Провадження № 33/792/18/16
Справа № 686/9829/13-п Головуючий в 1-й інстанції Марцинкевич С.А.
Категорія: ч.4 ст.140 КУпАП Доповідач Ващенко С. Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької області Ващенко С.Є., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 22 травня 2013 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, начальника ДРП-4 філії Хмельницька ДЕД,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

За постановою суду „ОСОБА_1, будучи відповідальною особою за утримання автодороги, не забезпечив належного утримання дорожньої мережі, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Так, 20 квітня 2013 року близько 22.45 год. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, на 277 км + 400 м автодороги Стрий-Кіровоград-Знамянка, шляхом попадання в вибоїну пошкодив свій транспортний засіб, а саме розірвані дві шини та деформовано два диски коліс.

На вказану постанову ОСОБА_1 25 грудня 2015 року подав апеляційну скаргу, у якій одночасно заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що про її наявність він дізнався лише з постанови державного виконавця від 01.12.2015, яку отримав 15.12.2015.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 просить у ній постанову суду скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги зазначає, що в судовому засіданні безпосередньо участі не брав; що його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, немає, оскільки ямковість на дорозі не ліквідовувалася через недостатнє фінансування.

Постановою апеляційного суду від 27 січня 2016 року строк на апеляційне оскарження вказаної постанови поновлено, розгляд справи призначено на 15 годину 17 лютого 2016 року.

Як видно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 отримав повідомлення про час і місце розгляду апеляційної скарги ще 31 січня 2016 року. При цьому клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У звязку з цим та виходячи з положень ст.ст.268, 294 КУпАП уважаю можливим розглянути справу за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, уважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи

Проте відомості про належне - у встановлений законом спосіб повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду судом справи про адміністративне правопорушення у ній відсутні.

Запис же у протоколі про адміністративне правопорушення, що його „повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 22.05.2013 року о 9 год. 00 хв. в Хмельницькому міськрайсуді, не може бути визнаний належним повідомленням про час і місце розгляду справи, оскільки, по-перше, цей суд розташований у трьох різних приміщеннях за різною адресою, по-друге, із наявного на протоколі штампу суду з вхідним номером і датою видно, що протокол щодо ОСОБА_1 надійшов до суду лише 21.05.13., що виключає саму можливість своєчасного повідомлення його судом про розгляд справи 22.05.2013.

Не дивлячись на це суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1, зазначивши у постанові, що він „про час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду невідомі.

Таким чином, при розгляді справи в суді було порушено право ОСОБА_1 брати участь у розгляді справи, а відповідно і право на захист, що є безумовною підставою для скасування постанови.

Крім того, зазначивши у постанові, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення „підтверджується зібраними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, актом обстеження дорожніх умов, схемою з місця ДТП та іншими матеріалами справи, суд не розкрив змісту цих доказів і не дав оцінки зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення поясненням ОСОБА_1 про причини незабезпечення стану проїзної частини дороги, чим допустив й неповноту судового розгляду справи.

При цьому суд не звернув уваги на те, що викладене у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення ОСОБА_1 є неконкретним, і відповідно на це не відреагував.

Так, за приписами п. а ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

А те, що положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, випливає з практики Європейського суду з прав людини, який приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі „Гурепка проти України; п.21 рішення у справі „Надточій проти України).

Частиною першою ст.140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, а частиною другою цієї статті відповідальність за порушення, передбачені частиною першою, (...), що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів (...) чи іншого майна.

Як видно із змісту вказаної норми, її диспозиція є бланкетною (тобто котра, не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи тільки частину із них, відсилає до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність).

У звязку з цим, за змістом вимог ст.256 КУпАП та приписів ст.6 Конвенції, посадовій особі, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, слід було у зрозумілій формі зазначити в ньому, у чому конкретно полягало порушення ОСОБА_1 правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг. Зокрема, у протоколі необхідно було вказати не тільки назву нормативного акту, його статтю, частину статті тощо, а й викласти зміст певної норми, вимоги якої порушив ОСОБА_1, а також зазначити форму його вини в порушенні цих правил, норм і стандартів (умисно чи з необережності).

У протоколі ж про адміністративне правопорушення від 22.04.2013 лише зазначено, що „будучи посадовою відповідальною особою, начальником ДРП-4 Хмельницька ДЕД ОСОБА_1, не забезпечив належного утримання дорожньої мережі, а саме: 20.04.2013 р. в 22:45 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, по А/Д Стрий-Кіровоград-Знамянка на 277 км + 400, шляхом попадання в вибоїну пошкодив т/з а саме (розірвані дві шини та деформовано два диски коліс). Вибоїни на даному відрізку автодороги могла бути супутньою причиною скоєного ДТП, чим порушив вимоги ДСТУ 3587, п.п.15 Закону України про дорожній рух, відповідальність передбачена ч.4.ст.140 КУпАП.

Проте формулювання обвинувачення у такій загальній та нечіткій формі не відображає конкретної суті дій чи бездіяльності ОСОБА_1, щодо якого складено протокол, оскільки воно не містить усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, зокрема змісту наведених в протоколі норм ДСТУ та Закону України „Про дорожній рух, в порушенні яких він обвинувачується, як не містить часу його вчинення та інших відомостей, необхідних для вирішення справи (посадових обовязків начальником ДРП-4, порядку, умов і строків виконання відповідних обовязків дороги тощо). А це позбавляє його можливості ефективно захищатися від висунутого обвинувачення.

За таких обставин, за змістом п.2 ст.278 КУпАП, суддя, у провадження до якого надійшла справа, ще зі стадії підготовки справи до розгляду повинен був своєю постановою повернути матеріали справи органу, який порушив адміністративне переслідування, для складання протоколу у відповідності до вимог закону. Однак цього зроблено не було.

Більше того, розглянувши справу про адміністративне правопорушення з неконкретним обвинуваченням, суддя сам у постанові виклав неконкретне обвинувачення ОСОБА_1, визнане доведеним, при цьому не зазначив навіть вказаних у протоколі нормативних актів, в порушення яких діяв винний, а також не дав у постанові оцінки поясненням ОСОБА_1, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, як при порушенні провадження у справі про адміністративне правопорушення, так і при розгляді справи судом першої інстанції, було порушене право на захист ОСОБА_1

За таких обставин, враховуючи, що наведені порушення закону є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні, постанова суду підлягає скасуванню, а матеріали справи як неправильно оформлені - направленню до органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення.

У звязку з цим доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини і складу правопорушення не обговорюються.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ст.278, п.3 ч.8 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 22 травня 2013 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а матеріали справи направити начальнику органу, що порушив адміністративне переслідування.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_3