АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі, що на день винесення постанови становив 275 грн. 60 коп.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм діючого законодавства України, а висновки суду не відповідають матеріалам справи. Посилається на те, що судом не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між його діями та ДТП; не призначено експертизу, яка б досліджувала механізм вчинення ДТП; не повно з'ясовано фактичні обставини справи; одноособово його визнано винним в скоєнні ДТП, оскільки постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015 року відносно ОСОБА_2, провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також вказує на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано пояснення свідка ОСОБА_3, яка знаходилася у його автомобілі, не враховано це і судом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 заперечив проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1, та пояснив, що 21 листопада 2015 року, близько 23 год. 00 хв., на своєму автомобілі рухався по проспекту Ватутіна в напрямку бул. Перова в м. Києві, зі швидкістю 60 км/год.. Наближаючись до місця розвороту зустрічного транспорту, побачив як водій автомобіля «Део», не включивши світлові попереджувальні сигнали, виїхав на другу смугу руху. Він почав гальмувати з метою уникнути ДТП, однак не зміг зупинити свій автомобіль, і відбулося зіткнення. Після того, водій автомобіля «Део» від'їхав у перед, щоб унеможливити визначення місця зіткнення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_1, іншого учасника ДТП ОСОБА_2, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом правильно встановлено фактичні обставини справи, та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, 21 листопада 2015 року, близько 23 год. 05 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по пр. Генерала Ватутіна в бік бульв. Перова, виконуючи розворот, не переконався в безпечності свого маневру та допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по пр. Генерала Ватутіна в напрямку бул. Перова, чим завдав матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п 1.5, 2.3 «б», 10.1 ПДР України.

Пунктом 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі.

Відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно врахував дані протоколу про адміністративне правопорушення; схему дорожньо-транспортної пригоди; письмові пояснення учасників ДТП; а також постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 15 грудня 2015, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд дав правильну оцінку наведеним доказам та прийшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи пояснень свідка ОСОБА_3, яка знаходилася на момент ДТП у його автомобілі, не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних свідків.

Щодо не призначення автотехнічної експертизи, то слід зазначити, що обґрунтованих клопотань, з цього приводу, у суді не заявлялось, а тому рішення прийнято на підставі наявних у справі матеріалів.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, при розгляді апеляційної скарги не наведено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., в дохід держави - залишити без зміни.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига