ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2123/16-п
провадження № 3/753/1010/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2016 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В.Домарєв, розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Черкаської області, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

якому роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2015 року приблизно о 21 год. 10 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3, по АДРЕСА_1 в Дарницькому районі м. Києва в порушення п. 10.1, 13.3ПДР України, не впевнився в безпеці руху, не витримав безпечного бокового інтервалу, у зв'язку з чим скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів. Після цього, ОСОБА_2 в порушення п. 2.10 а) ПДР України залишив місце ДТП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні винним себе у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що дійсно він постійно володіє та використовує на законних підставах автомобіль «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3. 21.09.2015 р. в зазначений в протоколі час він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 та нікуди не виїзжав. В цей час його автомобіль був припаркований біля будинку вздовж вул Драгоманова. Не оспорював, що після 21.09.2015 р на його автомобілі з'явилось пошкодження на правому передньому крилі, але обставини виникнення зазначеного пошкодження йому невідомі.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3, який знаходиться у зоні АТО, та суду пояснив, що 21.09.2015 р. близько 21 год. 00 хв. з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3, по АДРЕСА_1 відбулась ДТП, в результаті якої автомобіль «Mitsubishi», який належить потерпілому ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження. Наступного дня потерпілий отримав відеозапис з камери відеоспостереження, встановленої на будинку АДРЕСА_1, на якому зафіксовано, як автомобіль «ЗАЗ» здійснює наїзд на автомобіль «Mitsubishi», а потім залишає місце ДТП. Потерпілому повідомили про те, що ОСОБА_2 кожен день паркується у дворі вищезазначеному будинку, проте в день ДТП та впродовж кількох днів після ДТП його автомобіль у дворі був відсутній.

Допитаний за клопотанням представника потерпілого свідок ОСОБА_5 пояснив, що 21.09.2015 р. він знаходився в своїй квартирі, яка розташована на п'ятому поверсі будинку АДРЕСА_1. Близько 21 год. він почув удар та вийшов на балкон, де побачив на дорозі автомобіль «ЗАЗ» зеленого кольору, який спочатку наїхав на припаркований автомобіль «Mitsubishi», а потім залишив місце ДТП, після чого він зателефонував до поліції. Додав, що коли автомобіль «ЗАЗ» залишав місце ДТП, він встиг побачити та запам'ятати номерний знак «НОМЕР_3». Коли він спустився у двір, то автомобіль «ЗАЗ» вже поїхав. Через декілька днів він помітив у дворі будинку автомобіль «ЗАЗ» із номерними знаками НОМЕР_3, який мав механічні пошкодження на правій передній частині автомобіля, якою зазначений автомобіль скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi».

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП- доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А згідно положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення АП2 №358018 від 28.01.2016 року та АП2 №358019 від 28.01.2016 р. /а.с.1,30/, схему місця ДТП / а.с.1-а/, письмові пояснення свідка ОСОБА_6 /а.с.3/, рапорт інспектора ПС /а.с.5/, інформаційну довідку /а.с.7-8/, письмове повідомлення потерпілого ОСОБА_3 про правопорушення /а.с. 10-13/, довідку про пошкодження транспортного засобу /а.с.17/, фототаблицю пошкоджених транспортних засобів /а.с.18-19, 48-49/, рапорт ІПП /а.с.20/, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу /а.с. 21/, оглянувши в судовому засіданні відеозапис з камери відео-спостереження, встановленої на будинку АДРЕСА_1, на якому зафіксований момент зіткнення автомобіля «ЗАЗ» із автомобілем «Mitsubishi» /а.с.49/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п.10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до положень п. 13.3 ПДР України - Під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до положень п. 2.10 а) ПДР України - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У судовому засіданні об 'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 не впевнився в безпеці руху, не витримав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого не уник зіткнення з припаркованим автомобілем «Mitsubishi» який належить потерпілому ОСОБА_3, хоча мав можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1, 13.3 ПДР України. Крім того судом встановлено, що після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 залишив місце ДТП, порушивши вимоги 2.10 а) ПДР України.

Таким чином, у судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2, будучи учасником дорожнього руху, при досліджених судом обставинах порушив вимоги п.10.1, 13.3 ПДР України, що спричинило ДТП та пошкодження транспортних засобів, а також порушив вимоги п. 2.10 а) ПДР України, залишивши місце ДТП, тобто скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124КУпАП.

Обговорюючи позицію ОСОБА_2, суд не приймає до уваги його твердження про непричетність до зазначеної ДТП, оскільки таке твердження повністю спростовується сукупністю наведених належних доказів, серед яких пояснення потерпілого та свідків; письмові докази, зокрема, фототаблиця із зображенням обох пошкоджених транспортних засобів, які відповідають встановленому у судовому засіданні механізму їх заподіяння, та відеозапис, на якому зафіксований момент скоєння ДТП.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_2 не заперечував ту обставину, що, як у день ДТП так і в інший час він постійно володіє та використовує автомобіль «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3.

Також суд враховує, що ОСОБА_2 у судовому засіданні не довів належними доказами той факт, що за кермом належного йому автомобіля під час скоєння ДТП знаходилась інша особа, а також, що зазначене ДТП було скоєне за участю іншого автомобіля.

Разом з тим, суд не приймає до уваги в якості належного доказу на підтвердження позиції ОСОБА_2 пояснення свідка ОСОБА_7, оскільки зазначені особи фактично знаходяться у шлюбних відносинах, а тому зазначений свідок є заінтересованою особою при розгляді цієї справи. Також суд враховує ту обставину, що ОСОБА_2 не посилався на наявність зазначеного свідка під час надання пояснення органам поліції від 28.01.2016 р.

Також суд враховує, що у судовому засіданні не були встановлені поводи, а також мотиви для обмови ОСОБА_2 потерпілим та свідком ОСОБА_8, оскільки зазначені особи до моменту скоєння ДТП взагалі не були знайомі.

А в цілому позицію ОСОБА_2 суд визнає такою, що протирічить сукупності наведених доказів та розцінює її, як намагання уникнути від адміністративної та матеріальної відповідальності за наслідками скоєного ДТП з його вини.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом визначено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП, яке є більш серйозним правопорушенням, у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян / 340 грн./.

Разом з тим, згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Згідно зі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, правопорушення було вчинено 21.09.2015 р. Таким чином, на цей час сплили строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 36, 38, 122-4, 124,247, 251, 252, 268, 270, 272, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв