Дата документу 19.02.2016 Справа № 554/736/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Микитенко В.М., з участю секретаря Різник А.В., прокурора Гомлі А.С., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з прокуратури Полтавської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого головою Октябрської районної у м. Полтава ради, не одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, від 03.02.2016 року, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді голови Октябрської районної у м. Полтава ради VII скликання, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Калініна, 30, відповідальним і підзвітним перед нею, 22.12.2015 року без дозволу Октябрської районної у м. Полтава ради видав розпорядження №38ф «Про преміювання працівників Октябрського райвиконкому у грудні 2015 року», яким одноособово установив собі премію в розмірі 100%, тобто в сумі 2589 грн. 91 коп., а також своїм заступникам у вказаному відсотковому розмірі, тим самим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В обґрунтування необхідності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності прокурор навів таке.

У відповідності до ст.ст. 26,55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях ради вирішуються питання затвердження за пропозицією відповідного голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Згідно з пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» преміювання голів районних у містах рад, їх заступників, здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Згідно з рішенням 53 сесії Октябрської районної у місті Полтава ради VI скликання від 23.12.2014, на період з 01.01.2015 по 31.12.2015 місячну премію голові ради, яким на той час був ОСОБА_3, визначено в розмірі до 200 % посадового окладу (а.с.35-36).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної у місті ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Згідно зі ст. 141 Конституції України строк повноважень виборного органу місцевого самоврядування (районної у місті ради), депутати якої обрані чергових виборах, становить пять років. Припинення повноважень останньої, має наслідком припинення повноважень депутатів відповідної ради.

Окрім цього, рішенням Конституційного Суду України від 09.02.2000 №1-рп (справа про місцеве самоврядування) встановлено, що відповідний голова передусім як посадова особа виконавчого органу ради та самої ради, їй підзвітний та перед нею відповідальний як за роботу виконавчого органу ради, так і за організацію роботи самої ради.

Отже, на думку прокурора, Октябрська районна у м. Полтава рада VI скликання уповноважила ОСОБА_4 на визначення собі щомісячної премії в розмірі до 200% нового окладу на період з 01.01.2015 по 31.12.2015. Указане рішення є нормативно-правовим актом індивідуальної дії, яке стосується виключно прав та законних інтересів ОСОБА_3

Водночас, повноваження Октябрської районної у м. Полтава ради VI скликання припинено 02.12.2015 відповідно до рішення першої сесії Октябрської районної у м. Полтава ради VII скликання «Про підсумки виборів » депутатів Октябрської районної у м. Полтава ради VII скликання» (а.с.45), а відтак, як вважає прокурор, припинило дію останнє рішення сесії ради щодо преміювання ОСОБА_3

Після цього, рішенням першої сесії Октябрської районної у місті Полтаві ради VII скликання від 10.12.2015 депутата Октябрської районної у місті Полтава ради ОСОБА_2 обрано головою Октябрської районної у м. Полтава ради (а.с.53). Як наслідок ОСОБА_5, відповідно до ч. 6 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», при здійсненні своїх службових повноважень є відповідальним та підзвітним вже перед Октябрською районною у місті Полтава радою VII скликання. Окрім цього, рішенням сесії від 17.12.2015 внесено зміни у склад виконавчого комітету Октябрської районної у місті Полтаві ради до якого замість ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 включено як голову комітету ОСОБА_5, а його заступником - ОСОБА_8

При цьому, рішенням другої сесії Октябрської районної у місті Полтаві ради VII скликання від 17.12.2015 ОСОБА_2 присвоєно 6 ранг в межах 3-ї категорії посадової особи місцевого самоврядування. Останній згідно підпунктів б), и) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до розпорядження №38ф від 22.12.2015 року, виданого головою Октябрської районної у м. Полтава ради ОСОБА_2, останній встановив собі премію в розмірі 100% у грудні 2015 року (а.с. 29-31).

Враховуючи викладене, на думку прокурора, у ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність між його приватним інтересом та службовими повноваженнями голови районної у місті Полтава ради, що впливає на обєктивність та неупередженість прийняття рішення про власне преміювання без дозволу ради.

У такому випадку ОСОБА_2, відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», як субєкт визначений у п. 1 частини першої статті 3 цього Закону, про що вказано у протоколі, зобовязаний був вживати заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні даного правопорушення не визнав, мотивуючи, що діяв у межах чинного законодавства, а доводи протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього не відповідають чинному законодавству України та є не обґрунтованими. Пояснив, що при видачі розпорядження №38ф «Про преміювання працівників Октябрського райвиконкому у грудні 2015 року», яким він установив собі премію в розмірі 100% посадового окладу, тобто в сумі 2589 грн. 91 коп. діяв на підставі рішення Октябрської районної у м. Полтава ради від 23.12.2014 року, яким легітимовано дії голови районної ради по винесенню розпоряджень щодо оплати праці голови ради, його заступників та інших осіб у період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року. Указане рішення з припиненням повноважень ради 6 скликання не скасовувалось, тому не втратило чинності станом на грудень 2015 року. Крім іншого, вказав, що спірне розпорядження незаконним в судовому порядку не визнавалось, а отримання ним премії, як невідємної складової заробітної плати, згідно з вимогами постанови КМУ №268 від 09.03.2006 року, не може вважатися вчиненням дій в умовах конфлікту інтересів. Заперечив, що є корупціонером та вважав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину.

Його захисник ОСОБА_1 просив закрити провадження за відсутністю складу правопорушення.

Прокурор Гомля А.С. просив визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення та накласти на нього стягнення в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, заслухавши ОСОБА_2, його захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст.172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (Примітка до вказаної статті).

Законодавство чітко не визначає випадків реального конфлікту інтересів, тому правову кваліфікацію діяння особи слід здійснювати в розрізі конкретних обставин справи, з огляду на норми законодавства та засади «верховенства права», застосування якого проводиться враховуючи вимоги Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини.

Суд зазначає, що одним із основоположних аспектів права особи на справедливий судовий розгляд, закріплений у статті 6 Конвенції, є принцип правової визначеності, основу якого утворює концепція передбачуваності. Згідно з нею люди повинні мати змогу планувати свої дії із впевненістю, що знають про їх правові наслідки.

Сучасне розуміння принципу «правової визначеності» яскраво формулює у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини. Так, у рішенні у справі «Бессарабська Митрополія та інші проти Молдови» Суд наголосив, що поняття «встановлене законом» та «відповідно до закону» у ст.ст. 811 Конвенції вимагають не тільки того, щоб оскаржувані заходи мали певну підставу у внутрішньому праві, але і якість такого права, яке має бути належним чином доступним та передбачуваним за своєю дією та сформульованим з належною чіткістю, що дає можливість особам, у разі потреби, з належною правовою допомогою регулювати свою поведінку. Отже, обмеження певного права, навіть у разі, коли воно відбувається відповідно до національного законодавства, може бути визнано не правомірним, якщо визначені у законі підстави обмеження викладено таким чином, що це позбавляє особу можливості прогнозувати свою поведінку та передбачати її наслідки.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 ставиться у провину вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось у прийнятті розпорядження про своє преміювання лише через відсутність відповідного дозволу Октябрської районної у м. Полтава ради 7 скликання.

Однак, Октябрська районна у м. Полтава рада 6 скликання 23.12.2014 року вирішила встановити з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, що розмір щомісячної премії голові ради, заступнику голови ради, заступнику голови ради з питань діяльності виконавчих органів визначається головою за результатами роботи за місяць та в залежності від особистого вкладу в загальні результати роботи в межах затверджених видатків на оплату праці, враховуючи економію фонду оплати праці в розмірі до 200% посадового окладу. Визначення розміру премій, їх нарахування і виплата здійснюється на підставі розпорядження голови ради у відповідності до постанови КМУ від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положення про преміювання працівників.

Вказане рішення щодо порядку та умов преміювання голови ради і його заступників має чітко визначений термін дії до 31.12.2015 року, не містить конкретних прізвищ та обмежень у преміюванні в грудні 2015 року ОСОБА_2, обраного у встановленому законом порядку головою Октябрської районної у м. Полтава ради. При цьому законодавством не передбачено механізму автоматичної втрати чинності рішень місцевих рад, у разі обрання ради нового скликання.

Свідок ОСОБА_9, яка працює на посаді спеціаліста виконкому Октябрської районної у м. Полтава ради пояснила, що рішення Октябрської районної у м. Полтава ради від 23.12.2014 року, підписане ще ОСОБА_4 мало свою чинність до 31.12.2015 року та не конкретизувало за прізвищами осіб, які підлягали преміюванню, тоді як у попередніх рішеннях із вказаних питань чітко вказувались анкетні дані таких осіб. Тому таке рішення стало підставою видачі оспорюваного розпорядження № 38ф.

Свідок ОСОБА_8, який перебуває на посаді заступника голови Октябрської районної у м. Полтава ради суду пояснив, що перед прийняттям розпорядження №38ф «Про преміювання працівників Октябрського райвиконкому у грудні 2015 року» з цього приводу була проведена нарада у кабінеті голови Октябрської районної у м. Полтава ради ОСОБА_2 в його присутності, а також начальників фінансового та юридичного відділів. Усі присутні прийшли до висновку, що рішення Октябрської районної у м. Полтава ради від 23.12.2014 року станом на грудень 2015 року вочевидь було чинним, тому не було підстав прийняття додаткового рішення щодо преміювання у цей період. Але вже на 2016 рік таке рішенні радою було прийнято.

Таким чином, з огляду на засади юридичної визначеності, ОСОБА_2 при видачі розпорядження №38ф «Про преміювання працівників Октябрського райвиконкому у грудні 2015 року» діяв із дозволу Октябрської районної у м. Полтава ради та у відповідності до п.11 ч.6 ст.55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року, що виключає в його діях реальний конфлікт інтересів, а відтак і подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у даній справі необхідно закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю у його діянні події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, що притягається до адміністративної відповідальності та її захисником до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з моменту винесення через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя В.М.Микитенко