Номер провадження: 33/785/85/16
Головуючий у першій інстанції Непорада О.М.
Доповідач Дирдін О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Дирдін О.Д., за участю представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та представника Одеської митниці ДФС Ткаченко О.В., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Одеської митниці ДФС Іваненко Г.М. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2016 р.,

ВСТАНОВИВ:

вказаною постановою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

року народження, мешканець АДРЕСА_1,

визнаний не винним та провадження по адміністративній справі було закрито, за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.483 ч.1 МК України.

З протоколу про порушення митних правил № 0899/50000/15 від 30.09.2015 року вбачається, що 01.12.2014 р. між ТОВ «УКРКЕРНЕЛ», в особі директора ОСОБА_3 та фірмою «KATRAL HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина) в особі директора ОСОБА_11 було укладено зовнішньоекономічний контракт №KH-12-UK щодо поставки в Україну товарів.

В рамках зазначеного зовнішньоекономічного контракту до Одеської митниці ДФС від фірми - відправника «KATRAT HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина) на вантажному автомобілі НОМЕР_1 надійшов товар «килими та килимове покриття».

19.12.2014р. в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» особою, уповноваженою на роботу з митними органами ПТІ «Роял Трейд Імпекс» ОСОБА_7, що діяв на підставі договору на здійснення брокерських послуг №Р/УКР17/12-14 від 17.12.2014 р., укладеного між ПП «Роял Трейд Імпекс» в особі директора ОСОБА_8 та ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» в особі директора ОСОБА_3, були надані наступні документи: CARNET TIR № ХН 77435563, CMR від 19.12.2014 №000583, контракт 01 12.2014 №KH-12-UK, інвойс від 19.12.2014 №040140, інвойс від 19.12.2014 року №040140-1, пакувальний лист від 19.12.2014 № 040140-1, висновок експерта №51- 18/01-2015 від 28.01.2015 р. а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 02.02.2015 року №500040001/2015/001329.

Відповідно до наданої митної декларації від 02.02.2015 №500040001/2015/001329 переміщенню через митний кордон України від компанії - відправника «KATRAL HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина)на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» на умовах поставки «СІР Одеса» підлягав товар «килими та килимове покриття».

02.02.2015р. зазначені товари були оформлені в Одеській митниці ДФС у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

Разом з тим, з метою з'ясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів на зазначені товари було направлено запит від 20.03.2015р. № 6605/5/99-99-26-03-03-16 до митних органів Туреччини.

20.07.2015р. до Одеської митниці ДФС листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України від 10.07.2015 року № 25136/7/99-99-26-03-03-17 надійшла відповідь митних органів Туреччини №4.01.03-UA-7519744 від 12.05.2015р. із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

В ході опрацювання інформації, яка надана у листі митних органів Туреччини №4.01.03- UA-7519744 від 12.05.2015р. було встановлено, що фактично товар, оформлений в Одеській митниці ДФС за МД від 02.02.2015р. №500040001/2015/001329 оформлювався в режимі «експорт» до України у митних органах Туреччини на умовах поставки «FCA - Gaziantep» за митною декларацією від 19.12.2014 р. № 14270100ЕХ088036, відправник - «KATRAL HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина), компанія - одержувач TOB «VOLYN AMBER LTD» (м. Луцьк, Україна).

Також, відповідно наданим до Одеської митниці ДФС документам та згідно МД від 02.02.2015р. №500040001/2015/001329 митна вартість товарів складала 762 972,12 грн., разом з тим, згідно отриманої відповіді митних органів Туреччини, встановлено, що фактично вартість товарів згідно МД від 19.12.2014р. №14270100ЕХ088036 складала 52 823,94 Дол. США (853 519,56 грн. згідно Курсу НБУ на момент митного оформлення)

Тобто, різниця між вартістю товарів за МД від 02.02.2015р. № 500040001/2015/001329 (762 972,12 грн.) та фактичною загальною вартістю товарів оформлених з Туреччини до України (853 519,56 грн.), складає 90 547,44 грн., що свідчить та підтверджує суттєве заниження вартості товарів, оформлених в Одеській митниці ДФС.

Так, за результатами опрацювання інформації наданої митними органами Туреччини стосовно законності ввезення на митну території України товарів на адресу української компанії ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Південної митниці Міндоходів товаросупровідних документах та митній декларації, не відповідають даним зазначеним в експортних митних документаціях при вивезенні товарів з Туреччини та є недостовірними стосовно угоди (контракту), вартості товарів, компанії-одержувача товарів та умов поставки товарів.

Відповідно ч. 6 до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8 підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Таким чином, переміщення товарів через митний кордон України на адресу ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» здійснено шляхом надання до митниці в якості підстави для переміщення товарів, документів які містять неправдиві дані стосовно угоди (контракту), вартості товарів, компанії-одержувача товарів та умов поставки товарів.

Одержувачем вказаного товару є ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» в особі директора гр. України ОСОБА_3, який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п.43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Відповідно до отриманого 10.09.2015р. пояснення особи, уповноваженої на роботу з митницею ПП «Роял Трейд Імпекс» ОСОБА_7 встановлено, що замовленням та організацією доставки товарів з Туреччини в Україну займається ТОВ «УКРКЕРНЕЛ».

Відповідно до ст. 459 МК України при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб'єктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.

Таким чином, керівником ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» гр. України ОСОБА_3 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документи, які містять неправдиві відомості щодо угоди (контракту), вартості товарів, компанії-одержувача товарів та умов поставки товарів чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України..

На підставі вказаних обставин співробітниками митниці у відношенні гр. України ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил № 0899/50000/15 від 30.09.2015 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Суд, приймаючи вказане рішення мотивував його тим, що митницею не надано до суду достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_3, а висновки митного органу не підтверджуються достовірними даними, а тому закрив провадження по справі, через відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі заступник начальника Одеської митниці ДФС Іваненко Г.М. просить скасувати постанову суду, та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, з тих підстав, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст. 280 КУпАП, оскільки не в повному обсязі досліджені матеріали справи з порушенням чинного законодавства без відповідного аналізу обставин та матеріалів справи.

Вислухавши виступ представника Одеської митниці ДФС Ткаченка О.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та заявив усне клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи його тим, що Одеська митниця ДФС пропустила його з поважних причин, виступ ОСОБА_2 представника ОСОБА_3, який заперечував в задоволені клопотання про поновлення строку на оскарження та просив в задоволенні поданої апеляційної скарги відмовити та вказав, що в діях ОСОБА_3, відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення та на день розгляду скарги закінчився строк, передбачений ст. 467 МК України для накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Твердження представника Одеської митниці ДФС про те, що судом порушено вимоги ст. 285 КУпАП, а саме повний текст постанови Одеська митниця ДФС отримала після закінчення строку на оскарження не спростовні, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відмітки про те, що судом було вручено представнику Одеської митниці ДФС або направлено копію постанови на адресу митного органу у передбачений законом строк, а тому прохання представника Одеської митниці ДФС про поновлення строку на оскарження підлягає задоволенню.

Крім того, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З матеріалів справи, вбачається, що суд першої інстанції не знайшов достатніх підстав для визнання гр. ОСОБА_3 винним у порушені митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, посилаючись на відсутність суб'єктивної сторони правопорушення, що передбачене статтею 483 МК України, тобто в діях ОСОБА_3, на думку суду першої інстанції, не наявна вина у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу, а саме не надано підтвердження того, що гр. ОСОБА_3 було надано документи, що містять неправдиві відомості, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, про недоведеність його участі в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Так, судом першої інстанції вказано, що обов'язковою умовою складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є вчинення дій направлених на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Проте, суд дійшов до висновку, що в даному випадку відсутній факт приховування товарів від митного контролю, оскільки товар був пред'явлений до митного контролю та оформлений посадовими особами митного органу, при цьому не взяв до уваги вимоги статі 257 Митного кодексу України згідно якої декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених Митним кодексом, декларація митної вартості.

Згідно діючого законодавства, в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:

1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію:

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;

3)транспортні (перевізні) документи;

4)комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;

5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів тарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв'язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів за наявності таких обмежень;

7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;

8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;

9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;

10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;

11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно Пленуму № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Документами, що містять не правдиві дані, є, зокрема, такі в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 459 МК України при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб'єктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.

За таких обставин приходжу до висновку, що доводи суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_3 суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України є не обґрунтованими та є такими, що суперечать діючому законодавству. Таким чином, провадження у справах про порушення митних правил, за які передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про порушення митних правил, накладення адміністративних стягнень, оскарження постанов суду (судді) у справі про порушення митних правил здійснюються у порядку, передбаченому МК України та КпАП України.

Також суд першої інстанції вважає, що відповідальність за скоєне правопорушення має нести безпосередньо особа, що заповнювала та подавала митну декларацію до митного органу, а саме гр. ОСОБА_7, який подавав митну декларацію № 500040001/2015/001329.

З вказаними доводами суду не можна погодитися з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, опитаний декларант ПП «Роял Трейд Імпекс» вказав, що декларації подавались ним до митного органу на підставі наданих йому від представників ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» документів. Тобто, до укладення зовнішньоекономічного договору, а також до складання товаросупровідних документів ніякого відношення він не мав. Як видно з пояснення гр. ОСОБА_7 він заповнював та подавав лише митні декларації, які заповнював відповідно до наданих йому документів.

Крім того, суд першої інстанції при розгляді справи не звернув увагу на ту обставину, яка підтверджується матеріалами справи, що саме гр. ОСОБА_3 з боку ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» підписувався зовнішньоекономічний договір з ОККIRAN TEKSTIL GIDA SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) № UK-07 щодо поставки в Україну товарів.

Зокрема, з доводами суду першої інстанції викладеними в постанові, про те що МК України не містить положень, які б дозволяли митним органам встановлювати митну вартість товару за наданими копіями митного органу країни походження товару не можна погодитися, оскільки вони спростовні вимогами діючого законодавства, а саме.

Статтею 320 МК України встановлено, що форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються на підставі результатів системи управління ризиками: Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України, укладених відповідно до закону, після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому МК України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 336 МК України встановлено, що однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Відповідно до норм Митного кодексу України та Податкового кодексу України, базою оподаткування товарів при ввезенні їх на митну територію України є митна вартість цього товару.

Ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті на ці товари.

З матеріалів справи вбачається, що в складеному протоколі про порушення митних правил №0899/50000/15 від 30.09.2015р. чітко вказано спосіб приховування - а саме, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості стосовно угоди (контракту), вартості товарів, компанії-одержувача товарів та умов поставки товарів.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом XIX МК України.

Порушення митних правил згідно зі ст. 458 МК є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З наведених підстав постанова суду підлягає скасуванню.

Разом з цим, вина ОСОБА_3 в скоєнні порушення митних правил, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про ПМП №0899/50000/15 від 30.09.2015р., службовою запискою головного державного інспектора другого аналітично-пошукового відділу моніторингу ризикових операцій Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС ОСОБА_9, відповіддю митних органів Туреччини №4.01.03-UA-7519744 від 12.05.2015р. та іншими матеріалами справи.

Беручи до уваги викладене, приходжу до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, та винести нову в якій визнати те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 483 ч.1 МК України та накласти на нього стягнення в мажах санкції вказаної статті.

З доводами ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 в частині того, що на день розгляду справи закінчився строк, передбачений ст. 467 МК України для накладання адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил, не можна погодитися, оскільки вони спростовні матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, з огляду на наступне.

Згідно ст. 467 ч.2 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через 6 (шість) місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст. 469, 477-485 цього кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Ст. 488 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складання протоколу про порушення митних правил.

Ст. 467 ч.2 МК України встановлено, що порушення митних правил, передбачене ст. 483 МК України, є триваючим порушенням, за яке адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, ніж через 6 (шість) місяців з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що дане правопорушення було виявлено 30.09.2015р. (в момент складання протоколу про порушення митних правил) в зв'язку з чим строк накладання стягнення повинен обчислюватися з 30.09.2015р. що судом і повинно бути враховано.

Керуючись: ст.ст. 245, 280, 294 КУпАП, ст.ст. 467 ч.2, 483 ч.1 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на оскарження представнику Одеської митниці ДФС Ткаченку О.В.

Апеляційну скаргу заступника начальника Одеської митниці ДФС Іваненко Г.М. - задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2016 р., у відношенні ОСОБА_3 - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 483 ч.1 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 853 519,56 грн. (вісімсот п'ятдесят три тисячі п'ятсот дев'ятнадцять гривень п'ятдесят шість копійок) - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товару, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0899/50000/15 від 30.09.2015р.

Постанова апеляційного суду є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного

суду Одеської області (підпис) Дирдін О.Д.

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду Дирдін О.Д.