Справа № 578/983/15-п
провадження № 3/578/80/16
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2016 року смт. Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля адміністративну справу стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, за ст. ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз'яснені, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія СхРУ № 062894 від 15 жовтня 2015 року, складеного дільничним інспектором відділу прикордонної служби «Славгород», 15 жовтня 2015 року близько 05.10 год. прикордонним нарядом на напрямку населених пунктів Пороз (Російська Федерація)- Порозок (Україна) було виявлено та затримано автомобіль НОМЕР_1 та громадянина ОСОБА_2, а на відстані 10 м. від автомобіля двох громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які рухалися зі сторони Російської Федерації, чим порушили частину 2 ст. 204-1 КУпАП за спробу порушення Державного кордону України.

При розгляді справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав, та пояснив, що дійсно 15 жовтня минулого року у нічний час знаходився в зоні державного кордону України разом з громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але умислу на спробу перетину державного кордону не мав. Він та ОСОБА_3 допомагали єгерю ОСОБА_2, здійснюючи обхід території, яка закріплена за ОСОБА_2 Його було затримано прикордонним нарядом у той момент, коли він вийшов з автомобіля, яким керував ОСОБА_2, для справлення природних потреб.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/ адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за ч. 2 ст. 204 1 КУпАП.

Стаття 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу незаконного перетинання державного кордону України, і суб'єктивна сторона правопорушення передбачає прямий умисел. Тобто, особа, яка його вчинила, усвідомлювала, що вона незаконно перетнула державний кордон чи здійснила спробу такого перетину,та бажає вчинити такі протиправні дії.

Згідно положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протоколи про адміністративне правопорушення та про адміністративне затримання, схему затримання порушника Державного кордону на ділянці відповідальності ВПС «Славгород» 15.10.2015, Рапорт старшого техніка відділення оперативного документування СхРУ ст. прапорщика ОСОБА_4, письмові пояснення ОСОБА_1, усього на 10 арк.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як убачається з матеріалів справи, доказів того, що ОСОБА_1 15 жовтня 2015 р. о 05.10 год. здійснив спробу перетину Державного кордону Україну групою осіб не встановлено. Окрім протоколу, не надано інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджували вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Рапорт працівника прикордонної служби є внутрішнім документом і відповідно до ст. 251 КУпАП не є доказом.

Факт перебування ОСОБА_1 поряд з державним кордоном України, сам по собі не викриває останнього в намірі його перетинання, а отже не свідчить про наявність в його діях події чи складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, по даній справі не доведено наявність прямого умислу ОСОБА_1 на вчинення цього адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, складений стосовно ОСОБА_1 адміністративний протокол є неналежним доказом та не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також відсутні дані, які б спростовували пояснення ОСОБА_1

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшла до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченої ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, зв'язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 268, 283 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Сумської області, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар