Дата документу 25.02.2016 Справа № 554/550/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2016 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Антонов С.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, працюючого директором приватного підприємства «ІВІС 2008», проживаючого за адресою: м.Полтава, вулКрасіна, 79, кв.109,

за ст. 41 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, працюючи директором приватного підприємства «ІВІС 2008», порушив вимоги ст.ст. 44, 47, 83, 96, 115, 116 КЗпП України, ст.ст. 6, 24 Закону України «Про оплату праці», п.2.5, 2.14, 7.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників в частині строків виплати заробітної плати за наступних обставин.

Так, на підприємстві має місце порушення щодо ознайомлення працівника з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення під розписку в особистій картці та не ведеться Книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них.

У наказі про прийняття ОСОБА_2 на роботу (наказ від 12.10.2015 року №110) та у трудовій книжці, записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий ОСОБА_2 («водій, кровельник, різнороб»), виконано не у відповідності до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій ДК 003: 2010».

Тарифна сітка сформована без урахування кваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Так, заробітна плата ОСОБА_2 нараховувалась виходячи з мінімального розміру заробітної плати (1378 гривень), про що свідчать розрахунково-платіжні відомості за жовтень та листопад 2015 року, а саме: нараховані заробітна плата за 12 відпрацьованих днів у жовтні в сумі 787,43 гривні та за 2 відпрацьованих дні у листопаді в сумі 137,80 гривень.

Крім того, на підприємстві порушуються вимоги щодо строків і періодичності виплати заробітної плати (не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, згідно розрахунково-платіжних відомостей за жовтень та листопад 2015 року та відомостей розподілення заробітної плати, заробітну плату за жовтень 2015 року в сумі 10176,03 гривень (в тому числі сума до виплати ОСОБА_2 726,53 гривень), виплачено 11.11.2015 року, про що свідчить відмітка банку. Заробітну плату за листопад 2015 року в сумі 11482,10 гривень (втому числі сума до виплати ОСОБА_2 130,77 гривень) виплачено 23.12.2015 року, про що свідчить відмітка банку.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не проводиться в день звільнення. Наказом від 02.11.2015 року №116 ОСОБА_2 звільнено 03.11.2015 року по п.2 ст.40 КЗпП України за невідповідність займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації «відповідно до доповідних записок працівників про невиконання своїх обовязків». Згідно з розрахунково-платіжними відомостями за жовтень та листопад 2015 року ОСОБА_2 нарахована заробітна плата за 12 відпрацьованих днів у жовтні в сумі 787,43 гривень (до виплати 726,53 гривень) та за 2 відпрацьовані дні у листопада в сумі 137,80 гривень (до виплати 130,77 гривень). Вказані кошти йому виплачено 11.11.2015 року (за жовтень 2015 року) та 23.12.2015 року (за листопад 2015 року), про що свідчать відомості розподілення заробітної плати з відміткою банку.

Також, належно заповнена трудова книжка у день звільнення ОСОБА_2 не видана знаходиться у директора підприємства. Окрім того, при звільненні ОСОБА_2 грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, не нарахована і не виплачена, про що свідчить розрахунково-платіжна відомість за листопад 2015 року. При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.2 ст.40 КЗпП України, ОСОБА_2 не виплачено вихідну допомогу у розмірі не менше середнього місячного заробітку, про що свідчить розрахунково-платіжна відомість за листопад 2015 року.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КупАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто мати захисника в судовому засіданні, ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні вину визнав та пояснив, що на підприємстві з 14.10.2015 року по 03.11.2015 рік працював ОСОБА_3 на посаді водія, кровельника та різнороба, який був звільнений з роботи за невідповідність займаній посаді, внаслідок недостатньої кваліфікації. Трудова книжка вказаного працівника знаходиться у ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_2 пошкодив довірений йому автомобіль та не відшкодував завданих збитків, а тому трудова книжка буде йому повернута після відшкодування шкоди. Що стосується виплати ОСОБА_2 компенсації, то він відмовився її отримувати, перестав виходити на роботу та відповідати на телефонні дзвінки.

Вина ОСОБА_1, окрім власних пояснень, підтверджується даними акту перевірки №16-01-243/39 від 27.01.2016 року, даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №16-01-243/38 від 27.01.2016 року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КупАП, оскільки він не забезпечив своєчасну виплату заробітної плати працівнику, а також допустив інші порушення вимог законодавства про працю.

При вирішенні питання про застосування стягнення, суд враховує характер правопорушення, особу ОСОБА_1, який працює, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність відсутні.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для досягнення мети адніністративного стягнення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, є стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Керуючись ст.ст. 23, 41, 283-285, 287-290, 294 КупАП, ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КупАП, піддавши адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у сумі 275 гривень 60 копійок на користь держави.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Постанова підлягає до виконання протягом 3 місяців з моменту набрання нею чинності.

Суддя С.В.Антонов