Славутицький міський суд Київської області
Справа № 377/191/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2016року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., розглянувши матеріали справи, що надійшла від Славутицького відділення поліції ГУНП в Київській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ДСП «Чорнобильська атомна електростанція» інженером, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП,

УСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 23.12.2015 року о 15 годині 00 хвилин за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_1, в присутності дітей ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3), та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4), вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_4, в ході якої висловлювався нецензурними словами, стукав руками двері ванної кімнати, чим чинив психологічне насильство по відношенню до своїх дітей. Згідно протоколу вчинив правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1, винним себе не визнав, пояснив, що він є співвласником квартири №84 у будинку 13 Московського кв-лу, в даній квартирі проживає колишня дружина, яка постійно зловживає спиртними напоями, та його діти, які на даний час є дорослими, дочці 18 років, сину 16 років). Колишня дружина намагається, його виселити з даної квартири, і постійно намагається провокувати скандали. Він 23.12.2015 року прийшов додому, був у тверезому стані, колишня дружина почала його провокувати, виганяти з квартири. Із-за цього виникла сварка, колишня дружина у присутності дорослих дітей навпаки його ображала і провокувала скандал. Дорослих дітей підбурює, так як хоче в трикімнатній квартирі кожному виділити по кімнаті, а його виселити, із-за цього виникла сімейна сварка, але він нікого не ображав, нецензурною лайкою не лаявся. Ніяких погроз фізичною розправою не висловлював, ніякого психічного тиску з його боку на колишню дружину, ні на дітей не було, нецензурну лайку в їх адресу не висловлював, навпаки колишня дружина на нього кричала і лаялась нецензурною лайкою та щоб уникнути розмови з приводу житла закрилась у ванній кімнаті, він намагався з нею поговорити про те, що він також має право на проживання у даній квартирі.

Із заяви ОСОБА_4, слідує, що 23.12.2015 року о 15 годині ОСОБА_1, вчинив сварку з нею, ображав її нецензурними словами. Вона сховалась від нього у ванну кімнату, він вибив двері. При цьому вона проживає у даній квартирі з дочкою ОСОБА_5, якій 18 років, а також сином ОСОБА_6 якому 16 років, а колишній чоловік проживає інколи, через те що він її ображав вона викликала поліцію.

Із пояснень ОСОБА_2, вбачається, що вона на даний час проживає за вказаною адресою з матір,ю, та братом, інколи додому приходить її батько ОСОБА_1, який з матір,ю розлучений, та з ними не проживає. 23.12.2015 року о 15 годині до них додому прийшов батько, який на вигляд перебував у стані алкогольного сп,яніння. Зайшовши до квартири він почав кричати, висловлюватись нецензурними словами на матір, а коли та, заховалась у ванній кімнаті та закрила двері той почав стукати кулаком у двері до ванної, кричав: «Виходь я тебе поб,ю». Через дії батька вона сильно злякалась, їй було страшно за здоров,я матері, а також батько міг побити і її.

Із пояснень ОСОБА_3,вбачається, що він за вказаною адресою проживає разом із сестрою та матір,ю. Також з ними не проживає, а інколи приходить та ночує його батько, який з матір,ю розлучений. 23.12.2015 року він був вдома, і до них прийшов його батько, який на вигляд перебував у стані алкогольного сп,яніння. Вчинив сварку із матір,ю, в ході якої висловлювався в її сторону нецензурними словами, виганяв з квартири, кричав що поб,є. Мати була змушена заховатись до ванної кімнати та закрити двері. Батько гучно стукав кулаком у двері до ванної кімнати. Через такі дії батька він сильно злякався.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ст.9 КУпАП встановлено поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю)тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов,язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов,язний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невід,ємною ознакою складу адміністративного проступку. Адміністративне правопорушення з погляду його складу містить 1) об,єкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення);2)об,єктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил);3)суб,єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; 4)суб,єктивну сторону складу (є ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності).Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку).Об,єкт адміністративного правопорушення це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди. Об,єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника (діяння чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв,язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обов,язковою ознакою об,єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь якого адміністративного правопорушення. Суб,єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов,язана із його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують суб,єктивну сторону, належить вина, мотив і мета вчинення правопорушення. Вина основна і обов,язкова ознака суб,єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Мотив і мета вчинення складу адміністративного правопорушення факультативні ознаки суб,єктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім,ї, невиконання захисного припису або не проходження корекційної програми, в статі дві частини перша і друга. Відповідальність за правопорушення передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП за ознаками вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Об,єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об,єктивна сторона даного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів, на які потерпілий має передбачене законом право) внаслідок чого могла бути завдана чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров,ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім,ї» від 15.11.2201р. №2789-ІІІ насильство в сім,ї будь-які дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім,ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров,ю. Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім,ї це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень. Психологічне насильство в сім,ї насильство, пов,язане з дією одного члена сім,ї на психіку іншого члена сім,ї шляхом словесних обрах або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров,ю. Психологічне насильство над дітьми це поведінка, яка завдає шкоди емоційному розвитку дитини та її почуттю власної гідності. Психологічне насильство включає словесні нападки, такі як постійна критика, приниження, образи, висміювання, зневажливе кепкування, піддражнювання та небажання (відмова) вислухати дитину. Психологічне насильство над дітьми також включає в себе нездатність проявити любов на надати підтримку й керівництво, необхідні для психологічного зростання та розвитку дитини. Економічне насильство в сім,ї умисне позбавлення одним членом сім,ї іншого члена сім,ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров,я. Суб,єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Суб,єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім,ї.

Ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі є будь які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Єдиним доказом вчинення інкримінованого порушення особі, яка притягується до відповідальності по справі про адміністративне правопорушення, є складений протокол який не містить у собі підтверджень психологічного насильства по відношенню до своїх дітей. Статтею 256 КУпАП чітко передбачено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, проте вищезазначений протокол невповній мірі відповідає вимогам зазначеної статті. Суд не може прийняти як доказування, факт зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення «висловлювання нецензурними словами, крик, стукіт руками у двері ванної кімнати» і це призвело до психологічного насильства по відношенню до своїх дітей. З викладених вище підстав суд вважає, що складений протокол не доводить обставину, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на час вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення вчинила психічне насильство по відношенню до своїх дітей.

Враховуючи вище викладене, у діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП України суд не вбачає.

Керуючись ст. 173-2 ч. 1 ст. 247, 283-285, КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 -2 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_7ко