Справа №474/183/16-п
Провадження №3/474/70/16
П О С Т А Н О В А
03.03.16 року смт.Врадіївка
Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сорочан А.В.
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
розглянув матеріали, які надійшли від Врадіївського відділу поліції головного управління національної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( ІПН: НОМЕР_1 ), гр. України, уроженець с. Курлози Кривоозерського району Миколаївської області, офіційно не працює, одружений, на утриманні знаходиться двоє дітей, один з яких неповнолітній, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,-
про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,-
26.02.2016 року, близько 08.30 год., ОСОБА_1 , знаходячись в громадському місці в приміщенні Врадіївського районного військового комісаріата по вул. Г.Врадіївщини смт Врадіївка Миколаївської області, вчинив сварку з присутніми та образливо ставився до військового комісара ОСОБА_2 , при цьому висловлювався на його адресу грубою брутальною лайкою, словесно ганьбив його, чіплявся за формений одяг офіцера збройних сил України у присутності сторонніх осіб та тривалий час відмовлявся вийти з приміщення чергової частини Врадіївського районного військового комісаріата, на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП ( дрібне хуліганство).
При розгляді справи ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що 26.02.2016 року він разом з дружиною та неповнолітнім сином, 1999 року народження, вранці пішли до районного військомату з питання постановки сина на облік та проходження медичного огляду. У приміщенні він вів себе адекватно та попросив у працівника військомату надати пояснення щодо його сина, який 25.02.2016 року перебував у їх установі з питання взяття на облік. Один з присутніх військових попросив його вийти з приміщення, так як в черговій частині стороннім особам перебувати не можна, на що він відмовився та після того як почув, що викликають працівників оперативної групи, вирішив залишатися на місці. Нецензурну лайку не застосовував, а лише запитував у «капітана» що це в нього за форма, та один раз повторив нецензурно, те що йому говорив перед цим комісар. При цьому словесно його не ображав, громадський порядок не порушував, з приміщення вийшов на прохання працівників поліції. Вважає, що нічого протизаконного не зробив, тому вибачення просити не буде.
Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_2 , як потерпілого, останній повідомив, що з ОСОБА_3 в неприязних відносинах не перебуває, неодноразово останній звертався до військового комісаріату з питання допомоги його сину при постановці на облік, проходження медичного огляду, при цьому вів себе не адекватно, кричав. На його письмове звернення щодо некоректної поведінки військовослужбовців військкоматом було проведено службову перевірку та надано письмову відповідь 18 лютого 2016 року. 26 лютого 2016 року, біля 9 год. останній знову прийшов до військкомату з дружиною та своїм сином та без дозволу чергового ОСОБА_4 зайшли до чергової частини з вимогами надання якихось пояснень. При цьому останній кричав, говорив в його адресу та адресу всіх присутніх військових образливі слова, чіплявся до нього за формений одяг з образливими словами. Після тривалого вмовляння та небажання вказаної особи в неадекватній поведінці залишити приміщення чергової частини, він особисто зателефонував до поліції. По приїзду працівників поліції останній знову відмовився залишити заклад та на його прохання пройти до службового кабінету погодився та у присутності працівників поліції у грубій формі продовжував лаятись та один раз виразився нецензурно. Через вказану подію була паралізована робота військкомату на понад годину, при цьому також були присутні як інші військові, так і цивільний персонал та неповнолітній син ОСОБА_3 . Збитків йому не спричинено.
Вказані показання також підтвердив і свідок ОСОБА_5 , який суду повідомив, що 26.02.2016 року, він перебував на чергуванні у районному військкоматі. Вранці Підвальний без дозволу пройшов до чергової частини, голосно кричав, вимагав якихось пояснень, на що з службових кабінетів вийшли інші особи, ОСОБА_6 та секретар Бахчеван. На адресу військових та ОСОБА_7 останній лаявся, обзивав образливими словами, на зауваження не реагував. Після того, як приїхали працівники поліції та останній з усіма пройшов до службового кабінету, він чув з кабінету крики лайки зі сторони ОСОБА_3 на адресу командира. Також він бачив, як останній смикав командира за погони.
Вказані показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які в судовому засідання підтвердили, що 26.02.2016 року, біля 08.30 год. були у складі оперативної групи, яка виїхала за викликом до районного військкомату. По приїзду на місце, у приміщенні чергової частини вони побачили ОСОБА_1 з дружиною та неповнолітнім сином. ОСОБА_11 голосно кричав в сторону ОСОБА_2 , обзивав його непристойними словами, хапав за формений одяг, намагався агресивно приблизитись до вказаної особи, чим був порушений порядок роботи закладу та громадський спокій інших присутніх там громадян. Вийти з приміщення відмовлявся, після неодноразових умовлянь, через деякий час, останній залишив чергову частину військкомату та зайшов до службового кабінету ОСОБА_7 , де продовжив лаятись на адресу військових, словесно ганьбив військових. Тривалість його дій була понад годину. При цьому, працівники військкомату будь-яких дій провокативного характеру не вчиняли.
Як засвідчила у судовому засіданні дружина ОСОБА_12 , її чоловік ніяких агресивних дій до працівників військкомату не вчиняв, не сварився, нікого не ображав, нецензурно не виражався.
Вказані показання суд не бере до уваги, так як вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_2 та дослідженими письмовими документами, а саме :
- протоколом серії МИ № 012087 від 26.02.2016 року, з якого вбачається, що останній його підписав без будь-якого примусу та надав на окремому аркуші пояснення, копію протоколу для ознайомлення отримав;
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення від 26.02.2016 року, з якого вбачається, що невідома особа 26.02.2016 року близько 08.30 год. самовільно зайшла до чергової частини приміщення Врадіївського районного військкомату, де вчинила словесний супротив черговому та сварку, лаявся в ганебній формі до нього та інших військових військомату;
- висновком про розгляд повідомлення гр. ОСОБА_2 від 26.02.2016 року з якого вбачається, що за розглядом матеріалів за заявою гр. ОСОБА_2 вирішено питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП;
- письмовими рапортами працівників поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 від 26.02.2016 року, які узгоджуються з їхніми показаннями, наданими у суді;
-відтвореним у судовому засіданні аудіозаписом, що стосується події 26.02.2016 року у приміщенні військомату, які надані ОСОБА_1 та який, за його словами, проводив самостійно на свій мобільний телефон. З відтвореного аудіо запису вбачається, що ОСОБА_11 ввів себе до військового ОСОБА_2 агресивно, висказував у його адресу та інших військових грубі, брутальні слова, застосував у присутності свого сина нецензурну лайку, відмовлявся добровільно вийти із приміщення чергової частини на неодноразові вмовляння як військових, так і працівників поліції, через що фактично тривалий час була зірвана робота державної установи, нормальні умови праці військкомату.
Перевірив та оцінив вказані докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для даного провадження, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство.
При цьому, судом враховуються ті обставини, що все відбувалось у громадському місці, у присутності великої кількості осіб, протягом тривалого часу ОСОБА_11 відмовлявся вийти з приміщення чергової частини військкомату, до якого зайшов проти волі чергового, при цьому продовжував лаятись до військового ОСОБА_2 та інших, ображати непристойними словами, чіплятись в образливій формі за одяг військового, тривалість цього процесу, продовження сварки у службовому кабінеті у присутності працівників поліції, де застосовував грубі брутальні вислови, одноразово застосував нецензурну лексику у присутності свого неповнолітнього сина, що свідчить про навмисний характер його протиправних дій, направлених на порушення громадського порядку.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яким у даному випадку є приміщення державної установи Врадіївського військового комісаріату.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, направленого на порушення громадського порядку, та прояву явної зневаги до суспільства, що було встановлено судом при дослідженні доказів.
Вважаю, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки відбулися у громадському місці та з метою порушення громадського порядку та спокою громадян, так як у судовому засіданні не було встановлено неприязних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суддям слід забезпечувати розгляд справ про дрібне хуліганство в присутності особи, яка його вчинила. Якщо порушник
заперечує факт проступку або оспорює обставини його вчинення, необхідно допитати потерпілого, свідків, витребувати додаткові матеріали.
Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При призначенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення вчинення правопорушення у структурному закладі Міністерства оборони у присутності в тому числі свого неповнолітнього сина, правова культура та свідомість якого ще не сформована, особу правопорушника, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, його майновий стан - не працює, офіційних доходів немає, раніше до адміністритивної відповідальності не притягувався, відсутність обтяжуючих вину обставин, і з урахуванням встановленого, вважає доцільним застосувати по відношенню до правопорушника з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді громадських робіт мінімальної межі, передбаченої ст. 173 КУпАП. При цьому суд враховує ту обставину, що мінімальне стягнення у виді штрафу до ОСОБА_1 неможливо застосувати через те, що вказана особа офіційно ніде не працює.
У порядку ст. 41-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір .
Керуючись ст. ст. 24, 30-1, 221, 284 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбачено ст. 173 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді 40 ( сорок ) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п"ять) грн. 60 коп.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.
Скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили в порядку ст. 291 КУпАП.

Копію постанови протягом трьох днів вручити ОСОБА_1 .

Суддя А.В.Сорочан