ПОСТАНОВА

Іменем України

справа № 610/782/16-п

3/610/115/2016

м. Балаклія 04.03.2016 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 04.05.1972р. народження, уродженця, зареєстрованого і жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 Леніна б. 94 кв. 35, рнокпп НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 366575 від 03.02.2016р. убачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «03.02.2016р. о 21.оогод. в м. Балаклія по вул. Куйбишева ОСОБА_1 керував автомобілем GEELY д.з. АХ2094ВТ з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності свідків. Від дачі пояснень та підпису у протоколі відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху».

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за: відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

ОСОБА_1 в суді обвинувачення не визнав. Заперечив керування автомобілем після вживання алкогольних напоїв, внаслідок чого вважав безпідставними вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп'яніння. Надав письмові пояснення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:

1.керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2.передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів;

3.відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У розумінні наведених положень закону, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, може бути притягнута лише особа водій транспортного засобу.

Тому юридично значимою обставиною є: чи керував ОСОБА_1 автомобілем у стані сп'яніння або з ознаками перебування в стані такого сп'яніння, що було б законними підставами для проходження огляду на стан сп'яніння на вимогу працівника міліції.

Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року (із змінами) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

На підтвердження обвинувачення до суду надані:

протокол про адміністративне правопорушення вищенаведеного змісту, вказано про відмову ОСОБА_1 від дачі пояснень щодо змісту протоколу,

письмові пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які зазначені свідками адміністративного правопорушення, з яких убачаються, що поліцейські запросили їх засвідчити відмову ОСОБА_1 у їх присутності від проходження огляду на стан сп'яніння. Інших відомостей не повідомили. Не підтвердили керування ОСОБА_1 автомобілем до пред'явлення поліцейським вимоги про проходження огляду на стан сп'яніння. Свідки не бачили хто керував автомобілем.

Вказані свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 телефонограмою були викликані до суду на 19.02.2016р., однак не з'явилися. Поштові відправлення з судовими повістками на 04.03.2016р. адресатам не були вручені, повернуті за строком зберігання. До судового засідання 04.03.2016р. на телефонні виклики не відповідали. Відповідно до КУпАП суд позбавлений права застосувати до них заходи процесуального примусу з метою забезпечення їх допиту.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що до пред'явлення поліцейським вимоги про проходження огляду на стан сп'яніння він автомобілем не керував, не спростовуються наявними поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які такими зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, в редакції станом на день вчинення інкримінованого правопорушення: «водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин».

Однак, вимогу про проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 пред'явив не працівник міліції, а поліцейський, який згідно до вказаної норми такими повноваженнями не наділений.

Закон України «Про національну поліцію» набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно до наведеного в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення ОСОБА_1 було порушено саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Отже, по суті обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення базується лише на даних протоколу про адміністративне правопорушення, яке більш того не підтвердили і зазначені у ньому свідки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан сп'яніння та відстороненню від керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП в редакції станом на день вчинення інкримінованого правопорушення, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Разом з тим, даних, які б свідчили про попередній огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння або пропозицію такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці матеріали справи не містять, рівно як і направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп'яніння до закладу охорони здоров'я.

Тому обвинувачення ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Окрім цього, згідно до ст. 265-2 КУпАП в редакції станом на день вчинення інкримінованого правопорушення, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ч.ч. 1-4 ст. 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно до п. 4 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Відповідно до ч. 7 ст. ст. 265-2 КУпАП, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про затримання автомобіля відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про затримання або блокування автомобіля, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1В

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином, відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1, з ознаками перебування в стані алкогольного сп'яніння, 3 лютого 2016 року о 21.10 годині керував транспортним засобом - автомобілем GEELY д.з. АХ2094ВТ.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 252, 280, 284-285 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко