Справа№464/9538/15-п
пр.№ 3/464/315/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

С і р и й ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, розлучений, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, -

за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

05 лютого 2016 року із Управління патрульної поліції у м.Львові після дооформлення на розгляд Сихівського районного суду м.Львова надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 та ст.130 ч.1 КУпАП.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення від 27 листопада 2015 року серії АП2 №178239 та серії АП2 №178240, ОСОБА_3 27 листопада 2015 року о 00.05год. по проспекту Шевченка, 8 у м.Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп`яніння 0,83 ‰ /згідно висновку ОКЗ ЛОР «ЛОДКНД» за №1810 від 27.11.2015р./, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України; на перехресті проспекту Шевченка - вулиця Чайковського у м.Львові, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що наближався з правої сторони, чим порушив вимоги п.16.12, 10.1, 12.4 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем НОМЕР_3, та внаслідок інерційного руху автомобіль НОМЕР_1, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. RZ 7386 J, який належить ОСОБА_5, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень.

Допитаний в судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ствердив суду, що в момент зіткнення не керував автомобілем НОМЕР_1, а перебував на сидінні пасажира вказаного автомобіля, працівники ж поліції приїхали згодом та моменту зіткнення не бачили. Ствердив, що в момент зіткнення належним йому на праві власності автомобілем НОМЕР_1, керувала ОСОБА_6. Ствердив, що безпосередньо після зіткнення він дійсно виходив з автомобіля через двері водія, однак лише тому, що внаслідок удару заблокувалися усі дверні замки, що стверджується результатами проведеної комп'ютерної діагностики автомобіля НОМЕР_1. Аналогічні пояснення викладені ним і протоколах про адміністративні правопорушення і в письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справ про адміністративні правопорушення (а.с.1а, 5, 15, 21).

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що рухався автомобілем НОМЕР_2, по проспекту Шевченка в напрямку вулиці Зеленої у м.Львові, та на перехресті проспекту Шевченка - вулиці Чайковського у м.Львові в його автомобіль врізався автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6. Окрім цього, зазначений автомобіль зачепив також припаркований автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. RZ 7386 J. Пояснив, суду що письмові пояснення після дорожньо-транспортної пригоди замість нього написали працівники поліції, а він лише підписався в них, та він не звернув уваги на те, що вони написали, що автомобілем керував ОСОБА_3 Ствердив, що автомобілем НОМЕР_1, керувала саме ОСОБА_6, а не ОСОБА_3, останній ж був пасажиром вказаного автомобіля. Зазначив, що працівники поліції не могли бачити хто саме керував автомобілем, оскільки підійшли до них лише за декілька хвилин після зіткнення, а саме коли вони вже оглядали пошкодження автомобілів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 27 листопада 2016 року він перебував в приміщенні будинку №7 по проспекту Шевченка у м.Львовві, а його автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. RZ 7386 J, був запаркований біля вказаного будинку, на перехресті проспекту Шевченка - вулиці Чайковського у м.Львові. Близько 00.00год. він почув сильний удар та коли вийшов на вулицю, побачив, що в його автомобіль та в автомобіль НОМЕР_2, в'їхав автомобіль НОМЕР_1. Хто саме керував автомобілем НОМЕР_1, в момент зіткнення він безпосередньо не бачив, бо коли вийшов на вулицю, то ОСОБА_3 вже оглядав пошкодження автомобілів. Зі слів осіб, які були на місці дорожньо-транспортної пригоди відразу після того, як відбулось зіткнення, він зрозумів, що автомобілем НОМЕР_1, керувала дівчина, як він дізнався пізніше - ОСОБА_6, яка через погану видимість та слизьке дорожнє покриття не впоралася з керуванням. Чому працівники поліції написали, що автомобілем НОМЕР_1, керував ОСОБА_3 йому не відомо, оскільки на місці дорожньо-транспортної пригоди всі стверджували, що за кермом автомобіля, який винен у дорожньо-транспортній пригоді була дівчина - ОСОБА_6, а ОСОБА_3 був пасажиром вказаного автомобіля. Зазначив, що працівники поліції не могли бачити хто саме керував автомобілем в момент зіткнення, оскільки підійшли до них вже після зіткнення, а саме коли вони вже оглядали пошкодження автомобілів.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_6, яка була приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст.384, 385 КК України, пояснила суду, що 27 листопада 2015 року близько 00.05год. вона керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті проспекту Шевченка - вулиця Чайковського у м.Львові, не врахувала дорожньої обстановки, зокрема мокрого дорожнього покриття, та допустила зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Sonata» та припаркованим автомобілем марки «Audi A6», завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Ствердила суду, що в момент зіткнення саме вона керувала автомобілем НОМЕР_1, а ОСОБА_3, якому належить вказаний автомобіль, перебував на сидінні пасажира. Зазначила, що дійсно після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 виходив з автомобіля через її двері двері водія, оскільки від удару усі інші дверні замки були заблоковані та двері не відкривалися. За направленням інспектора поліції вона пройшла огляд на виявлення стану сп'яніння в ОКЗ ЛОР «ЛОДКНД». Не розуміє чому інспектор поліції склав протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3, оскільки усі учасники дорожньо-транспортної пригоди зазначали, що автомобілем керувала саме вона. Ствердила, що інспектори поліції не бачили самого моменту зіткнення та відповідно безпосередньо не могли бачити хто керував автомобілем, оскільки підійшли вже за декілька хвилин після зіткнення. Аналогічні письмові пояснення ОСОБА_6 містяться і в матеріалах справи про адміністративні правопорушення (а.с.7, 20).

Допитані в судовому засіданні у якості свідків інспектори батальйону №4 управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст.384, 385 КК України, пояснили суду, що 27 листопада 2015 року близько 00.00год. патрулювали вулиці м.Львова в складі пішого патруля, та коли стояли неподалік прокуратури Львівської області, що по проспекту Шевченка, 17/19 у м.Львові, то побачили, як на великій швидкості біля них проїхав автомобіль НОМЕР_1. Хто саме був за кермом даного автомобіля вони не бачили, оскільки вікна автомобіля були затоновані, це була ніч та падав дощ. На перехресті проспекту Шевченка - вулиця Чайковського у м.Львові зазначений автомобіль марки «Mercedes-Benz E320» допустив зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Sonata» та припаркованим автомобілем марки «Audi A6». Побачивши дорожньо-транспортну пригоду вони відразу підбігли до місця зіткнення автомобілів. Хто саме в момент зіткнення був за кермом автомобіля НОМЕР_1, вони безпосередньо не бачили, однак думають, що ОСОБА_3, оскільки коли вони підбігли він оглядав пошкодження автомобілів, а жінка сиділа на кріслі пасажира вказаного автомобіля. Вони запитали в учасників дорожньо-транспортної пригоди чи ніхто не потребує медичної допомоги та викликали автопатруль.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка інспектор батальйону №4 управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_10, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що складав протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП. Пояснив, що приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди приблизно через 15 хвилин, а тому не міг бачити хто саме керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» в момент зіткнення. Однак, вважає, що це був саме громадянин ОСОБА_3, який перебував у стані алкогольного сп'яніння, оскільки він переглядав відеозапис в камер спостереження кафе «Макдональдс», де було видно, що з сидіння водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» виходить мужчина. Зазначений відеозапис з камер спостереження кафе «Макдональдс» бачив лише він та охоронець цього закладу, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення такий відеозапис не долучений, оскільки не зберігся. Щодо скерування ним на проведення огляду на виявлення стану сп'яніння в ОКЗ ЛОР «ЛОДКНД» ОСОБА_6 нічого пояснити не може. Зазначив, що дійсно ОСОБА_3 та ОСОБА_6 при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення стверджували, що саме ОСОБА_6 керувала автомобілем марки «Mercedes-Benz» в момент зіткнення, інші ж учасники дорожньо-транспортної пригоди нічого з цього приводу повідомити не могли, безпосередніх очевидців дорожньо-транспортної пригоди встановлено не було. Однак, з врахуванням переглянутого ним відеозапису він вирішив, що автомобілем керував саме мужчина, а не жінка.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, оглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив з підстав, що в момент зіткнення не керував автомобілем НОМЕР_1, а перебував на сидінні пасажира вказаного автомобіля. Ствердив, що його автомобілем в момент зіткнення керувала ОСОБА_6. Аналогічні пояснення викладені ним і протоколах про адміністративні правопорушення і в письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення (а.с.1а, 5, 15, 21).

Потерпілий ОСОБА_4 та допитана у якості свідка ОСОБА_6, також ствердили, що в момент зіткнення автомобілем НОМЕР_1, керувала саме ОСОБА_6, а ОСОБА_3 перебував на сидінні пасажира вказаного автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що очевидцем події не був, однак зі слів осіб, які були на місці дорожньо-транспортної пригоди, зрозумів що автомобілем НОМЕР_1, керувала саме ОСОБА_6

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, за направленням інспектора патрульної поліції, відносно ОСОБА_6 в ОКЗ ЛОР «ЛОДКНД» також проводився огляд на виявлення стану сп'яніння (а.с.10, 24).

Допитані в якості свідків інспектори управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, а також ОСОБА_10, особисто не бачили хто саме керував автомобілем НОМЕР_1, в момент зіткнення.

З переглянутого судом відеозапису з нагрудних камер спостереження інспекторів управління патрульної поліції у м.Львові факт керування ОСОБА_3 автомобілем НОМЕР_1, встановити не вбачається можливим.

З врахуванням наведеного, протоколи про адміністративні правопорушення від 27 листопада 2015 року серії АП2 №178239 та серії АП2 №178240, відносно ОСОБА_3 за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, не можуть бути належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки такі містять суперечливі дані, та вищезазначені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, пояснення потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, та свідка ОСОБА_6 інспектором не спростовані. Обставини, викладені у вищезазначених протоколах про адміністративні правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Суд вважає, передчасним висновок інспектора управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_10 про те, що автомобілем НОМЕР_1, в момент зіткнення керував саме ОСОБА_3, оскільки такий суперечить показанням учасників дорожньо-транспортної пригоди та іншим зібраним матеріалам справи. Суд не приймає покликання інспектора Яценка М.М., як на доказ вчинення ОСОБА_3 інкримінованих правопорушень, переглянутий виключно ним відеозапис з камер спостереження кафе «Макдональдс», де він бачив, що з сидіння водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» виходить мужчина. Так, те що ОСОБА_3 виходив з автомобіля через сидіння водія ніким із учасників дорожньо-транспортної пригоди не заперечується, та пояснюється тим, що дверні замки автомобіля НОМЕР_1, від удару були заблоковані, що підтверджується також результатами комп'ютерної діагностики вказаного автомобіля (а.с.42).

Інші докази керування ОСОБА_3 автомобілем автомобілем НОМЕР_1, та відповідно вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130КУпАП, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, у зв'язку з чим дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, ст.62 Конституції України, та керуючись ст.ст.7, п.1 ч.1 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Мичка Б.Р.