р. та декларації про суднові припаси (SHIPS STORES DEKLARATION) від 25.06.2015 р.

25 червня 2015 року, о 10 год., в зоні митного контролю митного поста «Миколаїв - морський» на причалі в пункті пропуску ТОВ СП «Нібулон», при виконанні митних формальностей щодо прибуття в Україну буксиру «Юпітер», прапор Україна, який прибув з нейтральних вод, адміністрацією вказаного буксиру, згідно з декларацію про суднові припаси (SHIPS STORES DEKLARATION) від 25.06.2015 р. було заявлено про переміщення через митний кордон України як припасу - дизельного палива у кількості 98 тонн. При цьому, згідно з даними декларації про суднові припаси (SHIPS STORES DEKLARATION) від 23.06.2015 р., яка надавалася 23.06.2015 р. адміністрацією буксиру «Юпітер» Миколаївській митниці ДФС, при оформленні вибуття цього судна за межі митної території України, на борту судна знаходилося дизельне паливо у кількості 11,116 т. Крім того, за наданою адміністрацію буксира «Юпітер» декларацією про вантаж (CARGO DECLARATION) від 25.06.2015 р. на борту цього судна не перебуває жодного товару.

Відповідно до наданих документів, даних суднового журналу та пояснень старшого помічника капітана буксира «Юпітер» - ОСОБА_4, встановлено, що під час рейсу вищевказане судно до будь-яких іноземних портів не заходило, а знаходилось у нейтральних водах, що підтверджується LIST PORTS OF CALL від 25.06.2015 р. При цьому 24.06.2015 р., за межами митної території України - у нейтральних водах, на борт буксиру «Юпітер» з судна «Аlinа», прапор Грузія було перевантажено товар - дизельне паливо у кількості 100 т., що підтверджено актом прийому - передачі від 24.06.2015 р.

Того ж дня, під час проведення митного огляду паливних цистерн буксира «Юпітер», встановлено, що фактично на борту цього судна в паливних танках знаходиться дизельне паливо у кількості 96605 кг, про що складено акт митного огляду паливних цистерн від 25.06.2015 р. № б/н.

Того ж дня, під час огляду суднового журналу судна «Юпітер» встановлено, що 25.06.2015 р., о 01 год. 20 хв., на борт буксира «Юпітер» з самохідного плавучого крану «Atlas Double», прапор Беліз, завантажено товар - 1(одна) бухта поліпропіленового канату довжиною 220 м. При цьому, при огляді палуби вказаного буксиру, було виявлено товар - 1(одна) бухта поліпропіленового канату довжиною 220 м. Відомості про наявність на борту судна 1 бухти поліпропіленового канату не були заявлені адміністрацією буксира «Юпітер» у декларації про вантаж (CARGO DECLARATION) від 25.06.2015 р. та декларації про суднові припаси (SHIPS STORES DEKLARATION) від 25.06.2015 р., а також в усній формі.

27.06.2015 р. стосовно громадянина України ОСОБА_7В, як особи, що була вказана капітаном буксиру «Юпітер» в документах, що надавалися на час прибуття цього судна в Україну, тобто, 25.06.2015 р., складено протокол про порушення митних правил №108/50400/15 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Під час розгляду справи про порушення митних правил Центральним районним судом м. Миколаєва було встановлено, що фактично обов'язки капітана буксиру «Юпітер» у період з 23 по 25.06.2015 р. виконував громадян ОСОБА_5 Федерації ОСОБА_4, який відповідно до судової ролі зазначений старшим помічником капітана цього буксиру. Згідно з висновком експерта від 26.11.2015 р., саме ОСОБА_4 підписана декларація про суднові припаси (SHIPS STORES DEKLARATION) від 25.06.2015 р., згідно з якою як судновий припас було заявлено дизельне паливо у кількості 98 т.

На підставі вищевказаного, 27.11.2015 р. Центральним районним судом м. Миколаєва провадження у справі про порушення митних правил №108/50400/15 відносно ОСОБА_7 закрито.

27.11.2015 р. з вказаних підстав відносно громадянина ОСОБА_5 Федерації ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил № 175/50400/15 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України. При цьому, у зв'язку з технічними складностями, товари з борта буксиру «Юпітер» не вилучені та знаходяться на борту судна.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, просить постанову скасувати, провадження у справі закрити. Зазначає, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Посилається, що в складеному за встановленою формою акті здійснення комісійного контролю буксиру «Юпітер» від 25.06.2015 р. не вказано про виявлення порушення митних правил. Суд 1 інстанції не витребував даний акт з митниці та не дослідив його. Тому вважає, що безпідставно складено як протокол про порушення митних правил №108/50400/15 від 27.06.2015 р. відносно ОСОБА_7, так і протокол №175/50400/15 від 27.11.2015 р. відносно ОСОБА_4

Зазначає, що дизельне паливо у кількості 98 т. підпадає під поняття «припаси» та було задекларовано як припаси під час прибуття буксиру «Юпітер» в Україну. Посилається на п. 57 ст. 4 МК України щодо поняття «товару», п.п. «б» п. 40 ст. 4 МК України щодо поняття «суднові припаси». Вказує, що припаси є товаром у розумінні МК України. Однак, до них встановлені спрощені процедури декларування та митного оформлення. Також вказує, що були виконані вимоги п.п. «в» п. 2 ч.1 ст. 335 Митного кодексу України, що підтверджується декларацією про суднові припаси від 25.06.2015 р. Робить висновок, що Миколаївській митниці було заявлено за встановленою формою точні відомості про суднові припаси, мету їх переміщення через митний кордон (використання на судні як суднових припасів), а відтак, здійснено їх декларування.

Посилається, що канат поліпропіленовий у кількості 1 бухта підпадає під поняття «суднове спорядження». Він є складовою частиною буксирного судна та використовується під час виконання судном буксирних операцій. Наводить поняття «суднове спорядження» відповідно до розділу І Додатку до Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року. Вказує, що ст. 335 Митного кодексу України не містить вимоги щодо декларування суднового спорядження під час переміщення транспортних засобів через митний кордон України. Такого обовязку не передбачено і наказом Міністерства Фінансів України № 308 від 10.03.2015 р. «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті». Зазначає, що суднове спорядження та суднові припаси, які переміщувались на судні, не мали ознак приховування та не призначались для комерційного використання.

Вважає помилковими висновки суду 1 інстанції в цій частині. Вказує на невиконання судом вимог ст. 489 Митного кодексу України, ст. 245 КУпАП.

Також наводить положення ст. 277-2 КУпАП, ч.ч. 3,4 ст. 526 Митного кодексу України стосовно повідомлення про місце і час розгляду справи особі, що притягується до адміністративної відповідальності. Зазначає, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи лише, якщо є дані про її своєчасне сповіщення і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Вазує, що ОСОБА_4 не вручено повідомлення про місце і час розгляду справи. Він дізнався випадково про судовий розгляд вже після винесення судом постанови. Вбачає в цьому порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Також посилається на порушення чинного законодавства митним органом при складанні відносно ОСОБА_4 протоколу про порушення митних правил № 175/50400/15. Вказує, що протокол складено без залучення понятих. Він підписаний лише посадовою особою митниці. Вбачає в цьому підробку з боку митного органу. Також наводить положення ч.6 ст. 338 Митного кодексу України щодо здійснення огляду товарів, транспортного засобу комерційного призначення у присутності особи, яка їх переміщує через митний кордон України чи зберігає під митним контролем, а у разі її відсутності за умови залучення не менш 2-х понятих.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 представник Миколаївської митниці ДФС ОСОБА_2 наводить докладні доводи на спростування тверджень апелянта по суті порушення митних правил ОСОБА_4 та щодо законності і обґрунтованості оскаржуваної постанови судді.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, заперечення представників Миколаївської митниці ДФС ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали провадження та додатково надані, вивчивши доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Є безпідставними доводи захисника ОСОБА_1 про допущені митним органом порушення при складанні протоколу про порушення митних правил ОСОБА_4 та порушення його процесуальних прав.

