АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/33/2016 Головуючий в 1 інст: Бігуль В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інст.: Коваль С.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль С.М.

за участю: особи, щодо якої провадження у справі закрито - ОСОБА_2

адвоката - Шаповала А.М.

іншого учасника ДТП - ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На зазначену постанову, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї стягнення в межах передбаченої КУпАП санкції. Зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не в повному обсязі з»ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до прийняття помилкового рішення. Вважає, що суд при прийнятті оскаржуваної постанови проявив однобічність та упередженість, оскільки не врахував реальну конфігурацію перехрестя, схему роботи світлофорів на ділянці дороги де сталася ДТП та дійшов до хибного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху на підставі сфабрикованого відеозапису, зміст якого суперечить об»єктивним обставинам пригоди. Вважає, що саме водій автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 є винуватцем ДТП, оскільки неочікуване виконання нею повороту ліворуч без надання переваги у русі та раптовий виїзд на призначений для його руху бік дороги, створило небезпеку для його руху та реальну загрозу для життя. Крім цього, апелянт посилається на порушення судом його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувався без його присутності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_2 та адвоката Шаповалова А.М., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Обставинами, що підлягають з»ясуванню при розгляді справ про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу, не дотримав.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 16.10.2015 року близько 19 години в м. Києві по вул. Мельникова, 52-а, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1, виконуючи розворот не надала дорогу зустрічному автомобілю «Пежо» д.н.з. НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_4, що призвело до зіткнення та матеріальних збитків обох учасників ДТП, чим порушила вимоги п. 10.4 ПДР.

Проте, уважаючи, що у діях особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя неповно з»ясував обставини справи, залишивши поза увагою дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, у схемі дорожньо-транспортної пригоди, не врахував дані, що містяться у поясненнях учасників ДТП, які були надані ними одразу після ДТП та пояснення свідка ОСОБА_8, пославшись як на доказ відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_2 на її пояснення та дані відеозапису з відеореєстратора.

При цьому, пояснення ОСОБА_2 та дані відеозапису належало співставити з іншими доказами в справі, проаналізувати їх у сукупності, викласти результати цього аналізу у постанові, і лише після цього, виносити постанову по суті.

Так, судом не було взято до уваги те, що згідно п. 10.4 Правил дорожнього руху України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в»їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Як убачається із пояснень ОСОБА_2, які були дані нею одразу після дорожньо-транспортної пригоди слідує, що вона керуючи автомобілем «Мерседес Віто» рухалася по вул. Мельникова, 52 і зупинилася на світлофорі для здійснення розвороту. Пропустивши кілька зустрічних авто та вибравши момент для здійснення розвороту, почала маневр. Майже закінчивши маневр, вона відчула сильний удар в задню частину керованого нею автомобіля. Від удару, її автомобіль викинуло з дороги і розвернуло на 90 градусів (а.с.4).

Із пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, які були надані ним одразу після ДТП слідує, що він рухався на автомобілі «Пежо» по вул. Мельникова в напрямку метро Дорогожичі, в середній смузі руху. На перехресті по вул. Мельникова, 52, водій автомобіля «Мерседес» почав робити розворот, не переконавшись і не пропустивши учасників руху по головній смузі (зустрічний рух). В результаті чого виникла дорожньо-транспортна пригода (а.с.6).

Аналогічні пояснення щодо напрямку руху автомобілів та механізму дорожньо-транспортної пригоди під час розгляду справи в апеляційному суді були надані і свідком ОСОБА_9

Під час розгляду справи в апеляційному суді свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона 16.10.2015 року приблизно о 18.30-19 год., керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухалась по вул. Мельникова в сторону Інтернаціональної площі. Попереду її автомобіля, рухався автомобіль «Пежо», який поїхав на перехрестя на зелений мигаючий сигнал світлофора. Вона зупинилась, оскільки під'їжджаючи до перехрестя їй загорівся жовтий сигнал світлофора. Пояснила, що вона бачила як першим розвернувся автомобіль «Джип» сірого кольору, який поїхав в сторону Дорогожичів, а другий автомобіль «Мерседес» в той час коли автомобіль «Пежо» рухався у другій смузі руху, почав розвертатися. Автомобіль «Пежо» з метою уникнення зіткнення різко перестроївся в третій ряд, але передньою правою стороною вдарив автомобіль «Мерседес». Від удару в автомобілі «Пежо» відлетіло колесо і водій чудом вивернув праворуч. Пояснила, що освітлення було нормальне, включені ліхтарі та на вулиці смеркалось. Також вказувала на те, що автомобіль «Мерседес» після розвороту стояв перпендикулярно і зіткнення автомобілів відбулося між другою та третьою смугами руху.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона разом зі своїм хлопцем йшли по вулиці Мельникова, по лівій стороні тротуару. Бачила, як великий автомобіль різко повернув і врізався в легковий автомобіль, який рухався прямо. Також пояснила, що інші автомобілі в цей час не рухались.

З урахуванням вищезазначених пояснень учасників ДТП, даних схеми ДТП, характеру та локалізації виявлених пошкоджень на обох автомобілях, приймаючи до уваги ширину проїзної частини та ширину смуг руху, місце зіткнення автомобілів, габарити транспортних засобів, місця розташування автомобілів після ДТП, слідує, що зіткнення автомобілів сталося після того, як автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 при виконанні розвороту виїхав на смугу руху по якій рухався автомобіль «Пежо», тобто в даному випадку водій ОСОБА_2 повинна була керуватися п. 10.4 ПДР, оскільки саме на ній лежав обов»язок суворого дотримання вимог зазначеного пункту Правил дорожнього руху України.

Що стосується відеозапису з відеореєстратора, який було надано під час розгляду справи в суді першої інстанції, то апеляційний суд не приймає його до уваги, виходячи з наступного.

В суді апеляційної інстанції, за участю учасників ДТП та свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8, було переглянуто диск, на якому міститься відеозапис з відеореєстратору. При цьому, зазначені свідки вказали на те, що зміст відеозапису не відповідає об»єктивним обставинам пригоди, оскільки на відеозапису відображено рух транспорту у нічний час доби та відсутні відомості про автомобіль «Джип», який здійснював розворот перед автомобілем «Мерседес».

При цьому, водії ОСОБА_2 і ОСОБА_4 також вказували, що перед тим, як автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 зупинився для здійснення розвороту, перед її автомобілем здійснював розворот автомобіль «Джип» сірого кольору.

Про те, що ДТП сталося не в нічний час доби, освітлення було нормальне та перед автомобілем «Мерседес» повертав автомобіль «Джип», вказувала і свідок ОСОБА_7

Крім того, переглянувши зазначений відеозапис, ідентифікувати автомобіль з яким сталося зіткнення не виявляється за можливе.

За таких обставин, дані які відображені на відеозапису з відеореєстратору, за наявності інших доказів у справі, не можуть слугувати доказом, який би спростовував наявність вини ОСОБА_2 в порушенні нею п. 10.4 ПДР.

З урахуванням вищезазначених доказів, які були досліджені при розгляді справи в апеляційній інстанції, слід дійти висновку, що водієм ОСОБА_2 не було дотримано вимог п. 10.4 ПДР України, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, і на неї мало б бути накладено адміністративне стягнення, чого під час розгляду справи суддею місцевого суду безпідставно не було зроблено.

Таким чином, у зв»язку з неправильним застосуванням суддею місцевого суду норм матеріального права, постанова підлягає скасуванню, як незаконна, з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови, оскільки винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується вищезазначеними доказами, що є у справі, тобто, ОСОБА_2 16.10.2015 року близько 19 год., по вул. Мельникова, 52-а в м. Києві, керуючи автомобілем «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1, виконуючи розворот не надала дорогу зустрічному автомобілю «Пежо» д.н.з. НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_4, що призвело до зіткнення та матеріальних збитків обох учасників ДТП, чим порушила вимоги п. 10.4 ПДР.

За таких обставин, враховуючи докази, які були досліджені при розгляді справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року - скасуванню з постановленням нової постанови.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 249 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито у зв»язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв»язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва С.М. Коваль