Номер провадження: 33/785/111/16
Номер справи місцевого суду: 496/5020/15-п
Головуючий у першій інстанції Трушина
Доповідач Дирдін О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Дирдін О.Д., за участю ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представників ОСОБА_4 і ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 22.01.2016р., якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2015р. відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №548126 за ст. 124 КУпАП, відповідно до якого він, в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, 23 вересня 2015р. о 23 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом Scania державний номер НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги на головну -М15, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_3 керував транспортним засобом Scania державний номер НОМЕР_1, з напівпричепом, державний номер НОМЕР_2, а зіткнення сталося з транспортним засобом Toyota Prado, державний номер НОМЕР_3.

Суд, приймаючи вказане рішення, мотивував його тим, що в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та причиною зіткнення вказаних транспортних засобів, стало порушення водієм транспортним засобом Toyota Prado, ОСОБА_2, вимог п.12.3 ПДР, що на думку суду підтверджується висновком експерта, який знаходиться в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв'язку з тим, що судом не об'єктивно розглянуто справу, наявним матеріалам справи дана не мотивована оцінка.

Вислухавши виступи ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 та ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу, виступи ОСОБА_3, та його представників ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які заперечували в задоволенні поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в скарзі, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами та обставинами справи, а саме.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу7 транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Разом з тим, відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У відповідності до п.12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Суд першої інстанції приймаючи вказане рішення мотивовано дійшов до правильного висновку посилаючись та те, що згідно висновку № 7370/7379 судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану системи габаритного освітлення автопоїзда у складі автомобіля НОМЕР_4 і напівпричепа 9998 реєстраційний номер НОМЕР_2, обставин його зіткнення з автомобілем НОМЕР_5: дії водія автомобіля Toyota Prado у розглянутій ситуації регламентувалися вимогами п.п.12.1 і 12.3 ПДР, згідно з якими водій при русі повинен був обирати швидкість у відповідності з дорожніми умовами, і у випадку виникнення перешкоди або небезпеки для руху, що йому об'єктивно проявилися, вжити заходів до зниження швидкості, при необхідності до зупинки транспортного засобу, або безпечному об'їзду перешкоди. Водій автомобіля Toyota Prado в мовах події шляхом виконання вимог пунктів 12.1 і 12.3 ПДР гарантовано мав технічну можливість запобігти зіткненню з автопоїздом. Дії водія автопоїзда у складі автомобіля Scania Р114 і напівпричепа 9998 формально регламентувалися вимогами дорожнього знаку 2.1 і п. 16.11 ПДР, які передбачали надання пріоритетного права проїзду транспортним засобам по головній дорозі.

Відповідно наданим матеріалам справи, вказаних в дослідженні особливостей пригоди, експертом не вбачається в діях водія автопоїзда невідповідностей вимогам дорожнього знаку 2.1 і п. 16.11 ПДР, бо знаходження автомобіля від місця виїзду за 200 м. з урахуванням того, що кожний з учасників руху повинен бути уважним, та адекватно реагувати на зміну дорожньої обстановки, об'єктивно знаючи особливості маневреності великогабаритних транспортних засобів, водієм автопоїзда справедливо могло сприйматися повністю безпечним. Тому виїзд автопоїзда на головну дорогу у даному випадку, з експертної точки зору, розглядати як такий, що перебуває у причинному зв'язку з фактом ДТП, підстав не мається. У той же час, з позицій експертного аналізу, оскільки водій автомобіля Toyota Prado в умовах події шляхом виконання вимог пунктів 12.1 і 12.3 ПДР, гарантовано мав технічну можливість запобігти зіткненню, слід зробити висновок про те, що в причинному зв'язку з фактом ДТП перебувають саме дії водія автомобіля Toyota Prado, які не відповідали вимогам зазначених пунктів ПДР. В умовах пригоди водію автомобіля Toyota Prado діями водія автопоїзда небезпеки не створювалося, а була створена перешкода для руху, яку водій автомобіля мав технічну можливість уникнути не екстреним належним виконанням вимог пунктів 12.1 і 12.3 ПДР. На момент експертного огляду досліджуваний автопоїзд був обладнаний системою габаритного освітлення, яка перебувала в працездатному стані. Разом з тим виходячи з того, що ознак демонтажу, заміни (крім зруйнованого при ДТП заднього лівого ліхтаря напівпричепа) елементів системи габаритного освітлення не виявлене, слід вважати, що автопоїзд був обладнаний системою габаритного освітлення і на момент ДТП при цьому її стан відповідав стану на момент експертного огляду.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було правильно встановлено, що дії водія автомобіля НОМЕР_4 і напівпричепа 9998 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 відповідають вимогам Правил дорожнього руху України.

Крім того, доводи водія ОСОБА_2 в тій частині, що напівпричіп не був обладнаний габаритними ліхтарями, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони суперечать матеріалам справи, зокрема висновку експертизи, якою встановлено, що напівпричіп був обладнаний системою габаритного освітлення.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження по справі він мотивовано закрив.

З огляду на наведене, постанова суду є законною та мотивованою, а тому вона не підлягає скасуванню чи зміні.

Керуючись: ст. ст. 38 ч.2, 245, 247 ч.7, 280, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2- залишити без задоволення, а постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 22.01.2016р., якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного

суду Одеської області (підпис) Дирдін О.Д.

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду Дирдін О.Д.