Матеріали провадження містять відомості про те, що спочатку протокол про порушення митних правил № 108/50400/15 від 27.06.2015 р. за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, складено відносно ОСОБА_7, якого було зазначено капітаном буксиру «Юпітер» в документах, що були надані на час прибуття судна в Україну 25.06.2015 р. Однак, під час розгляду цієї справи в Центральному районному суді м. Миколаєва було встановлено, що фактично обов'язки капітана буксиру у період з 23 по 25.06.2015 р. виконував ОСОБА_4, який відповідно до судової ролі зазначений старшим помічником капітана. Саме ним підписана декларація про суднові припаси (SHIPS STORES DEKLARATION) від 25.06.2015 р. згідно з висновком експерта від 26.11.2015 року.

З цих підстав постановою суду від 27.11.2015 р. закрито провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_7

Того ж дня - 27.11.2015 р. уповноваженою посадовою особою митного органу складено протокол про порушення митних правил № 175/50400/15 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, відносно ОСОБА_4

Фактичне виконання ОСОБА_4 обовязків капітана буксиру «Юпітер» в період з 23 по 25.06.2015 р. апелянтом не оспорюється.

Протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_4 складено з дотриманням вимог ст. 494 Митного кодексу України та невідкладно в день закриття провадження відносно ОСОБА_7 Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, протокол про порушення митних правил підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками. Однак, ОСОБА_4 не був присутній при складанні протоколу. Також відсутні і свідки правопорушення. Тому є голослівними посилання захисника на підробку протоколу уповноваженою особою митного органу.

Митний огляд паливних цистерн буксиру «Юпітер» 25.06.2015 р. проведено за участі старшого механіка судна ОСОБА_9, яким і підписано акт без зауважень (а.с. 18). Для залучення понятих відсутні передбачені ч. 6 ст. 338 Митного кодексу України умови.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 494 Митного кодексу України, у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом 3-х робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Під час провадження у справі № 108/50400/15 про порушення митних правил ОСОБА_4 запрошувався до Миколаївської митниці ДФС для проведення опитування, але не зявився.

Дослідженими в апеляційному суді поштовими відправленнями митного органу ОСОБА_4 на адресу місця його проживання, яка зазначена ним самим в його письмовому поясненні від 25.06.2015 р., та відповідає іншим документальним відомостям м. Миколаїв, вул. Івана Федька, 44, встановлено, що ОСОБА_4 було направлено рекомендованими поштовими відправленнями: 30.11.2015 р. (тобто, протягом 3-х робочих днів) - лист із залученням примірника протоколу про порушення митних правил № 175/50400/15 від 27.11.2015 р.; 02.12.2015 р. повідомлення про розгляд Центральним районним судом справи 14.12.2015 року, о 14 год.; 16.12.2015 р. - повідомлення про розгляд судом справи 22.12.2015 р. о 10 год. Жодне із них не було вручено ОСОБА_4 з відміткою поштової установи про причини повернення поштових відправлень за закінченням терміну зберігання.

Крім того, Центральним судом м. Миколаєва ОСОБА_4 направлялися листи (повістки), якими його було сповіщено про місце і час розгляду справи (а.с.78, 120). Однак, вони не були вручені з тієї ж причини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 (поштарка поштового відділення № 49) пояснила, що неодноразово приносила за вказаною адресою місця проживання ОСОБА_4 поштові відправлення у конвертах, на яких відправниками були зазначені митниця та суд. На конвертах суду була відмітка, що це судова повістка. Коли принесла перше поштове відправлення митниці, до неї вийшов молодий чоловік. Він представився сином ОСОБА_4 Після спілкування в її присутності по мобільному телефону він категорично відмовився від отримання цього поштового відправлення. Послався на отриману вказівку батька не одержувати листи. В інші рази до неї ніхто не виходив.

Апеляційним судом ОСОБА_4 особисто повідомлено про місце і час апеляційного розгляду 25.01.2016 р. Повідомлення про апеляційний розгляд 04.02.2016 р. йому не вручено згідно з відстеженням пересилань поштових відправлень за даними офіційного сайту «Укрпошта». З пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що і в лютому 2016 р. судове поштове відправлення не вручено ОСОБА_4 через те, що до неї знов ніхто не вийшов.

Захисник ОСОБА_11 не заперечувала проти проведення апеляційного розгляду у відсутності ОСОБА_4 З її пояснень також вбачається про його небажання приймати участь в судовому засіданні.

Наведені обставини у їх сукупності свідчать про ухилення ОСОБА_4 від явки до Миколаївської митниці ДФС для проведення процесуальних дій, відмову від отримання примірника протоколу про порушення митних правил, відмову від отримання повідомлень про місце і час судового розгляду як у 1-й інстанції, так і в апеляційному суді, а відтак, і про відмову приймати участь в самих судових засіданнях. За такого, слід вважати, що процесуальними правами, які передбачені ст. 498 Митного кодексу України, ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Цією нормою закону також передбачено обовязок особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами. Однак, наведені обставини вказують і на те, що своїми процесуальними правами ОСОБА_9 зловживав.

Вимоги ч.ч.3, 4 ст. 526 Митного кодексу України судом не порушені, оскільки розгляд справи судом 1 інстанції у відсутності ОСОБА_4 проведено лише після вжиття низки заходів, направлених на його своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи.

Захист інтересів ОСОБА_4 в апеляційному суді забезпечено участю в апеляційному розгляді захисника ОСОБА_1

Апелянтом не оспорюються викладені в протоколі про порушення митних правил обставини отримання екіпажем буксиру «Юпітер» дизельного палива та канату поліпропіленового за межами митної території України.

Зокрема, встановлено, що під час рейсу з 23 по 25.06.2015 р. судно до іноземних портів не заходило. Воно перебувало за межами митної території України в нейтральних водах. На борт буксира було перевантажено: 24.06.2015 р. - з судна «Alina», прапор Грузія, дизельне паливо у кількості 100 т.; 25.06.2015року, о 01 год. 20 хв. - з самохідного плавучого крану «Atlas Double», прапор Беліз, 1 бухта поліпропіленового канату довжиною 220 м.

Погоджуючись з тим, що припаси також є товарами у розумінні Митного кодексу України, апелянт вказує на спрощену процедуру декларування та митного оформлення припасів. Наголошує, що дизельне паливо у кількості 98 т. підпадає під поняття «припаси» і було заявлено під час прибуття буксиру «Юпітер» в Україну в декларації про суднові припаси (SHIPS STORES DEKLARATION) від 25.06.2015 р

Однак, апеллянтом залишені поза увагою обставини отримання екіпажем буксиру «Юпітер» дизельного палива за межами митної території України та ряд положень митного законодавства щодо правового режиму для припасів, товарів, транспортних засобів комерційного призначення та порядку їх переміщення через митний кордон України.

Відповідно до п.п. «б» п. 48 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України припасом є товари, необхідні для експлуатації і технічного обслуговування транспортних засобів на шляху прямування та у пунктах проміжних стоянок чи зупинок (у тому числі пально-мастильні матеріали), крім запасних частин та устаткування, які знаходяться у транспортних засобах на момент прибуття на митну територію України або доставляються на них під час перебування на цій території.

Відповідно до п. 58 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України транспортними засобами є в тому числі транспортні засоби комерційного призначення, поняття яких визначено п. 59 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України та яким є будь-яке судно, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

З аналізу цих визначених законом понять слідує, що пально-мастильні матеріали, які знаходяться на борту транспортного засобу комерційного призначення, можуть бути віднесені до категорії «припаси» за сукупності умов: якщо вони призначені для споживання чи використання виключно на борту конкретного транспортного засобу комерційного призначення; якщо вони споживаються чи використовуються на шляху прямування та у пунктах проміжних стоянок чи зупинок транспортного засобу комерційного призначення; якщо вони споживаються чи використовуються на транспортому засобі комерційного призначення у міжнародних перевезеннях.

В інших випадках пально-мастильні матеріали, що знаходяться на борту транспортного засобу комерційного призначення, не можуть вважатися припасом і є товаром як будь-яке рухоме майно.

Однак, буксир «Юпітер» як транспортний засіб комерційного призначення, під час рейсу в період з 23 по 25.06.2015 р. не використовувався для платного перевезення осіб або платного чи безплатного транспортування товарів. Буксир здійснив лише транспортування із-за меж митної території України дизельного палива у кількості 96605 кг. та поліпропіленового канату у кількості 1 бухта довжиною 220 м. Вказане дизельне паливо згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 25.06.2015 р. призначалося для роботи буксира в акваторії Дніпро-Бузького лиману на митній території України.

За такого, зазначене дизельне паливо є товаром, який ввозився на митну територію України виключно з метою подальшого використання на цій території, а ні для міжнародних перевезень для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Є обґрунтованими висновки суду 1 інстанції про те, що поняття «суднові припаси» відмежовується від поняття «товари» метою, з якою дизельне паливо було придбане та перебувало на буксирі «Юпітер». Припасом може бути паливо, яке необхідне судну для заходу з нейтральних вод до порту України и та його зворотнього виходу. Однак, зі всіх обставин справи та власне пояснень ОСОБА_4, слідує, що була відсутня мета використання дизельного пального за межами митної території України. Є достатні підстави вважати, що за вказівкою керівництва компанії судно увійшло до нейтральних вод виключно з метою отримання товару за вартістю, ніжчою від вартості палива в Україні, та з метою його подальшого використання у внутрішніх перевезеннях митною територією України».

Поняття «суднове спорядження» визначено у Розділу 1 Додатку до Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року. Суднове спорядження - предмети, за виключенням суднових запасних частин, що знаходяться і призначені для використання на судні, які є рухомими, але не мають споживчого характеру, включаючи такі приладдя судна як рятівні шлюпки, рятівні засоби, меблі та інші предмети суднового спорядження і обстановки.

Встановлено, що на час вибуття буксиру «Юпітер» за межі митної території України 23.06.2015 р. на борту судна не було поліпропіленового канату довжиною 220 м. в у кількості 1 бухта. Тобто, він не входив як складова частина до буксирного присторою судна. Канат завантажено на буксир поза межами митної території України із самохідного плавучого крану «Atlas Double», прапор Беліз, 25.06.2015 р., о 01 год. 20 хв.

Цього дня, під час проведення митного оформлення прибуття в Україну буксиру «Юпітер», канат виявлено на палубі буксиру. Згідно з наданими представниками митного органу фотознімками, канат згорнутий в бухту. Поверхня каната без ознак забруднення, пошкодження. Канат огорнутий поліетиленовою тканиною. Окантований пластиковою стрічкою. До буксирного пристрою не приєднаний. Ознаки користування ним відсутні.

Сукупність наведених обставин свідчить, що канат за призначенням не використовувався. Ознак «суднового спорядження» він не має. За своїми споживчими властивостями він має ознаки товару як рухоме майно, яке спаковане в транспортну тару. Є слушними доводи представників митного органу про те, що у виявленому вигляді канат може бути використано на іншому судні, в порту або продано.

З урахуванням викладеного, а також встановленої ст. 257 Митного кодексу України процедури декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України; передбаченого п.п. «б» п. 2 ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України обовязку перевізників на водному транспорті надати декларацію про вантаж, яка, зокрема, містить відомості про завантаження та вивантаження товарів, органу доходів і зборів під час переміщення товарів через митний кордон України, є обґрунтованими висновки суду 1 інстанції про доведеність провини ОСОБА_4 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, тобто, не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар дизельне паливо у кількоості 96605 кг., вартістю 1255865 грн. та 1 бухти канату пропіленового, довжиною 220 м., вартістю 50000 грн., в декларації про вантаж (CARGO DECLARATION) від 25.06.2015 р.

Відсутність ознак приховування дизельного пального та канату поліпропіленого, які переміщувались на судні, про що зазначає апелянт, на сутність вчиненого правопорушення не впливає.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_1 на акт здійснення комісійного контролю буксиру «Юпітер», яким 25.06.2015 р. при здійсненні митного та інших видів контролю не виявлено порушень митних правил, то вказаний акт не є документом, що фіксує митні правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 494 Митного кодексу України единим процесуальним документом, в якому фіксується виявлені порушення митних правил, є протокол про порушення митних правил, який складається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику. Саме в ньому, зокрема, зазначаються необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено (п.3 ч.2 цієї статі) та місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил (п. 4 ч.2 цієї статі).

Акт комісійного контролю судна відповідно до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.12.2011 р. № 1024 складається уповноваженою особою Державної прикордонної служби України, яка очолює комісію. З цього приводу є слушними пояснення представників митного органу в апеляційному суді про те, що працівником митниці підписується вже складений акт і в ньому не міститься граф, у яких фіксувалися б митні порушення.

