Справа №591/675/16-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шершак
Номер провадження 33/788/46/16 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника Рєпіна Ю.А., потерпілого ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рєпіна Ю.А. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2016 року, за якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., уродженця м. Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, не працевлаштованого, постановою суду від 28 жовтня 2015 року звільненого від відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, в зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту на строк 3 доби

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2016 року за ст. 173-2 КУпАП на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді арешту на строк 3 доби за те, що він, 01 лютого 2016 року о 20 год. 19 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, яка належить йому, колишній дружині та сину - ОСОБА_4, вчинив з останнім сварку , при цьому хапав сина за одяг, висловлювався брутальною лайкою, створював неможливі умові для проживання.

В поданій апеляційній скарзі адвоката Рєпіна Ю.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, вважає постанову суду незаконною, просить її скасувати, а провадження закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- суд прийняв до уваги лише покази сина - ОСОБА_4, який дав неправдиві пояснення, мета яких була скомпрометувати батька та таким чином створити умови неможливості мешкання за однією адресою, щоб останній покинув приміщення та нотаріально подарував йому 1/3 квартири, тобто частку, встановлену в такому розмірі кожному, рішенням суду після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_5;

- суд взяв до уваги покази дільничного національної поліції ОСОБА_6, який не відбирав пояснення у сусідів, або інших свідків, не зібрав характеризуючи дані на ОСОБА_2 а повірив словам ОСОБА_4, те, що його батько ОСОБА_2, начебто хапав його за одежу, називав його брутальними словами «Подонок» та «Педофіл», в той час як сам ОСОБА_2 пояснював, що в смисл цих слів він покладав моральний стан свого сина, який своїми незаконними діями заволодів його продуктами харчування, проводив на свій планшет таємно відео зйомку через щелину не до кінця замкнутих у ванну кімнату дверей, коли співмешканка ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та їх сумісна малолітня дитина у віці 6 років ОСОБА_8, приймали ванну;

- дані, зазначені у протоколі, не підтверджено належними доказами, а у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, (вчинення насильства в сім'ї) оскільки судом також не встановлено (не доведено) те, що ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_4, тобто є членом його сім'ї

Заслухавши пояснення адвоката Рєпіна Ю.А., ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_4, заслухавши свідка ОСОБА_7 та перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення даної норми закону суддя районного суду не в повній мірі з'ясував обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги адвоката Рєпіна Ю.А. про те, що суддею прийняті до уваги не всі докази по справі, а з даних протоколу про адміністративне правопорушення не можна зробити висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї.

Проте, на думку суду, висновок судді районного суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Диспозиція ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Таким чином, об'єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов'язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Про те, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії СУ №016455 від 08 лютого 2016 року, складеного відносно ОСОБА_2 (а.с.1) та постанови судді районного суду, про факт заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров'ю ОСОБА_4 чи можливості такого заподіяння, взагалі не зазначено, що свідчить про відсутність однієї з складових об'єктивної сторони адміністративного правопорушення. У вказаному протоколі лише зазначено, що тілесних ушкоджень не спричинено.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї», насильство у сім'ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї, як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

У вищезазначеному законі також зазначено, що психологічне насильство в сім'ї - це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї, шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Враховуючи положення ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї», з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с.9), пояснень ОСОБА_7 (а.с.37), акту обстеження умов проживання (а.с.60), та пояснень сторін і свідка даних в суді апеляційної інстанції, суд не вбачає ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров'ю.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він має сім'ю: співмешканку ОСОБА_7 та малолітню доньку, однак ОСОБА_4, який є його повнолітнім сином і з яким вони не ведуть спільного господарства краде продукти харчування у їх сім'ї, вимагає залишити квартиру, постійно веде відео-зйомку, навіть намагався вести зйомку малолітньої дитини у ванній кімнаті, ОСОБА_4 заборгував перед банком, про те дав не свій, а його (ОСОБА_2.) телефон і його тепер дістають дзвінками з банку, довів його до передінфарктного стану, жінка та дитина його бояться, вижив їх з квартири, вони не можуть забрати свої речі, бо він постійно викликає міліцію, на фоні його дій погіршився стан здоров'я його цивільної дружини, яке є онкохворою.

При цьому, ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно обурюючись тим, що ОСОБА_4 знімав оголену дитину у ванній запитував, чи він часом не «педофіл» і у зв'язку з тим, що крав його продукти харчування міг його обізвати неприємними про те літературними словами.

Свідок ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції дала показання про те, що ОСОБА_4 був проти, щоб вона проживала у даній квартирі, влаштовував сварки, не давав готувати їжу собі та дитині, постійно викликав міліцію, викликав соціальну службу, коли дитина була роздягненою у ванній кімнаті він знімав її на планшет, дитина стала боятися, він вижив їх з квартири. Сварка почалася з того, що зникли продукти харчування та речі.

ОСОБА_4 пояснив, що ніяких крадіжок він не вчиняв, дитину на планшет не знімав, а його батько ОСОБА_2 постійно провокує скандали, його дії носять системний характер. В той день він побачив, що у квартирі горить світло, зайшовши у квартиру він спеціально включив відеозапис, батько відразу почав його звинувачувати у крадіжці м'яса, консервів, здається був у стані сп'яніння. На відео він знімав, щоб у нього були докази. Своєю відео-зйомкою він не порушує прав інших осіб та вимоги Конституції. А відповідно до положень ст. 3 СК України він є членом сім'ї ОСОБА_2, бо є його дитиною. Тому просить, щоб останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Зі змісту пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_4 та показань свідка ОСОБА_7, фактично вбачається наявність конфлікту пов'язаного з користуванням житловою площею.

Тому, з урахуванням зазначеного є підстави для висновку про те, що такі дії ОСОБА_2 не були вчинені з метою здійснити психологічний тиск на потерпілого ОСОБА_4, а навпаки в певних випадках, були обумовлені поведінкою останнього, що підтверджується показаннями свідка. Поведінка ОСОБА_2 є зворотньою реакцією на поведінку ОСОБА_4 і не свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На думку суду, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 дій, зазначених у диспозиції ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Крім того, доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_2 не проживає разом з ОСОБА_4, тобто не є членом його сім'ї, на думку суду також заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2. ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Статтею 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» також чітко визначено поняття члени сім'ї - це особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 будучи повнолітньою особою у розумінні ст. 6 СК України не має правового статусу дитини, а також, як вбачається пояснень сторін вони спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов'язків, є обґрунтовані підстави для висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не є членами сім'ї.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї), а тому апеляційна скарга адвоката Рєпіна Ю.А. підлягає задоволенню, постанова судді районного суду скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п.1 ст. 247 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Рєпіна Ю.А. задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2016 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

.