АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/138/16 Справа № 703/364/16-п Головуючий по 1 інстанції Гибало О.І.
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2016 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І.А., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 3/703/79/16 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаси за апеляційною скаргою останнього, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючий в АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн..

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_3 21.01.2016 року близько 17 години 30 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Сміла по вул. Свердлова, 72, в порушення вимог п. 2.3 Б ПДР України, виїжджаючи від місця парковки, не справився з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з стоячим автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4. В результаті зіткнення автомобілі отримали незначні механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, як незаконну, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вважає, що суд першої інстанції не повно з'ясував, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, вважає, що він ДТП не скоював, пошкоджень автомобілі на місці інциденту не зазнали.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_3 в підтримку апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_4, який її заперечив, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Висновок міськрайонного суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та порушенні ним вимог п. 2.3 б ПДР України є вірним , ґрунтується на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх достовірності не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_3, викладену в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема :

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 693938 від 21.01.2016 р ( а.с. 3),

схемою ДТП від 21.01.2016 р., з якою погодився ОСОБА_3, власноручно написавши «згоден» та підписався, в якій зазначено, що обидва автомобілі внаслідок ДТП отримали ушкодження, автомобіль «Мітцубісі» отримав ушкодження задньої правої сторони, а автомобіль «Фольксваген» - правої бокової арки та лівої сторони об паркан (а.с. 4);

поясненнями ОСОБА_3 від 21.01.2016 р.(а.м. 5) в яких він визнав, що при виїзді з стоянки він рухався своїм автомобілем вперед на незначній швидкості, але «автомобіль занесло» та він «задів його бампер» (автомобіля «Мітцубісі»);

поясненнями потерпілого ОСОБА_4 від 21.01.2016 р.(а.м. 6), які він підтвердив під час апеляційного розгляду справи про те, що ОСОБА_3, від»їжджаючи з місця стоянки, своїм автомобілем пошкодив праву частину заднього бамперу його автомобіля «Мітцубісі», який стояв поряд.

Під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_5.( брат апелянта), пояснив, що він зіткнення автомобілів не бачив, після ДТП на задній частині автомобіля потерпілого була подряпина, але він припустив, що можливо вона могли виникнути від дій ОСОБА_3, коли останній крутнув рулем автомобіля під час нанесення йому в автомобілі ударів потерпілим. Вказане твердження є припущенням свідка, спростовується іншими доказами по справі, та ,враховуючи родинні відносини свідка з апелянтом, до уваги не береться.

Доводи апелянта про відсутність після ДТП пошкоджень на автомобілі «Мітцубісі» та «Фольксваген» спростовуються вище переліченими доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи апелянт пояснив, що його автомобіль після виїзду з стоянки отримав незначні пошкодження - лівим боком об паркан.

Апеляційний суд вважає, що пошкодження автомобіля НОМЕР_2 спричинено в результаті порушення ОСОБА_3 п. 2.3 б ПДР України, між порушенням ПДР і пошкодженням автомобіля мається причинний зв'язок.

Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпП, є безпідставним.

Виходячи з наведеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 340 грн., відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення та є адекватним скоєному та особі правопорушника.

Підстави для скасування постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року відносно ОСОБА_3 та закриття провадження в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Соломка