ун. № 285/395/16-п
пр. № 3/759/1497/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Новик В.П., за участю секретаря судових засідань Мельник Ю.О., за участю прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону Клопотовського В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця за мобілізацією солдата
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Решетилівського району Полтавської області, працюючого на посаді номер обслуги (заряджаючого з ґрунту) 2 гаубичного самохідного взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї 5 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 172-4 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Військовослужбовець за мобілізацією солдат ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 22.08.2014 № 105 був зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду номер обслуги (заряджаючим з ґрунту) 2-го гаубничого самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї 5 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про державну службу» солдат ОСОБА_1 є державним службовцем, який займається професійною діяльністю щодо практичного виконання завдань та функцій держави та відповідно до наведених норм законодавства, зобов`язаний бути зразком неухильного виконання вимог Конституції України, Законів України, наказів та розпоряджень, а також Статутів Збройних Сил України.
Незважаючи на викладене, ОСОБА_1 вчинив порушення встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, а саме: надавав послуги з охорони, за що отримував грошові кошти за наступних обставин. Так, 23.11.2014 солдат ОСОБА_1 без дозволу відповідних командирів (начальників) військової частини та поважних причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_3 ) та направився до місця свого фактичного проживання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .
В той же час, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ), який, діючи з корисливих мотивів, порушив спеціальні обмеження, встановлені для державних службовців та інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, спрямованих на запобігання корупції, що виявилось у наступному: 01 грудня 2015 року солдат ОСОБА_1 уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «СЕІС», в особі директора ОСОБА_2 договір №1/12 про надання послуг, термін дії його до 31.12.2015.
Відповідно до вказаного договору, солдат ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання виконати такі роботи, а саме: спостереження касових зон з приводу оплати товару покупцями (відвідувачами), спостереження за проведенням товару через касовий апарат, інспектування торгових залів, дотримання правильної прийомки товару на рампі працівниками магазину, інспектування території прилеглої до об`єкту (парковки, стоянки, для візочків, рампи) та інше, на об`єкті Супермаркету «Фуршет», що знаходиться за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 94/1.
Також, вказаним договором передбачено, що за надання послуг солдатом ОСОБА_1 , передбачувалася йому виплата ТОВ СЕІС винагороди у розмірі 2000 грн., яка виплачується не пізніше 10 днів після виконання даного договору, а саме виплата повинна здійснюватися наручно по касовому видатковому ордеру, тобто з дня підписання сторонами зазначеного договору акту прийому-передачі виконаних робіт.
Так, в період з 01.12.2015 по 06.12.2015 мало місце надання послуг солдатом ОСОБА_1 ТОВ «СЕІС», що наводяться в договорі № 1/12 від 01.12.2015.
06.12.2015 ОСОБА_1 особисто звернувся до ОСОБА_3 , який на той час був старшим над персоналом ТОВ «СЕІС», з метою виплати йому заробітної плати до закінчення дії вказаного договору та підписання акту прийому-передачі виконаних послуг. В цей же день ОСОБА_3 особисто видав солдату ОСОБА_1 наручно грошові кошти у розмірі 365 гривень за надання ним послуг у період з 01.12.2015 по 06.12.2015.
Таким чином, солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , на посаді номера обслуги (заряджаючим з ґрунту) 2-го гаубничого самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї 5 механізованого батальйону у військовому званні «солдат», тобто являючись військовою посадовою особою Збройних Сил України, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється його дія щодо відповідальності за корупційні правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, на порушення вимог пункту 1 частини 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, достовірно знаючи про встановлену законодавством заборону щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, в період з 01.12.2015 по 06.12.2015 вчинив порушення встановлених законом обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, одночасно із проходженням військової служби займався іншою оплачуваною діяльністю, а саме: у ТОВ «СЕІС», яке розташоване в місті Києві по проспекту Перемоги, 94/1, отримав матеріальні блага у вигляді прибутку за фактично виконану роботу у розмірі 365 грн., чим вчинив порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», тобто адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим на підставі ст. 15 КУпАП підлягає притягненню до адміністративної відповідальності на загальних підставах.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП визнав, суду пояснив, що він 22.08.2014 призваний на військову службу до Збройних Сил України, 22.08.2014 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 у званні солдат. У період з 01.12.2015 по 06.12.2015 він дійсно надавав послуги з приводу охоронних робіт супермаркету «Фуршет», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , за що отримав грошові кошти у розмірі 365 грн.
Військовий прокурор Житомирського гарнізону в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в протоколі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, а тому просить суд накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.172-4 КУпАП.
Заслухавши у судовому засіданні прокурора, правопорушника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що дійсно 22.08.2014 ОСОБА_1 призваний Святошинським РВК у м. Києві на військову службу під час проведення мобілізації на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21.07.2014 та направлено його для подальшого проходження до військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 22.08.2014 № 105 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення і призначено на посаду номер обслуги (заряджаючим з ґрунту) 2-го гаубничого самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї 5 механізованого батальйону.
З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що дійсно 01.12.2015 укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «СЕІС», в особі директора ОСОБА_2 договір №1/12 про надання послуг, термін дії його до 31.12.2015.
З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що дійсно у період 01.12.2015-06.12.2015 громадянин ОСОБА_1 надавав послуги з охорони, за що ОСОБА_3 йому заплатив 365 грн.
Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється його дія за корупційні правопорушення є: військові посадові особи.
Відповідно до п.1 ч. 1 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у п.1 ч.1 ст. 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.
Ст. 172-4 ч.1 КУпАП передбачено, що порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності чи винагороди від роботи за сумісництвом.
Ст.2 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Ст.6 п.12 вищевказаного закону передбачає, що військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Ст.20 п.6 цього закону передбачає, що військові посадові особи, крім військовослужбовців строкової служби, зобов`язані подавати щороку до 01 квітня за місцем служби декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, що встановлені ЗУ «Про засади запобігання корупції».
Ст.17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, передбачає, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України. Ст.34 Статуту передбачено, що у разі спільного виконання обов`язків військовослужбовцями, що не підпорядковані один одному, якщо їх службові відносини не визначені командиром, начальником є старший із них за посадою.
Відповідно до ст.127 Статуту рядовий (матрос) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна.
Таким чином, військовослужбовці, в силу специфіки /військова служба є особливим видом державної служби/ постійно під час проходження військової служби виконують організаційно-розпорядчі функції /вони можуть бути призначені наказом командира старшими при проведенні робіт; при несенні служби в добовому наряді, чергуванні; проведенні навчальних закладів, тощо/, зобов`язані подавати щороку до 01 квітня за місцем служби декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, що встановлені ЗУ «Про засади запобігання корупції», тому є суб`єктами корупційних діянь.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 є суб`єктом корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-4 ч.1 КУпАП, являючись держслужбовцем та військовою посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у порушення вимог ЗУ «Про запобігання корупції» займався іншою оплачуваною діяльністю, а саме: надавав послуги з охорони на умовах сумісництва, за що отримав грошові кошти у розмірі 365 грн., тому суд вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, ступінь його вини, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, майнове положення та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП визнається щире каяття.
Враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що воно має бути визначене у вигляді штрафу згідно мінімальної межі санкції ч.1 ст.172-4 КУпАП.
Таке адміністративне стягнення є достатньою мірою відповідальності з метою виховання порушника і є необхідним для попередження здійснення ним нових правопорушень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 40-1, 172-4 ч.1, 284, 285 КУпАП, ст. 4, 9 Закону України "Про судовий збір" суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень в дохід держави.
Суму винагороди від роботи за сумісництвом, отриману ОСОБА_1 у розмірі 365 (триста шістдесят п`ять) гривень, конфіскувати у дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, постанову суду, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: В.П.Новик