ун. № 758/700/16-п пр. № 3/759/1645/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Дячук С.І., у присутності особи, яка притягається до відповідальності, розглянувши справу про адмінправопорушення, матеріали якої надійшли з Управління ГУНП у м. Києві, стосовно

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Кіровоградській області, українець, гр. України, одружений, освіта середня, працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

звинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 28 грудня 2015 року близько 17 год. 45 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ІДЕАЛ» д.н.з. НОМЕР_1 і, рухаючись в м. Києві по пр-т А.Палладіна, 52 (на регульованому перехресті вул. Стеценка з пр-ктом Палладіна), в порушення вимог п. 8.7.3 «Е» Правил дорожнього руху, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, що призвело до зіткнення на вказаному перехресті з автомобілем «ПЕЖО» д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2), який їхав на дозволене зелене світло світлофора, та пошкодження всіх вказаних автомобілів.

Під час судового розгляду суд, керуючись правилами ст. ст. 268, 271 КУпАП, відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допуск до участі в даній справі представника ОСОБА_3, який за відсутності даних, які підтверджують його фах у галузі права, належно підтверджених повноважень його як захисника в справі про адміністративне правопорушення, лише на підставі довіреності, укладеної в порядку ЦК України, надавав останньому представницькі послуги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав і пояснив, що дійсно 28 грудня 2015 року за наведених вище обставин керуючи автомобілем «ІДЕАЛ» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві по пр-т А.Палладіна, 52, перетинав регульоване перехрестя вул. Стеценка з пр-ктом Палладіна. При цьому він чітко бачив, що перетинає перехрестя на дозволене зелене світло світлофора, а тому свій рух не зупиняв і виїхав на перехрестя, однак саме водій автомобіля «ПЕЖО» д.н.з. НОМЕР_2 в порушення Правил дорожнього руху, виїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого і сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. Як уточнив ОСОБА_1 на Схемі ДТП правильно зображено взаємне розташування після зіткнення автомобілів - учасників ДТП, при цьому його, ОСОБА_1 автомобіль зазнав пошкодження всієї правої сторони, а автомобіль потерпілої - передньої частини.

Не зважаючи на захисну версію ОСОБА_1, його вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин крім власне його показань з фактичного боку, як учасника ДТП, даних, які містить протокол про адміністративне правопорушення, підтверджується також і сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Так, як вбачається з власноруч складених письмових пояснень ОСОБА_1 на місці ДТП від 28 грудня 2015 року, будучи ознайомленим із змістом протоколу про адміністративне правопорушення, останній по суті висунутого звинувачення показав, що «не помітив червоного сигналу світлофора так, як його закривала фура», а тому і сталося ДТП.

Вказані викривні пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з його записом у протоколі про адмінпорушення щодо причин викладеного у ньому ДТП - «Не бачив».

Потерпіла ОСОБА_2 у своїх поясненнях також повідомила, що рухаючи на автомобілі «ПЕЖО» д.н.з. НОМЕР_2 по перехрестю з боку вул. Стеценко, почала рух на включений зелений сигнал світлофора, в цей час з лівого боку різко виїхав на перехрестя автомобіль «ІДЕАЛ», внаслідок чого і сталося зіткнення, очевидцями було багато водіїв, які були присутні під час оформлення ДТП.

Вказані показання потерпілої повністю узгоджуються з даними, які містить протокол про адмінпорушення щодо присутності свідків під час його складання - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили правильність відображення у протоколі всіх обставин ДТП своїми підписами.

Крім того, свідок ОСОБА_6 - очевидець ДТП показав, що він з вул. Стеценка зупинився перед перехрестям на своєму автомобілі на червоний сигнал світлофора, перед ним зупинився автомобіль «ПЕЖО» д.н.з. НОМЕР_2, який розпочав рух тільки на зелений сигнал світлофора і всі інші рушили за ним, але з лівої сторони не збавляючи швидкість (60-80 км/год) на перехрестя виїхав автомобіль «ІДЕАЛ» д.н.з. НОМЕР_1 та вдарив автомобіль «Пежо» у передню частину.

Суд бере до уваги, що вказані показання свідка ОСОБА_6, потерпілої ОСОБА_2, крім того що повністю узгоджуються з документально засвідченими даними у протоколі про адмінпорушення та Схемі ДТП, яка складалася за участю обох його учасників, узгоджується також і з письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, який намагався встигнути перетнути ще вільне перехрестя, не збавляючи швидкість руху.

За таких обставин суд визнає достовірними і допустимими доказами показання вказаних свідка та потерпілої, а також і показання ОСОБА_1 в частині, що їм не суперечать, а саме первинні письмові його пояснення, які є щирими, а відтак саме їх кладе в основу свого рішення.

При цьому суд критично оцінює показання ОСОБА_1, які він дав у судовому засіданні, оскільки вони спростовані вказаними вище доказами, які суд визнав достовірними.

Крім того, суд бере до уваги, що зафіксоване на Схемі ДТП взаємне розташування автомобілів учасників ДТП відразу після нього, локалізація пошкоджень на них, які утворилися внаслідок ДТП, а також відсутність інших пошкоджених автомобілів, зважаючи на траєкторію руху автомобіля ОСОБА_1 після зіткнення, з усією очевидність вказують на те, що, по-перше, в момент зіткнення швидкість автомобіля «ІДЕАЛ» д.н.з. НОМЕР_1 дійсно була значно більшою, ніж швидкість автомобіля «ПЕЖО» д.н.з. НОМЕР_2; по-друге - автомобіль «ІДЕАЛ» д.н.з. НОМЕР_1 продовжував рух в той час, як інші автомобілі, що рухалися з ним в попутному напрямку, такий рух припинили, натомість, автомобіль потерпілої лише розпочав рух, будучи в авангарді автомобілів, що рухалися у попутному напрямку, що повністю узгоджується з версією саме потерпілої про обставини ДТП та характер дозвільного світла світлофора саме для неї.

Очевидні протиріччя у показаннях ОСОБА_1 свідчить про його нещирість під час намагання пояснити події ДТП - спочатку ОСОБА_1 категорично стверджував, намагаючись сформулювати захисну позицію, що не бачив світла світлофора з об'єктивних причин - габаритна перешкода по переду, а потім наполягав, що бачив таке світло - воно було зеленим, відтак перешкоди вже не було.

За таких обставин, суд критично оцінює заяви ОСОБА_1 про те, що він свої пояснення писав під диктовку працівників поліції, які на нього тиснули. До того ж ОСОБА_1 визнав, що про це він вперше повідомив в даному судовому засіданні, і пояснити чому тривалий час не оскаржував такі дії поліції, принаймні не зазначив про це у складених за його участю документах, не зміг. Не заявляла про тиск на ОСОБА_1 з боку поліції і свідок ОСОБА_7, яка дала письмові показання у справі на користь ОСОБА_1 аналогічні за змістом його письмовим первинним поясненням - «як переключався світлофор не бачили».

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що перебуває із ОСОБА_1 у цивільному шлюбі і також змінила свої показання, наполягаючи на тому, що весь час руху до перехрестя чітко бачила зелений сигнал світлофора, на який і рухався їх автомобіль «ІДЕАЛ», підтримуючи у такій аналогічний спосіб показання близької для себе людини.

З викладених вище мотивів суд показаннясвідка ОСОБА_7 також оцінює критично як надумані і подані зацікавленою особою, а тому відхиляє і не бере до уваги.

Згідно з вимогами п. 8.7.3 «Е» Правил дорожнього руху, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке мало підвищену небезпеку, адже ДТП локально відбулося на регульованому пішохідному переході, який перетнув автомобіль ОСОБА_1 коли на ньому вже могли бути люди, маючи неконтрольований внаслідок зіткнення рух, дані про його особу, який до адмінвідповідальності притягається вперше, а також поведінку останнього після вчиненого, а саме намагання ухилитися від відповідальності, в тому числі й шляхом явного спотворення доказів та введення суду в оману. Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги матеріальний стан ОСОБА_1,суд вважає принципово у даному конкретному випадку необхідним і достатнім призначити йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк, оскільки саме таке стягнення сприятиме його перевихованню і виправленню та недопущенню вчинення правопорушень у подальшому з його боку та з боку інших осіб.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за якою накласти на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру мінімальної зарплати, тобто в сумі 275 грн 60 коп.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.І. ДЯЧУК