Номер провадження: 33/785/77/16
Номер справи місцевого суду: 501/5308/15-п
Головуючий у першій інстанції Вергопуло
Доповідач Тарівєрдієв Т. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Тарівєрдієв Т.А., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 12.01.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

- притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 07.12.2015 року, приблизно о 10.50 годині, він керував автомобілем НОМЕР_1, біля будинку №16 по вул. Лазо в м. Білгород-Дністровський Одеської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нерозбірлива мова). ОСОБА_1 був обстежений у Білгород-Дністровській міськрайонній лікарні та згідно висновку за результатами медичного обстеження перебував у стані алкогольного сп'яніння.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити в частині накладеного на нього адміністративного стягнення і призначити йому штраф в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1, не оскаржуючи доведеності своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вважає, що суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення не врахував, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є переміщеною особою з району проведення антитерористичної операції, є волонтером громадської організації "Гідність", а особистий автомобіль використовує для перевезення речей та продуктів для переселенців, а також для роботи таксистом. Позбавлення права керування транспортними засобами ставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище та позбавляє можливості допомагати людям.

Окрім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, мотивуючи свою вимогу тим, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судове засідання відбулось без його участі, копія постанови йому направлена не була і була отримана ним лише 26.01.2016 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що на адресу ОСОБА_1 направлялась повістка про виклик в судове засідання Іллічівського міського суду Одеської області, призначене на 12.01.2016 року, однак жодних доказів про його отримання ОСОБА_1 в матеріалах справи немає. З оскаржуваної постанови вбачається, що розгляді справи відбувся за відсутності ОСОБА_1, а копія постанови, в порушення вимог ст. 285 КУпАП, останньому не направлялась.

За таких обставин вважаю причину пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 12.01.2016 року поважною, у зв'язку з чим даний строк підлягає поновленню.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється і повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, поряд з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачає альтернативний захід адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 12.01.2016 року вбачається, що суд першої інстанції, застосовуючи до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, вищевказані обставини не врахував і належним чином не мотивував своє рішення щодо накладення найбільш суворого виду адміністративного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 одружений, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, адміністративне правопорушення вчинив вперше.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №548303 від 07.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, та погодився на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є тимчасово переміщеною особою з району проведення антитерористичної операції, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою № від 12.10.2015 року, виданою Управлінням соціальної політики Іллічівської міської ради Одеської області.

Окрім того, ОСОБА_1 є волонтером ГО "Гідність", характеризується позитивно, використовує особистий автомобіль для перевезення речей та продуктів для переселенців, що підтверджується наявною в матеріалах справи характеристикою на ОСОБА_1, виданою головою даного громадського об'єднання.

З наявної в матеріалах справи довідки, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 «Таксі 1569 м. Іллічівськ» вбачається, що ОСОБА_1 працює в даній службі таксі, використовуючи свій автомобіль НОМЕР_1.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що робота в службі таксі є його єдиним джерелом доходу і позбавлення його права керування транспортними засобами ставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище, а також позбавляє можливості займатись волонтерською діяльністю та допомагати учасникам АТО.

Зазначені обставини суд першої інстанції залишив поза увагою і в постанові вказав, що обставин, які пом'якшують відповідальність ОСОБА_1, судом не встановлено.

Відповідно до ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду першої інстанції.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 12.01.2016 року - змінити в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 12.01.2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 12.01.2016 року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині накладення на нього адміністративного стягнення і застосувати до нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Т.А. Тарівєрдієв