Справа № 442/753/16-п Головуючий у 1 інстанції: Хомк А.П.
Провадження № 33/783/173/16 Доповідач: Танечник І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Танечник І.І., з участю прокурора Никеруй А.С. , гр-на ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2016 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1,

встановив:

ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за те, що він, будучи депутатом шостого демократичного скликання Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та суб»єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України « Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та територіальної громади не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що виразилось у неподанні ( ні усно, ні письмово) ним заяви про конфлікт інтересів сільській раді с.Лішня Дрогобицького району Львівської області перед прийняттям рішення №664 « Про надання згоди на виділення земельної ділянки для ведення ОСГ та надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,12 га громадянці ОСОБА_7, яка відповідно до довідки, виданої Дрогобицьким міським відділом Головного управління державної міграційної служби України у Львівської області, є його матірю, чим порушив ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 будучи депутатом шостого демократичного скликання Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та суб»єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України « Про запобігання корупції», всупереч інтересам держави та територіальної громади с.Лішня Дрогобицького району Львівської області вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2016 року ОСОБА_1 визнно винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 275,60 гривень.

На дану постанову судді гр-н ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності, висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, адже з пояснень секретаря Лішнянської сільської ради Чаплі М.В. вбачається, що заяву матері він подав особисто, всім депутатам було відомо про те, що його матері виділяється земельна ділянка. Його матері виділили земельну ділянку площею 0,12 га, хоча вона просила виділити їй ділянку площею 0,17 га, що свідчить про відсутність лобіювання інтересів матері з його боку. Рішення про виділення ділянки було ухвалено одноголосно, його голос жодним чином не впливав на прийняте рішення.

Також зазначає, що безпосередньо на засіданні сесії сільської ради він оголосив про те, що заявниця ОСОБА_7 є його матір»ю, зауважень до нього не було.

Рішення про виділення його матері земельної ділянки не визнано протиправним та не скасоване. Все вищенаведене, на його думку, свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-7 КУпАП.

Крім того зазначає, що про існування так званого конфлікту інтересів було відомо ще 05.06.2015 року - в день сесії Лішнянської сільської ради, проте судом не вирішено питання про застосування положень ст.38 КУпАП.

Заслухавши гр-на ОСОБА_1 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, виступ прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та її додаткові обгрунтування , суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Місцевий суд, прийшов до правильного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 і ч.2 ст.172-7 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення, яке відповідає санкції даної статті, оскільки він, будучи депутатом сільської ради, 05 червня 2015 року під час проведення тридцять четвертої сесії шостого демократичного скликання Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів і в цих умовах приймав рішення №664 «Про надання згоди на виділення земельної ділянки для ведення ОСГ та надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0,12 га громадянці ОСОБА_7», яка є його матір»ю.

Що ж стосується доводів викладених в апеляційній скарзі про те, що до початку голосування він оголосив про те, що заявниця ОСОБА_7 є його матір»ю і зауважень від присутніх до нього не було, спростовується протоколом сесії Лішнянської сільської ради від 05 червня 2015 року, з якого вбачається, що під час засідання ради ОСОБА_1 жодних заяв / ні письмових, ні усних/ з приводу того, що сесія буде голосувати за виділення земельної ділянки його матері - ОСОБА_7 не робив. /а.с.43-65/.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням вимог ст.38 КУпАП також не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до ст.38 КУпАП - адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією 05.06.2015р., яке було виявлено працівниками поліції, згідно рапорту 22.12.2015 року, /а.с.10/, а тому строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, не був порушеним місцевим судом.

Керуючись ст.294 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.02.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.172-7 ч.1,ч.2 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1- без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Танечник І.І.