За такого, не свідчить про неповноту та необєктивність судового розгляду не дослідження цього акту судом 1 інстанції, як про це зазначає апелянт.

Судом дотримано вимоги ст. 489 МК України, ст. 245 КУпАП. Обставини, які підлягають зясуванню у справі про порушення митних правил, досліджені належним чином.

Технічна складність вилучення з судна «Юпітер» безпосереднього предмета порушення митних правил дизельного пального у кількості 96605 кг. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 511 Митного кодексу України, обумовлена ризиками, що повязані з реалізацією технологічних операцій з нафтопродуктами, які відносяться до переліку шкідливих рідких речовин. Згідно з листом т.в.о. Миколаївського морського порту на усіх причалах порту і перевантажувальних терміналах передбачено лише бункерування суден (а.с. 41-42). Положення ч. 2 ст. 541, ч.1 ст. 542 Митного кодексу України щодо стягнення з ОСОБА_4 вартості зазначеного предмету порушення митних правил застосовані обгрунтовано.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, як про це порушує питання захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4

Апеляційна скарга, яка є аналогічною апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1, подана і представником компанії «Донмар Корпорейшн» ОСОБА_12 Право на апеляційне оскарження ним обґрунтовано посиланням на положення п.2 ч.1 ст. 497 Митного кодесу України, згідно з якими у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), а також положеннями ст. 498 Митного кодексу України щодо права таких заінтересованих осіб в тому числі оскаржувати постанову судді (суду).

У п. 3 ст. 461 Митного кодексу України йдеться про товари, транспортні засоби комерційного призначення безпосередні предмети порушення митних правил; товари, транспортні засоби із спеціально виготовленими сховищами, що використовувалися для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажірів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону); в також транспортні засоби, що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Відповідно до ст. 20 Кодексу торговельного мореплавства України судновласником в цьому Кодексі визначається юридична або фізична особа, яка експлуатує судно від свого імені, незалежно від того, чи є вона власником судна, чи використовує на інших законних підставах. Власником судна є субект права власности або особа, яка здійснює відносно закріпленого за нею судна права, до яких застосовуються правила про право власності.

Однак, відповідно до листа Державної інспекції України з безпеки на морському та речковому транспорті від 26.08.2015 р., залученої копії договору бербоут-чартеру №HF/UT/J/08 від 28.04.2015 р. між власником судна - компанією «Henford Logistics Limited» (Гонг-Конг) та ДП «Універсальна буксирна компанія», копії свідоцтва про право плавання під державним флагом України (судновий патент) морський буксир «Юпітер» передано у фрахт на 5 років ДП «Універсальна буксирна компанія» (л.с. 58-64).

Таким чином, власником зазначеного судна не є компанія «Донмар Корпорейшн». А саме з власником транспортного засобу повязано визначене Митним кодексом України поняття заінтересованих осіб, їх участь у провадженні про порушення митних правил та право апеляційного оскарження судового рішення у справі про порушення митних правил.

Також не надано документів на підтвердження права власності компанії «Донмар Корпорейшн» на товари: дизельне паливо та канат поліпропіленовий, що переміщувалися через митний кордон України на буксирі «Юпітер».

Звертає на себе увагу той факт, що при оформленні буксиру «Юпітер» на відхід 23.06.2015 р. (а.с. 8) та на прихід 25.06.2015 р. (а.с. 13) в наданій загальній декларації і судновласником зазначено не компанію «Донмар Корпорейшн», а ДП «Універсальна буксирна компанія», тобто, відповідно до договору бербоут-чартеру №HF/UT/J/08 від 28.04.2015 р.

Зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що компанія «Донмар Корпорейшн» не підпадає під поняття заінтересованих осіб у сенсі положень п. 2 ч. 1 ст. 497 Митного кодексу України.

З урахуванням викладеного не підлягає розгляду апеляційна скарга, яка подана її представником ОСОБА_12 та який не є субєктом апеляційного оскарження.

Інші наведені з цього приводу доводи на підтримку права оскарження вирішального значення не мають.

Керуючись ст. 487 Митного кодексу України, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєві від 22 грудня 2015 року відносно ОСОБА_4 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в його інтересах без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_6