Справа № 359/1981/16-П
Номер провадження 3/359/382/2016
Номер протоколу 0057/125120102/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2016 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Туманова К.Л., розглянувши за участю представників митниці ОСОБА_1, адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, м. Одеса, працюючої приватним підприємцем, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянки України для виїзду за кордон ER 365612, виданий 26.03.2014 року, орган, що видав: 5102, персональний номер: НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

09.02.2016 р. о 08 год. 55 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Відліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" громадянка України ОСОБА_2, яка відлітала з України до Німеччини, м. Франкфурт, літаком авіакомпанії "МАУ", рейсом № 401, своїми діями обрала канал позначений символами зеленого кольору "зелений коридор", тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиркою "білої лінії", яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю "зелений коридор" митниці, громадянці України ОСОБА_2, на підставі ч. 4 ст. 336 та ст. 342 МК України, було задано запитання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має при собі приблизно 10 400 євро та 400 доларів США. Після цього пасажирку було запрошено до службового приміщення митниці залу "Відліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль", де нею була видана готівка у розмірі 10 420 євро та 485 доларів США, що знаходились у гаманці пасажирки, який лежав у сумці пасажирки (ручна поклажа). Зазначена готівка переміщувалася без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_2 вся готівка належить їй особисто.

Пасажирка обрала проходження митного контролю "зеленим коридором", де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми пасажирці було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 485 доларів США та 420 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину нею "білої лінії" до інспекторів митниці не зверталася та документів на право вивезення готівки не надала.

Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_2 під час проходження митного контролю в залі "Відліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_2, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через "зелений коридор", готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню з поданням відповідних документів відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р. зі змінами внесеними Постановою Правління НБУ № 312 від 25.07.2012 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У звязку з чим працівниками митниці 09.02.2016 р. складений протокол про порушення митних правил № 0057/125120102/16.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом № 0057/125120102/16 вилучено:

- долари США, за курсом НБУ на 09.02.2016 р., за 100 доларів США 2587-7397 грн., кількістю 485 доларів США, вартістю 12 550 грн. 54 коп.;

- євро, за курсом НБУ на 09.02.2016 р., за 100 євро 2872-6498 грн., кількістю 420 євро, вартістю 12 065 грн. 13 коп.

Підстав для перенесення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки судом не встановлено.

У судовому засіданні правопорушниця пояснила, що 09.02.2016 р. вона відлітала з України до Німеччини, м. Франкфурт, з метою лікування, а саме для проведення операції, оскільки в неї було виявлено онкохворобу. При собі вона мала грошові кошти у сумі 10 420 євро та 485 доларів США, а також документи з клініки, які підтверджували її діагноз та мету поїздки. Дані грошові кошти вона позичила на лікування. Це вона летіла до Німеччини на лікування вже вдруге, а саме для проведення операції, і лише неділю назад повернулася на Україну. Для лікування її хвороби необхідна велика сума коштів, і через 2 неділі їй знову необхідно летіти до Німеччини, для продовження курсу лікування. Після проведеної операції в Німеччини, також було витрачено значну суму коштів на ліки. Дані грошові кошти їй необхідні для продовження її лікування, і конфіскація цих грошей, призведе того, що вона не зможе повністю пройти курс лікування. Крім того, правопорушниця зазначила, що в неї на утриманні перебуває 5-річний син, який також хворий, з діагнозом: легка форма дитячого церебрального паралічу і потребує постійного догляду та лікування. Вона є єдиним годувальником в родині. Також правопорушниця зазначила, що дане правопорушення вона вчинила з необережності, у звязку з тим, що не була знайома з митними правилами України, та таку суму коштів вона перевозила вперше. Крім того, їй повідомили, що якщо в неї є документи з клініки, то на митниці її не зупинять. Вину у вчиненому правопорушенні вона визнала в повному обсязі, щиро розкаялась у вчиненому. Наміру порушувати митні правила України вона не мала, і на запитання митників відразу повідомила, яку суму валюти має при собі. Враховуючи все вищевикладене, правопорушниця просила суд повернути, вилучені у неї кошти, оскільки для неї це надзвичайно велика сума коштів, яка їй необхідна для лікування її тяжкої хвороби та для утримання і лікування її дитини, оскільки вона є єдиним годувальником в сім'ї, і конфіскація цих коштів, поставить під загрозу її подальше життя та життя її дитини.

Представник митниці протокол підтримав, та зазначив, що громадянка України ОСОБА_2 скоїла порушення митних правил, яке передбачене ст. 471 МК України, у звязку з чим просив застосувати до правопорушниці адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

Суддя, заслухавши пояснення правопорушниці, представника митниці, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про доведеність вини громадянки України ОСОБА_2 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, зважаючи на наступне. Згідно протоколу про порушення митних правил 0057/125120102/16 від 09.02.2016 р. громадянка України ОСОБА_2 обрала вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення "зелений коридор", а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148, фізична особа - резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю "зеленим" коридором, - з моменту перетину останнім "білої лінії", що позначає закінчення "зеленого" коридору.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянка України ОСОБА_2 перетнула "білу лінію", що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення "зелений коридор", таким чином перемістила через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі що перевищує 10 000 євро.

Таким чином, вина правопорушниці доведена і підтверджується письмовими доказами: даними протоколу про порушення митних правил № 0057/125120102/16 від 09.02.2016 р. (а.с.2-5), даними протоколу опитування в справі про порушення митних правил № 0057/125120102/16 від 09.02.2016 р. (а.с.6-8), даними доповідної записки старшого державного інспектора ВМО № 2 м/п "Бориспіль" Київської митниці ДФС ОСОБА_3 від 09.02.2016 р. (а.с.9-10), копією переліку іноземної валюти, затриманої за протоколом про ПМП № 0057/125120102/16 (а.с.13), описом предметів (а.с.14, 15), розрахунком еквіваленту 10 000 євро, щодо доларів США та Євро станом на 09.02.2016 р. до протоколу про ПМП № 0057/125120102/16 від 09.02.2016 р. (а.с.17), копією акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 125120102 від 09.02.2016 р. (а.с.18) та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 ЗУ "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з Статтею 1 Протоколу N 1 до даної Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу до власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів. З аналізу застосування зазначеної норми випливає, що положення даної статті містять три окремі правила. Перше правило має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, а третє визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

Згадані правила не застосовуються окремо, тлумачаться в контексті загального принципу першого правила, але друге та третє стосуються найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних (громадських) інтересах; права регулювати використання власності; права встановлювати систему оподаткування.

Згідно до практики ЄСПЛ, на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Протоколу до Конвенції.

Правопорушення, яке вчинила громадянка України ОСОБА_2 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 485 доларів США та 420 євро, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України вивезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути вивезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинила громадянка України ОСОБА_2 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно з ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Таким чином, з огляду на вищевказані критерії правомірності позбавлення володіння згідно зі ст. 1 Протоколу до Конвенції, не викликають сумнівів щодо застосування адміністративного стягнення конфіскації товарів, та відповідає першим двом критеріям. Втручання є правомірним, адже конфіскація прямо встановлена і передбачена законом, а саме санкцією ст. 471 МК України. Конфіскація здійснюється для задоволення наявного суспільного інтересу, адже таким інтересом є додержання встановленого законами України порядку переміщення товарів через митний кордон нашої держави.

Проте відповідність третьому критерію справедливій рівновазі між суспільним та приватним інтересам є не очевидною. Він є оціночним і стосується кожної конкретної справи, а тому встановлюється окремо щодо кожного порушника митних правил на підставі безпосереднього з'ясування обставин і фактів.

ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

З матеріалів справи не вбачається, що громадянка України ОСОБА_2 раніше судима, або притягується до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Вивезення даної суми за межі України резидентами допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинила громадянка України ОСОБА_2 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянка України ОСОБА_2 підлягає адміністративному стягнення у виді штрафу. При цьому представник митниці, у судовому засіданні, не довів і навіть не стверджував, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування. Пояснення представника митниці щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене ст. 471 МК України, як обов'язкове.

Шкода, яку громадянка України ОСОБА_2 потенційно могла завдати державі, була б незначною: вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби вона вивезла гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися за межами території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, у правопорушниці було виявлено онкохворобу, що підтверджується довідками з лікарні "LISOD" (а.с.31-42). У звязку з чим, вона потребує хірургічного втручання та проходження подальшого курсу лікування.

Відповідно до довідки-рахунку № 01.022016 німецької клініки "Medoptima GmbH" громадянка ОСОБА_2 з 09.02.2016 р. по 19.02.2016 р. перебувала на лікуванні у даній клініці. Курс даного обстеження та лікування, зокрема і проведення операції, коштував 10 050 євро (а.с.29). Також відповідно до рахунку даної клініки від 17.02.2016 р. (а.с.30) ОСОБА_2 необхідно було внести на рахунок клініки ще грошові кошти у сумі 907,50 євро за надані додаткові послуги, повязані з перебування останньої в клініці, а саме за перекладача, за переклад медичних висновків та організаційні витрати. Таким чином, ОСОБА_2 хворіє на тяжку онкохворобу, і кошти, які вона мала при собі при перетині державного кордону України, вона вивозила з території України, до Німеччини, і вони їй потрібні для проведення операції, після операційного лікування ліками та продовження лікування її хвороби.

Також слід зазначити, що на утриманні у ОСОБА_2 перебуває малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28). Зі слів громадянки ОСОБА_2 її син також хворіє - діагноз: легка форма дитячого церебрального паралічу, і потребує постійного догляду та лікування. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.05.2012 р. було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Отже, ОСОБА_2 є єдиним годувальником в сім'ї, та її син повністю перебуває на її утриманні. У разі конфіскації цих коштів, на які розраховувала ОСОБА_2 та її сім'я, ставить під загрозу їхнє гідне людське існування.

Встановлено, що грошові кошти, які мала при собі громадянка України ОСОБА_2 є її приватною власністю, та мають легальне походження, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів. Дані грошові кошти необхідні їй для проведення операції, оскільки вона є онкохворою, для післяопераційного лікування та для проходження чергових медичних оглядів з метою продовження лікування її хвороби. Також дані кошти потрібні їй для забезпечення проживання її малолітнього сина. Таким чином, конфіскації цих коштів, ставить її в скрутне матеріальне становище, що в свою чергу позбавить можливості продовжити їй лікування, та взагалі поставить її життя під загрозу.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. При прийнятті рішення суддя враховує відсутність документів, які б підтверджували нелегальність походження валюти, наявної у громадянки України ОСОБА_2, її розмір та призначення, стан здоровя правопорушниці, її матеріальне та сімейне становище, а також указані нею обставини, щодо виїзду за межі територію України, те, що вона перевозила таку суму коштів вперше, та те, що правопорушення вчинено громадянкою України ОСОБА_2 з необережності, у зв'язку з незнанням митних правил України та тяжким станом її здоров'я.

З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянки України ОСОБА_2 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї "індивідуальний надмірний тягар".

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти, буде сприяти лише погіршенню матеріального становища громадянки України ОСОБА_2, та може поставити її життя під загрозу та в скрутне матеріальне положення її родину, а ніяк не сприятиме її вихованню та попередженню вчиненню нею нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із смислу ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку представника митниці, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушницю має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянки України ОСОБА_2 в подальшому.

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Витрати на оплату послуг перекладача відшкодовуються з державного бюджету.

Таким чином, з правопорушниці громадянки України ОСОБА_2 на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил від 09.02.2016 р. № 0057/16 до місця зберігання 11.02.2016 р. у розмірі 5 грн. 67 коп. (а.с.22).

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 366, 462, 471, 520 МК України, ст.ст. 23, 33, 40-1 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Визнати винною громадянку України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України для виїзду за кордон ER 365612, виданий 26.03.2014 року, орган, що видав: 5102, персональний номер: НОМЕР_1, у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп. на користь держави (Отримувач: Державний бюджет України, Код , Код банку: 821018, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській обл., р/р № 5004, Код КДБ: 21081100, Код виду надходжень бюджету: 050).

Вилучену валюту згідно протоколу про порушення митних правил № 0057/125120102/16, а саме:

- долари США, за курсом НБУ на 09.02.2016 р., за 100 доларів США 2587-7397 грн., кількістю 485 доларів США, вартістю 12 550 грн. 54 коп.;

- євро, за курсом НБУ на 09.02.2016 р., за 100 євро 2872-6498 грн., кількістю 420 євро, вартістю 12 065 грн. 13 коп. повернути громадянці України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України для виїзду за кордон ER 365612, виданий 26.03.2014 року, орган, що видав: 5102, персональний номер: НОМЕР_1.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України для виїзду за кордон ER 365612, виданий 26.03.2014 року, орган, що видав: 5102, персональний номер: НОМЕР_1, на користь Київської митниці ДФС понесені витирати на транспортування предметів правопорушення до місця зберігання в справі про порушення митних правил № 0057/16 у розмірі 5 грн. 67 коп. (Код , банк: Держказначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, р/р: 9083).

Стягнути з громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України для виїзду за кордон ER 365612, виданий 26.03.2014 року, орган, що видав: 5102, персональний номер: НОМЕР_1, в дохід держави (Отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, код отримувача (МФО): 821018, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: судовий збір, Бориспільського міськрайонного суду) судові витрати в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: К.Л. Туманова