Справа №489/97/16-п 17.02.2016
Провадження №33/784/17/16
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову суду Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2016 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає АДРЕСА_1,

якою, його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення

-за ст. 130 ч.1 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

-за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

На підставі ст. 36 КУпАП накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

встановив:

Згідно постанови суду, 30.12.2015р. близько 17.00 години, в порушення п.п..2.9 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1, по вул. 10 Лінія в м. Миколаєві, в стані алкогольного спяніння, порушивши вимоги п.п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної швидкості руху, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з транспортним засобом «RENAULT KANGOO» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.9 «а» , п.п. 2.3 «б» ПДР України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 ч.1, 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, та змінити стягнення, в межах передбачених ст. 124 та ст. 130 ч.1 КУпАП на більш мякий вид стягнення у вигляді штрафу.

Не оспорюючи висновків суду, щодо доведеності своєї вини ОСОБА_1 вважає постанову суду, в частині призначеного стягнення, необґрунтованою та такою що порушує вимоги ст. 33 КУпАП.

Посилається на те, що працює водієм-екпедитором, а тому спроможний сплатити штраф.

Вказує, що позбавлення його права керування транспортними засобами призведе до втрати роботи, що є єдиним джерелом доходу його та його сімї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.п. 2.9 «а» , п.п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст.124 КУпАП, ґрунтується на доказах, досліджених і належним чином оцінених судом.

Апелянтом постанова у цій частині не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП, забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість, реакцію.

Як вбачається з матеріалів справи 30.12.2015р. близько 17.00 години, ОСОБА_1 в порушення п.п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом марки "DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1, по вул. 10 Лінія в м. Миколаєві, в стані алкогольного спяніння, порушивши вимоги п.п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної швидкості руху, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з транспортним засобом «RENAULT KANGOO» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у скоєних правопорушеннях визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 30 грудня 2015 року він сів за кермо автомобіля в нетверезому стані з метою перепаркувати автомобіль у дворі будинку де він проживає, оскільки той мішав проїзду комунального транспорту. Він щиро кається в скоєному.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, при обрані правопорушнику стягнення, суд не врахував, що ОСОБА_1 визнав вину, підтвердивши при складанні протоколу обставини вчинення адміністративного правопорушення.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, які досліджені апеляційним судом, ОСОБА_1 з листопада 2014 року працює водієм-експедитором в ТОВ «Металобудівник», що становить джерело доходу його сімї, позитивно характеризується, та спроможний сплатити штраф.

Зазначене свідчить про наявність підстав для помякшення правопорушнику призначеного судом першої інстанції стягнення, яке є надмірно суворим з урахуванням особи ОСОБА_1 та обставин справи.

Зважаючи на викладене, а також, що санкція ст. 130 ч.1 та ст. 124 КУпАП передбачає можливість накладення адміністративного стягнення не лише у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а й штрафу, доводи апелянта слід визнати прийнятними, а апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись п.4 ч.8 ст.294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення змінити, помякшивши адміністративне стягнення до штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_4