Апеляційний суд Житомирської області
Справа №277/19/16-п Головуючий у 1-й інст. Дармограй І. І.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Михайловський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Михайловського В.І.,

з участю секретаря: Велидчук І.М.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 21 січня 2016 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм, має на утриманні дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн..

Згідно змісту постанови суду, 10 листопада 2015 року близько 17 години 00 хвилин в с. Степанівка Ємільчинського району, по вул. Рад,126, громадянин ОСОБА_1 керував лісовозом «ЗИЛ 131», номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу до розділювальної смуги руху розмітки, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 та обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Ємільчинського районного суду від 21 січня 2016 року та винести нову постанову, якою закрити справу через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд при прийнятті рішення не повно з'ясував та дослідив обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди і безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та застосував адміністративне стягнення у виді штрафу.

Так, 10 листопада 2015 року біля 17 години водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем лісовоз ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_3 буксирував із застосуванням гнучкого зчеплення автомобілів ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_1, в кабіні якого перебував ОСОБА_1 Під час буксирування автомобіля, автомобіль під керуванням ОСОБА_4 був облаштований розпізнавальним знаком «Автопоїзд». Під час буксирування, буксируваний автомобіль в кабіні якого перебував ОСОБА_1 рухався по своїй правій полосі руху, при цьому не виїжджав на зустрічну полосу руху і, як зазначає ОСОБА_1, ним не було допущено порушення Правил дорожнього руху.

ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_4 під час здійснення роз'їзду із буксируваним автомобілем виїхав на полосу руху останнього та здійснив зіткнення із причепом розпуском, що об'єктивно підтверджується протоколом огляду місця події та схемою дорожньо - транспортної пригоди до нього, з якого слідує, що ширина проїзної частини автодороги становить 7,0 м, а до краю розміщення перших по ходу руху автомобіля ВАЗ на проїзній частині автодороги уламків відстань становить 3,6 м від краю проїзної частини по ходу руху автомобіля ВАЗ, що свідчить про здійснення зіткнення на полосі руху буксируваного автомобіля.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, пояснення свідка ОСОБА_4 щодо обставин вчиненого адміністративного правопорушення, вивчивши письмові матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи адміністративну справу щодо ОСОБА_1 по суті, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 280 КУпАП.

Суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, яка суттєво вплинула на висновки суду, які не ґрунтуються на всебічному та повному дослідженні всіх обставин справи та необхідних доказах.

З матеріалів справи, показів свідка ОСОБА_4, схеми дорожньо-транспортної пригоди до протоколу огляду місця пригоди від 10.11.2015 року, пояснень допитаних свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 від 11.11.2015 року та пояснень ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_5. керуючи автомобілем НОМЕР_5 під час здійснення роз'їзду із буксируваним автомобілем виїхав на полосу руху останнього та здійснив зіткнення із причепом розпуском під керуванням водія ОСОБА_1, тобто фактично здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого і сталося зіткнення автомобіля НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5 з автомобілем ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1.

За вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення, ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Під час буксирування автомобіля, автомобіль під керуванням ОСОБА_4 та автомобіль під керуванням ОСОБА_1 були облаштовані розпізнавальним знаком «Автопоїзд».

З показів свідка ОСОБА_4, який керував автомобілем лісовоз ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_3 та ОСОБА_1, який керував автомобілем ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_1, що вони обидва рухалися по своїй правій полосі руху при цьому не виїжджали на зустрічну полосу руху та ними не було допущено порушення Правил дорожнього руху під час руху вищевказаних транспортних засобів.

Згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди також вбачається, що осип уламків транспортних засобів після зіткнення знаходяться на полосі руху лісовозів ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_3 та ЗИЛ-131, реєстраційний номер НОМЕР_1.

З матеріалів адміністративної справи ( а.с. 28-29) вбачається, що до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП було також притягнуто й громадянина ОСОБА_4, який у цей же день, 10.11.2016 року і у цьому ж місці спільно з громадянином ОСОБА_1, транспортуючи вантаж на транспортних засобах, загальна довжина яких перевищувала 22 метри, порушив п.п. 23.1,23.10 Правил дорожнього руху, зазначене адмінправопорушення не знаходиться у причинному зв'язку з порушенням правил дорожнього руху, за вчинення якого притягається до адміністративної відповідальності громадянин ОСОБА_1.

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції, постановляючи рішення, неповно з'ясував та дослідив обставини вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, визнавши його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Письмовий висновок Т.в.о. начальника Ємільчинського ВН Новоград Волинського ВП ГУНП в Житомирській області майора міліції ОСОБА_8 від 17.12.2015 року про те, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ст.. 124 КУпАП, є помилковими та спростовуються зібраними і дослідженими апеляційний судом вищенаведеними письмовими матеріалами і доказами.

З урахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги досліджені по справі обставини і докази, апеляційний суд вважає, що постанова Ємільчинського районного суду Житомирської області від 21.01.2016 року не може залишатися в силі та підлягає скасуванню за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме з підстав, передбачених ст.247 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий: