АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч.1ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста ) гривень.

Згідно постанови суду, 08.09.2015 року, приблизно о 04 год. 00 хв. ОСОБА_3 в м. Києві по пр. Рокосовського, 3, керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце пригоди, чим порушив п.п. 10.1, 10.9, 2.10 ПДР України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_3, 08.09.2015 року близько 04 год. 00 хв., в м. Києві по проспекту Роковського, 3, керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Як зазначає апелянт, постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження доказів, внаслідок чого були неправильно встановлені обставини справи. Вказує, що висновок суду про

Справа № 33/796/1406/2015

Категорія: ч. 122-4, 124, 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Маринченко М.М.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

суперечливість його пояснень не відповідає дійсності, оскільки не маючи юридичної освіти, декілька разів даючи пояснення з приводу обставин події, він пояснював лише певну частину ситуації, що стосувалась затримання його працівниками поліції, і ці пояснення не суперечать, а доповнюють одне одного. Щодо розбіжностей в поясненнях щодо часу подій, то його він вказував приблизно, так як не мав можливості в той час дивитися на годинник. Показання свідків та потерпілого, на які послався суддя, суперечать один одному, протоколи про адміністративні правопорушення складені з порушенням, а саме : не встановлено місце ДТП, не зазначено за якою точною адресою сталось зіткнення, крім посилань на те, що автомобіль «Волга» перебував по вул. Роковського, 3. Акт тимчасового затримання транспортного засобу був складений у зв'язку із відсутністю реєстраційного документу на нього та посвідчення водія, а не з підстав того, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння, як на це послався суддя. Протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений всупереч законодавству, без жодного доказу, з огляду на те, що будь-яких пропозицій щодо проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння працівниками поліції, в передбаченому законом порядку, відповідно до ст. 266 КУпАП, зроблено не було, і він від такого огляду не відмовлявся, як не було і свідків при складані цього протоколу, пояснень з цього приводу у нього ніхто не відбирав.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Суддя суду першої інстанції, розглядаючи в одному провадженні три протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 - за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП допитав в судовому засіданні ОСОБА_3, який не визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому порушень ПДР України та пояснив про неправомірні дії працівників Національної поліції України, які безпідставно зупинили його 08.09.2015 року, близько 03 години ночі, коли він йшов додому по пр-ту Рокосовського,3, вилучили особисті речі, одягли на нього наручники та посадили до поліцейського автомобіля, де тримали декілька годин, відмовляючи в наданні можливості здійснити телефонний дзвінок, чим порушили його права. Потім його привезли до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, по дорозі вручивши чотири протоколи про адміністративні правопорушення. Крім цього його автомобіль був поміщений на штрафмайданчик, де дістав пошкодження, котрі були зафіксовані нарядом поліції, який він викликав.

Крім цього суддею були досліджені додаткові письмові пояснення ОСОБА_3, в яких останній, всупереч даним раніше поясненням, пояснював про інші обставини його затримання працівниками поліції, а саме, що 08.09.2015 року, близько 04 години ночі, перебуваючи вдома, він почув звук сигналізації свого автомобіля, вийшов на вулицю та в цей час був затриманий поліцейськими. Після цього працівниця поліції почала стверджувати, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, на нього одягли наручники та помістили до поліцейського автомобіля де склали протоколи про адміністративні правопорушення, при цьому від працівників поліції він не отримував пропозиції пройти огляд на стан сп'яніння, ніяких свідків не було.

Зазначені вище пояснення ОСОБА_3 суддя оцінив критично, оскільки вони є суперечливими та спростовуються показаннями свідків та потерпілого, даними протоколів про адміністративні правопорушення, схеми ДТП.

Зокрема, за висновками судді, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_7, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_9, згідно яких водій автомобіля «Волга» рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце пригоди. Потерпілий та свідки на автомобілі «БМВ», поблизу буд. №3 по пр-ту Рокосовського наздогнали автомобіль «Волга», біля якого виявили двох чоловіків, одним з яких виявився власник автомобіля «Волга» ОСОБА_3, які заперечували свою причетність до ДТП. Після цього був викликаний поліцейський патруль.

