1 із 3 Справа №303/854/16-п
Провадження 3/303/331/16
ПОСТАНОВА

01 березня 2016 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Мукачівського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України

- за статтею 124, статтею 122-4, частиною 2 статті 123, частиною 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 26 листопада 2015 року о 03 годині 30 хвилин в місті Мукачево по вулиці Верховинській, керуючи транспортним засобом марки «Фольцваген Каровелла», номерний знак Словацької Республіки МІ296DP, в порушення вимог п. п. 2.10 (а), 20.2, 20.3, 20.5 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), проїхав залізничний переїзд під час світлової та звукової сигналізації, при опущеному положенні шлагбаума на 1704 км ПК8, внаслідок чого сталося зіткнення, пошкодив шлагбаум. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124, статтею 122-4, частиною 2 статті 123, частиною 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження в порядку статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Мотивує своє клопотання тим, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців і відповідно закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (пункту 55 рішення у справі "Гурепко проти України"; пункту 21 рішення у справі "Надточій проти України").

2 із 3

Адміністративним правопорушенням згідно статті 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначається залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні; частини 2 статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення - в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений; статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; частино 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається - пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб'єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Як зазначено вище ОСОБА_1 визнав свою вину повністю. Крім повного визнання своєї вини порушником у вчиненому, його вина підтверджується зібраними матеріалами справи, зокрема протоколами про адміністративне правопорушення серії АВ2 №146536 від 26 січня 2016 року, серії АВ2 №146537 від 26 січня 2016 року, серії АВ2 №146538 від 26 січня 2016 року, серії АВ2 №146339 від 26 січня 2016 року. Також, доведена його вина поясненнями ОСОБА_2, фотокарткою пошкодженого шлагбауму та розрахунку вартості заподіяної шкоди.

На момент розгляду справи в суді закінчився строк накладення адміністративного стягнення передбачений статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124, статтею 122-4, частиною 2 статті 123, частиною 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

підлягає закриттю у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 7, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, статтею 122-4, частиною 2 статті 123, частиною 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124, статтею 122-4, частиною 2 статті 123, частиною 1 статті

3 із 3

139 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_3