Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/19/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Лещенко О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Кабанова В.В., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровоград апеляційну скаргу останнього на постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканець АДРЕСА_1 працює охоронцем в КП «Новобуд»,

притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 200 мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 29.10.2015 року о 08 годині 00 хвилин керував автомобілем ГАЗ-53Б державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить КП «Новобуд», в м. Новомиргороді по вул. Залізничній 4/5 в стані алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Згідно огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер», за результатом проведення було встановлено позитивну пробу 0,25‰. Таким чином, ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що при проведенні огляду на визначення стану сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» інспекторами ДПС було порушено вимоги ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП, так як при цьому не були залучені свідки. Свідки, які зазначені в постанові є видуманими.

Окрім цього апелянт звертає увагу суду на те, що не був згоден із результатами проведеного працівниками ДПС огляду на місці, а тому він запропонував відвезти його у заклад охорони здоров'я, що спеціалізується на проведенні таких експертиз. Проте інспектори ДПС залишили його законні вимоги поза увагою.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним огляд на стан сп'яніння, якщо він проведений з порушенням вимог законодавства.

Також не відповідають дійсності твердження суду про те, що він не з'явився в судове засідання, так як 14 грудня 2015 року він особисто з'явився в судове засідання в Новомиргородський райсуд для надання пояснень, проте працівники суду повідомили, що він має йти додому і йому тут робити нічого.

Заслухавши ОСОБА_3, який свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав, при цьому просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, на підставі ст. 22 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, та правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлені судом обставини справи та кваліфікація правопорушення в апеляційному порядку ОСОБА_3 не оспорюються, так як останній в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вказав, що дійсно за встановлених судом обставин вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до положень ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як встановлено пунктом 7 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі-Інструкція),установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Із аналізу вказаної норми Інструкції слідує, що допустимий показник алкоголю в крові людини, при якому не настає адміністративна відповідальність особи, становить не більше 0,2 проміле.

Як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме результатами установлення стану алкогольного сп'яніння, під час огляду ОСОБА_3 було встановлено наявність алкоголю в крові в розмірі 0,25 проміле, тобто на 0,05 проміле більше, ніж це дозволено зазначеною вище Інструкцією.

Враховуючи те, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_3 на момент проведення огляду на установлення стану алкогольного сп'янінняперевищив допустиму норму лише на 0,05 проміле, а також те, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненому визнав та розкаявся, вважаю, що вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП слід визнати малозначним, а тому наявні підстави для звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи, з-поміж іншого, виноситься при оголошенні усного зауваження.

Згідно вимог п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а постанова районного суду від 14.12.2015 року скасуванню, із закриттям провадження, так як ОСОБА_3 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку із його малозначністю та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, задовольнити частково.

Постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 200 мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн., скасувати.

ОСОБА_3 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.В. Кабанова