Справа № 365/935/15-п Головуючий у І інстанції Денисенко Н.О.
Провадження № 33/780/104/16 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 147 29.02.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 лютого 2016 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою захисника на постанову Згурівського районного суду Київської області від 19 січня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, працюючого ФОП «ІНФОРМАЦІЯ_2», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді від 19 січня 2016 року, 25 жовтня 2015 року приблизно о 4 годині 30 хвилин на автошляху Київ-Суми-Юнаківка 90 км + 940 м ОСОБА_1 керував автомобілем «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_2, із явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме, різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Крім того, перед початком руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «МАN 18-240 НС», номерний знак НОМЕР_3, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України. Після чого, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1 просить скасувати постанову Згурівського районного суду Київської області від 19 січня 2016 року та закрити провадження в справі відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень в його діях. Вимоги обгрунтовує тим, що судове рішення винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права без належного з'ясування судом усіх фактичних обставин справи та дослідження доказів. При цьому, на думку апелянта, суд безпідставно відмовив у задоволенні ряду клопотань особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Зокрема, звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Так, захисник зазначає, що інспектор Киліпута В.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення АП2 №142034, не зупиняв транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1, і особисто побачив його лише о 09 годині 00 хвилин при складанні протоколу, і припустив, що ОСОБА_1 міг в цей час перебувати в стані алкогольного сп'яніння та бути причетним до вчинення ДТП, проте дане припущення нічим не підтверджується. Також суд першої інстанції належним чином не перевірив існування свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та правдивість їх показань. Окрім того, апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння складені з порушенням вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та ступінь реакції» та положень ст. 266 КУпАП. Звертає увагу суду на те, що на момент складання протоколу та пропозиції пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 не був водієм в розумінні п. 1.10 ПДР; посилання суду першої інстанції на п. п. «є» п. 2.10 ПДР України про недопустимість вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП, не узгоджується із фабулою протоколу, яка містить посилання на порушення п. 2.5. ПДР України. Адвокат звертає увагу на те, що інші докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у матеріалах справи відсутні. Захисник вказує, що будь-яких належних і допустимих доказів про вчинення ДТП саме ОСОБА_1 на вантажному автомобілі КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_2 матеріали справи №365/935/15-п, окрім складеного протоколу АП2 № 142033, не містять. Захисник звертає увагу суду на те, що схема ДТП взагалі не підписана ОСОБА_1, а в разі його відмови зазначене не зафіксоване свідками, тому вона є неналежним та недопустимим доказом по справі. В своїй постанові суд першої інстанції необґрунтовано та не маючи для цього достатньо законних підстав без встановлення винності особи, що притягується до відповідальності, дійшовши висновків про наявність вини особи в порушенні ПДР на основі недопустимих та неналежних доказів по справі, оскільки, на думку апелянта, підійшов формально, не надавши при цьому відповідної оцінки всім наявним у матеріалах справи обставинам та доказам.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судове засідання апеляційного суду учасники процесу повторно не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи.

В суді першої інстанції захисник ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, оскільки за кермом «КАМАЗу» не перебував, 0 4 годині 30 хвилин відпочивав у смт. Згурівка разом з ОСОБА_5 у кафе. О 9 годині ніяк не міг бути водієм та керувати автомобілем і встановити в момент ДТП стан його алкогольного сп'яніння не є можливим. Дійсно ОСОБА_1 має автомобіль «КАМАЗ» зеленого кольору, однак він вибув з користування останнього шляхом здачі на металобрухт, хоча з реєстрації не був знятий.

Водій ОСОБА_6 суду пояснював, що 25.10.2015 року близько 04 години 30 хвилин він керував автомобілем «МАН» у селі Новий Биків. Перед ним на дорогу різко виїхав автомобіль «КАМАЗ», який виїжджав на зустрічну смугу руху, петляв по дорозі. Після заправки «КАМАЗ» різко звернув вправо у вуличку і зупинився. Назустріч йому рухалася фура і в цей час «КАМАЗ» розпочав рух заднім ходом та виїхав на його смугу руху. Він намагався роз'їхатися з цим автомобілем та фурою, однак «КАМАЗ» своїм контейнером пошкодив праву сторону його автомобіля, після чого на великій швидкості зник з місця ДТП. До нього з двору вийшов молодий чоловік, який повідомив, що за кермом «КАМАЗу» перебував ІНФОРМАЦІЯ_2 і дав йому номер телефону останнього. Він викликав працівників ДАІ і пізніше до них приїхав ОСОБА_1, який не заперечував своєї причетності до ДТП, став пропонувати йому солярку та їхати далі.

В процесі розгляду даної справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 та 124 КУпАП.

Зокрема, той факт, що за кермом автомобіля «КАМАЗ» перебував саме ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: поясненнями водія ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які суду пояснили, що вони працюють у Бобровицькому відділенні поліції Ніжинського відділу ГУ поліції в Чернігівській області. 25.10.2015 року отримали від чергового міліції повідомлення про ДТП та виїхали в с. Новий Биків. На місці пригоди стояв автомобіль «МАН» із пошкодженою будкою. Водій даного автомобіля повідомив, що учасником ДТП був автомобіль «КАМАЗ» під керуванням ОСОБА_1. Сліди автомобіля «КАМАЗ» вивели їх в напрямок Згурівки. За допомогою працівників Згурівського ДАІ вони зустрілися з ОСОБА_1, який в розмові визнав себе винуватим у вчиненні ДТП та залишенні місця події, пред'явив для огляду автомобіль «КАМАЗ», який мав кузов синього кольору, а кабіну салатового кольору та мав пошкодження, що відповідають обставинам ДТП. Пізніше ОСОБА_1, який мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від своїх пояснень та від підписання схеми ДТП. Провести огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння протягом двох годин вони не мали можливості, оскільки той зник з місця пригоди.

Окрім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 та 124 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії АП2 № 14035 та АП2 № 14033 від 25.10.2015 року, а також схемою наслідків ДТП, яка мала місце 25.10.2015 року.

Слід зазначити, що пояснення ОСОБА_1 та його захисника в тій частині, що автомобіль «КАМАЗ» був зданий ним на металобрухт ще у 2007 році, спростовуються наявністю в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля «КАМАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1 / а.с.114/; поясненнями адвоката ОСОБА_2 з приводу того, що автомобіль не був знятий з реєстрації та ОСОБА_1 здійснює вантажні перевезення на автомобілі «КАМАЗ» / а.с.64/.

Крім того, не визнаючи перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля «КАМАЗ» під час ДТП та будучи повідомленим, що пригода сталася за участю його автомобіля, останній не звернувся з відповідними заявами про незаконне заволодіння його автомобілем до правоохоронних органів.

Разом з тим, заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 142034 вбачається, що ОСОБА_1 25.10.2015 року близько 04 години 30 хвилин на автодорозі Київ - Суми керував вантажним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння / різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей /. Від проходження медогляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Слід зазначити, що вказаний протокол був складений о 09 годині 05 хвилин, а тому на момент складання протоколу ОСОБА_1 не був водієм у розумінні п.1.10 ПДР України.

Інспектор ДАІ, який складав зазначений протокол не міг виявити ознак алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1 о 04 годині 30 хвилин, оскільки транспортний засіб, яким керував останній, не зупиняв.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, а тому апеляційний суд вважає за необхідне провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Згурівського районного суду Київської області від 19 січня 2016 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

За вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122 - 4 та 124 КУпАП піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 / триста сорок/ грн.

В решті постанову судді залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Капічон