АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі захисника особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності - адвоката Князьської Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2015, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та піддано її стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Згідно постанови суду першої інстанції, 02.11.2015 ОСОБА_3, приблизно о 15.00 год., за адресою м. Київ, вул. Червоноармійська, 103 здійснювала господарську діяльність (реалізацію кавових напоїв) без документів дозвільного характеру (висновку санітарно-епідеміологічної експертизи).

Не погоджуючись з постановою суду, від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга, в якій вона просить змінити постанову Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2015 в частині застосування до неї дисциплінарного стягнення у виді попередження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що суд першої інстанції при розгляді складеного відносно неї протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не врахував ряд обставин, які пом'якшують відповідальність, а саме те, що вона як підприємець, здійснювала свою діяльність на цілком законних підставах, оскільки раніше у встановленому порядку була зареєстрована як суб'єкт господарювання та взяла участь на аукціоні, який проводила КМДА на конкурсній основі на предмет укладення угоди на оренду відповідного місця під розміщення об'єкту торгівлі. На момент складання протоколу відносно неї, був відсутній лише висновок СЕЕ щодо належного їй автомобіля, хоча в техпаспорті на транспортний засіб вказано, що автомобіль обладнаний всіма технічними засобами для приготування кави.

Крім того, як зазначає апелянт, суд першої інстанції безпідставно відмовив їй у задоволенні питання про звільнення від адміністративної відповідальності із-за малозначності скоєного нею адміністративного правопорушення при наявності всіх правових підстав для того, а саме: вона вперше притягуюся до адміністративної відповідальності, працює, щоб утримувати свою родину та своїх батьків пенсіонерів, в даний час вагітна, але вимушена працювати, щоб допомагати родині. Також як зазначає апелянт, для організації свого виду підприємницької діяльності вона сплатила серйозні суми грошових коштів в КМДА за участь в аукціоні та авансовий платіж по орендній платі. Проте, із-за конфлікту між КМДА та Укрзалізниці, вона більше місяця не могла приступити до здійснення своєї підприємницької діяльності та почати нормально працювати із-за відмови посадових осіб Укрзалізниці у розміщення об'єкту торгівля у місці, яке їй надала КМДА, згідно умов договору оренди, укладення якого вона виграла на конкурсі. Тому, в силу вказаного була вимушена добиватися виділення місця роботи, яке фактично мала отримати за внесені мною кошти в КМДА, а тому вчасно не подала документи для отримання відповідного дозволу на транспортний засіб.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка просила задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), − тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Ст.7 КУпАП гарантує забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення. Зокрема, дана норма містить вказівку, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, посилаючись в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на малозначність діяння та викладаючи в прохальній частині вимогу про зміну постанови суду першої інстанції в частині застосування до неї стягнення у вигляді попередження апелянт не врахувала, що у відповідності до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. В той же час, попередження згідно з п.1.ч.1 ст.24 КУпАП є одним із видів стягнення, яке передбачається санкцією статті Особливої частини КУпАП. Крім того, про малозначність варто говорити в тих випадках, коли адміністративне правопорушення не становить великої суспільної шкідливості і не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам. Натомість, в даному випадку ОСОБА_3 здійснювала господарську діяльність без дозвільного документу (висновку санітарно-епідеміологічної експертизи) який був обов'язковим і знаючи про це , посягнула на встановлений порядок управління, а тому суд першої інстанції вірно встановив у її діях склад адміністративного проступку, передбачений ч.1 ст.164 КУпАП. За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо малозначності діяння суд не вважає обґрунтованими і такими що випливають з обставин справи про адміністративне правопорушення та норм закону .

Крім того, як достатньо вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суд, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, наклав на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто мінімальний розмір передбачений санкцією статті . Зважаючи, що санкція ч.1 ст.164 КУпАП не передбачає такий вид стягнення як попередження, апеляційні вимоги в частині зміни рішення суду першої інстанції та застосування стягнення у вигляді попередження судом не вважаються такими, які відповідають нормам КУпАП.

В той же час, приймаючи вищевказане рішення суд мотивував його тим, що при накладенні адміністративного стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, яка має самостійний заробіток, вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення такого роду та призначив їй стягнення у виді штрафу. А тому доводи апелянта в частині не врахування судом ряду обставин, які пом'якшують її відповідальність не є обґрунтованими.

Отже, враховуючи, що суд першої інстанції вірно встановив наявність складу адміністративного проступку в діях ОСОБА_3 та призначаючи їй стягнення за порушення порядку провадження господарської діяльності у виді стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян визначив захід впливу в мінімальних межах санкції ч.1 ст.164 КУпАП, при цьому врахував характер вчиненого правопорушення та пом'якшуючі відповідальність обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог, які викладені особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2015 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 18.11.2015, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та піддано її стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копія повного рішення по скарзі на постанову протягом трьох днів надсилається особі щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/1433/2015

Категорія: ст. 164 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Тарасюк К.Е.