Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/140/2016
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 лютого 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, інших учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрите у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як зазначено в постанові судді, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 07 жовтня 2015 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, біля будинку № 17 по вул. Княжий Затон в м. Києві, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого, здійснив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який в свою чергу здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Своє рішення суддя обґрунтувала тим, що вина ОСОБА_2 в порушенні вимог п. 10.1 ПДР України не підтверджена наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він рухався у своїй полосі руху.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, інші учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року; прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування поданої скарги, скаржники посилаються на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Як зазначають скаржники, висновок суду про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення і що вина останнього в порушенні вимог п. 10.1 ПДР України не підтверджена наявними у справі доказами, не відповідає дійсності, оскільки схема ДТП є фіксацією кінцевого розташування об'єктів після зіткнення. Завдяки схемі, при проведенні авто технічного та транспортно-трасологічного дослідження, можна з'ясувати, як відбулася ДТП, і в діях кого з учасників ДТП вбачаються порушення вимог ПДР України, проте ОСОБА_2 жодних доказів, окрім своїх пояснень, в судовому засіданні не надавав.

Вказуючи на те, що пояснення ОСОБА_2 є довільним викладенням обставин ДТП та мали братися до уваги судом лише в сукупності з об'єктивними доказами адміністративного правопорушення - протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, локалізацією пошкоджень транспортних засобів та поясненнями потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4, скаржники звертають увагу на те, що вони не повідомлялися судом про час та місце слухання справи, у зв'язку з чим потерпілим невідомо яким чином суд, у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, встановлював обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи.

Також, в апеляційній скарзі зазначається про те, що суд не надав жодної правової оцінки доказам, що містяться в справі. Зокрема, не звернув уваги на локалізацію пошкоджень транспортних засобів, на зміщене праворуч відносно смуги руху розташування автомобіля «Шкода Октавіа», що підтверджує зміну напрямку руху останнім.

Крім цього, скаржники звертають у вагу на те, що в постанові суду не надано належної оцінки їх поясненням та не зазначено підстав, за яких письмові пояснення очевидців пригоди були відхилені. Про ці докази в постанові взагалі не згадано.

Водночас, постанова суду містить посилання про передачу матеріалів до патрульної служби МВС України для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, що суперечить вимогам КУпАП.

Таким чином, як вважають скаржники, суд першої інстанції фактично не дослідив обставин справи, здійснив розгляд справи суто формально, швидкоруч, не об'єктивно, упереджено та поверхнево, що призвело до винесення рішення, яке дозволить безкарно нехтувати вимогами безпеки для учасників дорожнього руху таким водіям як ОСОБА_2 і в подальшому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтримку поданої ними апеляційної скарги; пояснення ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки судді, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, про те, що вина ОСОБА_2 в порушенні вимог п. 10.1. ПДР України не підтверджена наявними у справі доказами і що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки, як зазначено в оскаржуваній постанові, він рухався у своїй полосі руху, не можуть бути визнані обґрунтованими, з огляду на таке.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_2, останній керуючи автомобілем НОМЕР_4, по вул. Княжий Затон в м. Києві, перед перестроюванням не переконався в безпечності маневру та зіткнувся з мотоциклом НОМЕР_2, внаслідок чого всі транспортні засоби, в тому числі автомобіль НОМЕР_5, зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п. 10.1. Правил дорожнього руху, яким зокрема передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Наведені обставини, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджуються також поясненнями водія мотоцикла «Kawasaki» ОСОБА_3 та водія автомобіля «Volkswagen» ОСОБА_4, яким, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, суд першої інстанції не надав будь-якої правової оцінки та фактично не врахував їх при розгляді справи, хоча і послався на них у своїй постанові.

У зв'язку з цим висновок суду про те, що ОСОБА_2 рухався у своїй полосі руху, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід визнати таким, що не відповідає фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце о 17 год. 07 жовтня 2015 року за участю вказаних вище водіїв, оскільки цей висновок не ґрунтується на доказах, які були досліджені суддею.

Зокрема, наявна в матеріалах справи схема місця ДТП, не може служити безспірним доказом того, що зіткнення автомобіля «Skoda» та мотоцикла «Kawasaki» відбулося на полосі руху ОСОБА_2, оскільки зафіксоване на вказаній схемі розташування транспортних засобів не відображає положення цих транспортних засобів у момент зіткнення.

Більш того, в суді апеляційної інстанції не були спростовані пояснення водія мотоцикла «Kawasaki» ОСОБА_3 про те, що після зіткнення водій автомобіля «Skoda» ОСОБА_2 трохи змістився на полосу, по якій він рухався, для того щоб він, ОСОБА_3, мав можливість звільнити ліву ногу, яку прижало правив крилом автомобіля.

Зазначені обставини об'єктивно підтверджуються фотознімками, долученими до матеріалів справи, на яких видно не лише те, під яким кутом знаходяться передні колеса автомобіля «Skoda», а й те, що праве переднє колесо зазначеного автомобіля знаходиться на суцільній лінії, яка розділяє смуги руху в одному напрямку, що узгоджується з поясненнями водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що фактично зіткнення відбулося не на тій полосі, по якій рухався ОСОБА_2, а на тій полосі, на яку він мав намір перестроїтись.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді про закриття провадження у справі з підстав відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки, незважаючи на заперечення останнім своєї вини у вчиненні зазначеного правопорушення, його вина повністю підтверджується, як протоколом про адміністративне правопорушення, так і іншими доказами, зокрема поясненнями безпосередніх учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були надані ними, як під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

У зв'язку з цим, постанова судді від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, з визнанням останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки допущене ним порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху, спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, приймаючи до уваги ту обставину, що, відповідно до вимог закону, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, матеріали адміністративної справи щодо нього підлягають закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є обґрунтованими, а тому зазначену скаргу слід задовольнити.

Напідставі викладеного, керуючисьст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Сизова Л.А.