Справа № 359/226/16-п Головуючий у І інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 33/780/89/16 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 17.02.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: Петровської А.О.;

представника правопорушника: ОСОБА_2;

особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2016 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, пенсіонерку, проживаючу за адресою: Україна, АДРЕСА_1;

визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучену валюту в розмірі 6610 євро - повернуто ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2015 року о 18 год. 00 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянка України ОСОБА_3, яка прилетіла до України з Італії , м. Рим, літаком а/к «МАУ», рейсом № 306, своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч.5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиркою «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», в неї було виявлено 16 610 євро, які знаходились в особистій жіночій сумочці пасажирки.

З виявленої суми ОСОБА_3 було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 6 610 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та дозвільних документів пасажирка не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» до інспекторів митниці з приводу декларування готівки не зверталася. Своїми діями громадянка України ОСОБА_3, під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_3, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 №148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2016 року, ОСОБА_3, визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучену валюту в розмірі 6 610 євро - повернуто ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі Київська митниця ДФС просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2016 року відносно громадянки України ОСОБА_3, в повному обсязі, постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень та конфіскації затриманої по справі іноземної валюти у кількості 6 610 євро.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції врахував характер скоєного, особу правопорушника, яка щиро розкаялася, правопорушення вчинила вперше та з необережності, а також те, що вилучена валюта ввозилась на митну територію України для потреби родини та необхідності проведення лікування, а тому конфіскація вилученої валюти, буде сприяти лише погіршенню її і так важкого матеріального становища, дійшов до висновку що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1700 грн., а підстав для застосування додаткового стягнення - конфіскації вилученої валюти немає.

З такими висновками Апеляційний суд погоджується в повному обсязі, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з нормами законодавства України.

По справі встановлено, що вилучені кошти, ОСОБА_3 заробила працюючи на двох роботах в Італії та необхідні їй для утримання родини, що також підтверджується копією трудового договору (а.с. 57), копією договору підряду (а.с. 74), а також виписками з банку (а.с. 58-71, 75-77).

Відповідно до п.10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95, від 1949 року яка ратифікована законом № 2996-IV від 19.10.2005 року, де вказано: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї».

Крім цього, під час розгляду справи встановлено, що на утриманні у ОСОБА_3 перебувають: її донька, яка не працює; її чоловік, пенсійного віку, який потребує лікування з оперативним, хірургічним втручанням, а також на частковому утриманні перебуває невістка, яка також не працює. Дані факти підтверджуються відповідними заявами членів сім'ї правопорушниці (а.с. 28, 43, 49), а також медичними довідками (а.с. 46-48).

Враховуючи матеріальне та сімейне становище ОСОБА_3, стан здоров`я її чоловіка, апеляційний суд вважає, що зароблені кошти необхідні для покращення її матеріального становища та умов проживання, що повністю підтверджується наданими доказами.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушення положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_3, «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги вищевказані обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2016 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя