Справа № 366/3394/15-п Головуючий у І інстанції Тетервак Н.А.
Провадження № 33/780/71/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 255 04.02.2016
ПОСТАНОВА

іменем України

04 лютого 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3. АДРЕСА_1, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн. в дохід держави, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 17.11.2015 року ОСОБА_2 ображав працівників магазину «Буд. Центр» за адресою вул. І. Проскури, 86 та представника «самооброни» нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн. в дохід держави.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. Вважає, що вказана постанова не обґрунтована та винесена з грубим порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначає, що він, перебуваючи на території майнового комплексу, який належить йому на праві спільної часткової власності, що підтверджується договорами купівлі-продажу, ніколи нікого не ображав нецензурними словами та не погрожував фізичною розправою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під дрібним хуліганством, за яке настає відповідальність за ст. 173 КУпАП законодавець передбачає нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Однією із складових об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є, зокрема, вчинення вищенаведених дій в громадському місці.

Суб'єктивна сторона дрібного хуліганства характеризується умисною виною та його обов'язковою ознакою є мотив явної неповаги до суспільства.

Відповідно до п. 1 розділу II. «Документування адміністративних правопорушень» наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» № 1376 від 06.11.2015 року передбачено складання протоколів про адміністративні правопорушення, а також отримання пояснень від осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

У випадку оформлення матеріалів щодо ОСОБА_2 дані вимоги було порушено, зокрема, відсутні пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зазначених у протоколі, проте суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені порушення та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, зазначивши, що його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_2, письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6, рапортом інспектора поліції ОСОБА_7

В протоколі про адміністративне правопорушення серії КХ № 021361, складеного ІП Іванківського ВП ОСОБА_7 щодо ОСОБА_2 зазначено, що 17 листопада 2015 року останній ображав працівників магазину «Буд-центр» та представників «самооборони» нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

Але обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджуються матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_2

Так, з письмових пояснень ОСОБА_2, які додані до протоколу, не вбачається, що він ображав працівників магазину «Буд-центр» та представників «самооборони» нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, 17 листопада 2015 року він приїхав до майнового комплексу, що розташований по вул. І. Проскури, 86 в с.м.т. Іванків Київської області, який належить йому на праві спільної часткової власності. Працівники охорони, які виставлені представником другого співвласника на території вказаного майнового комплексу, перешкоджали у вільному доступі до належного йому (ОСОБА_2П.) майна та споруд, почали погрожувати йому та ображати. Намагаючись уникнути розвитку конфліктної ситуації, він залишив місце події. Ніяких працівників магазину «Буд-центр» та представників «самооборони» нецензурними словами не ображав та не погрожував фізичною розправою.

В письмових поясненнях ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які не допитувалися місцевим судом, та на які посилається місцевий суд як на доказ в підтвердження вини ОСОБА_2, не вказують дату, коли відбувся конфлікт між ними з ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання місцевим судом не викликалися, їх письмові пояснення про обставини, зазначені в протоколі, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, рапорт інспектора поліції, на який також посилається місцевий суд, відповідно до ст. 251 КУпАП, не є доказом.

Отже дії ОСОБА_2 не можуть кваліфікуватися як дрібне хуліганство, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню як незаконна, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Керуючись ст. 294, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 28 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1