Справа № 152/353/16-п
П О С Т А Н О В А

15 березня 2016 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю ОСОБА_2,

розглянувши в м. Шаргороді в залі суду заяву про самовідвід судді Славінської Н.Л. при розгляді адміністративного протоколу та доданих до нього матеріалів, які надійшли від головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором ПП «Каменяр-Д»,

встановив:

29.02.2016 року в провадження Шаргородського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до результатів розподілу адміністративної справи автоматизованою системою документообігу суду означена справа передана в провадження судді Шаргородського районного суду Славінської Н.Л.

Справа про адміністративне правопорушення призначена суддею до розгляду в межах пятнадцятиденного строку, встановленого ст.277 КУпАП, на 15.03.2016 року.

14.03.2016 року суддею Славінською Н.Л. подано заяву про самовідвід у звязку із неможливістю брати участь в розгляді цієї адміністративної справи, так як остання перебуває у родинних відносинах з посадовою особою, котра склала та направила до Шаргородського районного суду протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, тобто із ОСОБА_3, зокрема, є її двоюрідною сестрою, що може викликати сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

В суді під час розгляду вказаної заяви про самовідвід ОСОБА_2 не заперечував щодо її задоволення.

Розглянувши заяву судді Славінської Н.Л. про самовідвід, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що дана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»)

Згідно із ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами КУпАП не передбачено інституту відводу та самовідводу, тобто порядку заявлення та вирішення питання про відвід та самовідвід судді, в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Проте, виходячи із загальних засад здійснення судочинства в Україні, визначених Конституцією України та ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», із положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, вважаю за можливе розглянути заяву судді про самовідвід та задовольнити її з метою уникнення виникнення сумніву у обєктивності та неупередженості судді через родинні відносини з особою, яка склала та направила до суду адміністративний протокол щодо ОСОБА_2

При цьому, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не порушуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 124 Конституції України, ст.ст.1, 2, 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 245, 276, 279, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Заяву судді Славінської Н.Л. про самовідвід задовольнити.

Передати справу №152/353/16-п про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 в канцелярію Шаргородського районного суду для проведення повторного автоматичного розподілу справи автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя