Справа № 462/7752/15-п Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/783/110/16 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 23листопада 2015 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 25 жовтня 2015 року о 17 год. 15 хв. в м. Львові на вул. Петлюри, 1 керував автомобілем «Фольксваген», р.н. «НОМЕР_1» в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

На постанову судді Матюшко М.В. подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить постанову судді змінити в частині стягнення й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що він не був присутній на судовому засіданні 23 листопада 2015 року, про винесену суддею постанову йому відомо не було, а її копію отримав поштою лише 03 грудня 2015 року та 14 грудня 2015 року оскаржив рішення судді в апеляційному поряду. Постановою судді Апеляційного суду Львівської області від 28 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто у зв'язку з пропуском строку на подання апеляційної скарги, а клопотання про поновлення строку він не подавав, оскільки вважав, що строк ним не пропущено. З постановою апеляційного суду ознайомився лише 27 січня 2016 року в приміщенні Залізничного районного суду м. Львова, а тому вважає, що строк на подання апеляційної скарги ним пропущений з поважних причин, який підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не було повідомлено його про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Призначене адміністративне стягнення є занадто суворим, яке не відповідає тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення та не сприяє досягненню мети адміністративного стягнення, передбаченого ст. 23 КУпАП. Суд не врахував особу правопорушника, його характеризуючі дані, а саме те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, визнав свою провину та щиро покаявся у вчиненому. На його утриманні перебувають непрацююча дружина та діти, а єдиним джерелом доходів сім'ї є його робота водієм маршрутного автобуса. Таким чином позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його сім'ю у скрутне матеріальне становище. Суддя розглядаючи справу, в порушення вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11 червня 2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав своє клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови. При цьому повністю визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, щиро розкаявся та просив змінити накладене на нього адміністративне стягнення на штраф.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, а тому його слід поновити.

Суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 178353, складеним щодо нього 25 жовтня 2015 року (а.с. 1), висновком ОКЗ ЛОР «ЛОДКНД» від 25 жовтня 2015 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 2).

При накладенні адміністративного стягнення суддя не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника; обставини, що пом'якшують відповідальність, і без достатніх підстав та обґрунтування застосував стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 при апеляційному перегляді справи вину у вчиненні правопорушення визнав, у скоєному розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, що є пом'якшуючими відповідальність обставинами.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, ОСОБА_1 працює водієм автотранспортного засобу у ТзОВ «Фіакр-Львів», за місцем праці та проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню доньку, яка потребує лікування. Його робота пов'язана з використання автотранспорту і є його єдиним джерелом доходу.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутні.

За таких обставин справи та з врахуванням пом'якшуючих відповідальність обставин апеляційний суд приходить до висновку, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами накладене на ОСОБА_1 без дотримання визначених ст. 33 КУпАП правил і таке стягнення не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

Тому накладене стягнення слід змінити на штраф в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 23 листопада 2015 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП змінити.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік змінити на штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три чотириста) гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Стельмах І.О.