Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/3612/15-п Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія ст. 172-7 КУпАП Доповідач Городиський С. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, розглянувшиу відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, діючого в інтересах

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головним державним інспектором митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці ДФС, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП,

на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року,

за участю:

-прокурора Баса А.М.;

-особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3;

-захисника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

цією постановою ОСОБА_3 визнано винниму скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят ) гривень.

Згідно постанови30.12.2014 року головний державний інспектор митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці ДФС ОСОБА_3, будучи обізнаним про те, що одноосібним власником ТОВ «Гарант Сервіс М» є його дружина ОСОБА_4, прийнявши до митного оформлення митні декларації, подані митним брокером зазначеного товариства, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.14 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону №224-VII від 14.05.2013 року) не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів свого безпосереднього керівника, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011 року).

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року та закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом було порушено вимоги статті 8 КУпАП і тому постановлено незаконне рішення, оскільки в обґрунтування даної постанови було покладено Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції», котрий втратив чинність на підставі Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року. Таким чином, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що є підставою для скасування постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 28.12.2014 року.

Також, вказує на те, що відповідно до ст.256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено місце складання протоколу, але в протоколі № 18 від 08.02.2015 року стосовно ОСОБА_3 не вказано місце складання протоколу, а зазначено лише місто Житомир, хоч протокол № 18 в присутності понятих складався в приміщенні митного поста «Житомир-центральний» котрий знаходиться за адресою: вул. Садова, 4 с. Оліївка Житомирського району. Також в даному протоколі, в порушення вимог закону, не вказано час вчинення адміністративного правопорушення, що є суттєвим порушенням порядку складання протоколу і суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен був вирішити це питання.

Крім того, до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 було подано клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке відповідно до п.5 ст.278,279 КУпАП суд повинен був вирішити та прийняти рішення по ньому. Суд даного клопотання не розглянув, чим грубо порушив права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, що також є підставою для скасування постанови.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_2, пояснення ОСОБА_3, котрі підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення даної апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу, щодо скасування постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 28.12.2015 року слід частковозадовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони, та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі,окрім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Із матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.172-7 КУпАП було складено на підставі Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» від 07.04.2011 року, який діяв на час вчиненого адміністративного корупційного правопорушення. Згідно із зазначеним Законом, особи, вказані у пункті 1 та підпунктах «а», «б» п.2 ч.1 ст.4 цього Закону, зобовязані уживати заходів, щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, невідкладно у письмовій формі, повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що при оформленні митних декларацій, в тім числі і 30.12.2014 року, яких було значна кількість, звертав увагу на наявність чи відсутність помилок в митних деклараціях. Про те що митна декларація надійшла від ТОВ «Гарант Сервіс М», власником якого є його дружина, не звернув уваги.

Відповідальність, за вчинення зазначеного правопорушення була передбачена ст.172-7 КУпАП в попередній редакції, при цьому відповідно до диспозиції вказаної статті, така відповідальність наступала за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, під яким відповідно до положень ч.2 зазначеної статті, за визначенням законодавця, слід було розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень, передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі від десяти до ста пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

26.04.2015 року було введено в дію Закон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року, положеннями якого було передбачено обовязок особи, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника. Відповідальність за вчинення зазначеного корупційного правопорушення була передбачена ст.172-7 КУпАП, яка відповідно до закону № 1700-VIIвід 14.10.2014 року викладена в новій редакції ч.1 ст.172-7 КУпАП, яка передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, під яким слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень та встановлена відповідальність за ці дії у вигляді накладення штрафу від ста до двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.Цією ж новою редакцією ст.172-7 КУпАП частинами 2 і 3 передбачена відповідальність за дії чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів та за дії, передбачені ч.1 або ч.2, вчинені особою яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Оскільки Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року внесено зміни до положень КУпАП і встановлена відповідальність за неповідомлення про наявність у особи лише у випадку реального конфлікту інтересів, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП (в редакції закону № 1700-VIIвід 14.10.2014 року), а ця ознака відповідно до складеного стосовно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення йому в провину не ставилася, судом першої інстанції не досліджувалась, в судовому засіданні не встановлена, та з врахуванням того, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ст.172-7 КУпАП в редакції 07.04.2011 року втратила чинність, постанова суду І інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 172-7 КУпАП слід закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв*язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

На підставі викладеного та керуючись ст. 284, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2015 року, якою визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у звязку із скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_1