ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/745/16-п

Пров. №3/668/165/16

19 лютого 2016 року суддя Суворовського районного суду м. Херсона Корольчук Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, -

в с т а н о в и л а:

04.01.2016 року інспектором ДПС складений протокол про адміністративне правопорушення АП1 №889724, з якого вбачається, що ОСОБА_1 04.01.2016 р. о 19-20 год. на 67 км а/д Херсон-Генічеськ, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302-14, д/н 139 07 ХА, при наближенні до перехрестя рівнозначних доріг не дав дорогу транспортному засобу Деу д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, що наближався до перехрестя праворуч, здійснивши із ним зіткнення, в результаті якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив, проте свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що відповідальність за дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 04.01.2016 р., повинна бути покладена на керівництво ПП «Левін», на якому він неофіційно працевлаштований водієм, яке у зимовий період повинно було укомплектувати службовий автомобіль спеціальною гумою, проте цього не зробило та під загрозою невиплати йому заробітної плати змусило його того дня у ожеледицю поїхати у відрядження, під час якого і сталося зіткнення з іншим автомобілем.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 виклав і у письмовій формі, які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 16.12. ПДР України водій нерейкового транспортного засобу на перехресті рівнозначних доріг зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Обставини за яких сталася дорожньо-транспортна пригода ОСОБА_1 по суті не оспорюються та підтверджуються наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення АП1 №889724 від 04.01.2016 р., з якого вбачається, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.12 ПДР України наступили наслідки у виді пошкодження транспортних засобів;

- схемою з місця дорожньо-транспортної пригоди, актом огляду та перевірки технічного стану транспортних засобів та актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги, що містять інформацію щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі, щодо наявності в момент зіткнення ожеледиці, а також інформацію про характер отриманих автомобілями пошкоджень;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2, наданим ним під час складення протоколу про адміністративного правопорушення, згідно яких, він 04.01.2016 р. рухався на автомобілі Деу по а/д Херсон-Генічеськ в бік м. Таврійськ з м. Нова Каховка. Проїжджаючи залізничний переїзд, збирався повернути ліворуч, проте в цей момент помітив автомобіль ГАЗ, який рухався прямо на нього та з яким йому уникнути зіткнення не вдалося.

В свою чергу, оцінюючи пояснення ОСОБА_1 щодо покладення відповідальності за дорожньо-транспортну пригоду на власника транспортного засобу, а саме: ПП «Левін» виходжу з наступного.

Дійсно, за змістом статей 10 та 33 Закону України «Про дорожній рух» утримання у справному технічному стані транспортних засобів та забезпечення належного технічного стану транспортних засобів належить до компетенції їх власників.

Однак, згідно ч. 2 ст. 33 того самого Закону такий обовязок може покладатися і на особу, яка експлуатує транспортний засіб.

Так, відповідно до положень п. п. 2.3 (а) та 2.3 (б) ПДР України обовязок перед виїздом перевіряти і забезпечувати технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, а також бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі покладається на водія транспортного засобу.

Таким чином, наведені вище пояснення ОСОБА_1 не можуть бути взяті до уваги як підстава для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки фактично погодившись на керування автомобілем у тому стані, в якому він був за його показаннями (в частині стану шин) на час його відїзду у відрядження, він тим самим взяв на себе відповідальність за безпечне керування тим автомобілем.

При прийнятті такого рішення враховую також те, що ОСОБА_1 не ставиться у провину незабезпечення належного технічного стану керованого ним транспортного засобу, а інкримінується порушення ПДР під час управління ним, субєктивна сторона якого характеризується наявністю вини, в тому числі у формі необережності.

Таким чином, дослідивши вищезазначені докази, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності приходжу до наступних висновків.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Крім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 40-1, 124, 251, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

(р/р 0001, ККД 21081300, МФО 852010, Код за ЕДРПУ 37959517, Отримувач: УДК у м. Херсоні, Банк: ГУДКУ по ХО).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 (шістдесят) коп.

(р/р 0005, ККД 22030101, МФО 852010, Код за ЕДРПУ 37959779, Отримувач: УДКСУ у м.Херсоні, Банк: ГУДКСУ у Херсонській області ).

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з моменту вступу в законну силу.

Суддя Корольчук Н.В.