Крім цього, як зазначив суддя, з акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та схеми ДТП вбачається наявність пошкоджень заднього бамперу на автомобілі «Волга », державний номерний знак НОМЕР_1, з пояснень свідків та схеми ДТП випливає місце пригоди - м. Київ, вул. Рокосовського,3, протоколом про адміністративне правопорушення з підписами свідків підтверджується факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Додатково під час апеляційного розгляду заслухані пояснення свідків:

- ОСОБА_5, який підтвердив свої письмові пояснення (а.с.6), але заявив, що не бачив хто саме знаходився за кермом автомобіля «Волга» під час руху заднім ходом та наїзду на автомобіль «БМВ», а також не чув, щоб ОСОБА_3 відмовлявся від огляду на стан сп'яніння на вимогу поліцейських;

- ОСОБА_6, котра пояснила, що являється інспектором патрульної служби УПС в м. Києві і за викликом вночі 08.09.2015 року, в складі патруля, прибула за адресою: пр-т Рокосовського, 3 в м. Києві, де було виявлено конфліктну ситуацію між трьома молодими чоловіками, які були на автомобілі «БМВ» та двома старшими за віком чоловіками, одним з яких був власником автомобіля «Волга» ОСОБА_3 При цьому молоді чоловіки пред'являли ОСОБА_3 претензії з приводу наїзду на автомобіль «БМВ», а останній погрожував їм. Після намагання поліцейських отримати пояснення від ОСОБА_3, який знаходився в стані сп'яніння, останній став вести себе неадекватно, намагався втекти, в зв'язку з чим був викликаний ще один поліцейський патруль та застосовані до ОСОБА_3 кайданки. Вона особисто складала всі три протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 та на її пропозицію він розписався в них, хоч і відмовився давати письмові показання. Всі відображені в протоколах відомості відповідають дійсності. Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та схему ДТП складали інші поліцейські. В протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП помилково свідки розписались в графі «Результати огляду на стан сп'яніння». За скаргами ОСОБА_3 проводилась перевірка дій поліцейських щодо нього, будь яких претензій з цього приводу їй не пред'являлось.

Враховуючи наведені вище пояснення свідків та дані протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 (а.с.1-3), акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.8), схеми ДТП (а.с.4) письмові пояснення потерпілого ОСОБА_7, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_9 (а.с.5-7), суддя суду апеляційної інстанції вважає, що висновки судді суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП є вірними, оскільки вказаними вище доказами доводиться, що саме ОСОБА_3 в м. Києві по пр. Рокосовського, 3, керуючи автомобілем «ГАЗ », державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце пригоди, чим порушив п.п. 10.1, 10.9, 2.10 ПДР України. Таким чином доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Що стосується висновків судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмови особою, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, то він не ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Зокрема суддя не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підписи свідків стоять не в графі для свідків правопорушення, а в графі «Результати огляду на стан сп'яніння», що не дає змоги визначитись свідками якої події вказані там особи були. Крім того, в поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_9 (а.с.6-7) взагалі відсутні дані про те що вони були свідками відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а ОСОБА_5 підтвердив це і в суді апеляційної інстанції. За таких обставин, провадження в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а апеляційна скарга в зазначеній частині - задоволенню.

Крім цього, розглядаючи всі три протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 - за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП, в одному провадженні, за правилами ст. 36 КУпАП, ч. 2 якої передбачає в цьому випадку накладення стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених, суддя суду першої інстанції в резолютивній частині постанови не вказав у вчиненні яких саме адміністративних правопорушень ОСОБА_3 визнається винним, тобто фактично не призначив покарання за менш серйозні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи в апеляційному суді після вчинення ОСОБА_3 вказаних вище адміністративних правопорушень минуло більше трьох місяців, то на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП справа в цій частині підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року щодо ОСОБА_3 змінити в частині накладення адміністративних стягнень за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП . Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та закрити провадження у справі щодо нього в цій частині у зв'язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зазначену вище постанову судді скасувати в частині визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі щодо нього в цій частині за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя М.А. Ященко