Справа №: 343/276/16-п
Провадження №: 3/0343/32/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому в приміщенні суду в м.Долина адміністративний матеріал, який надійшов від Управління Державної служби України з питань праці в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с.Новоселиця Долинського району Івано-Франківської області, українки, громадянки України, працюючої на посаді директора ТзОВ «Транс-Захід», в минулому до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 допустила ряд порушень вимог законодавства про працю.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах:

1.Порушено вимоги ст. 27 КЗпП України, а саме: при прийнятті на роботу ОСОБА_2 на посаду слюсаря по ремонту автомобілів встановлено термін випробування строком на 3 місяці, що перевищує встановлений законом місячний строк випробування для працівників, які займають посади робітників.

2.Порушено вимоги ст. 29 даного кодексу, а саме: при прийнятті на роботу працівників їх не було ознайомлено з правилами внутрішнього розпорядку та колективним договором.

3.Порушено вимоги ч.5 ст. 80 вищезгаданого кодексу, а саме: не надано щорічну відпустку повної тривалості протягом 2 років підряд: бухгалтеру ОСОБА_3 - за період з 02.09.2012 року, юрисконсульту ОСОБА_4 - за період з 08.04.2013 року та охоронцю ОСОБА_5 - за період 02.09.2012 року.

4.Не додержано встановленого ч.ч.1,2,4 ст. 95 КЗпП України та ч.ч. 1,2 ст. 3 Закону України «Про оплату праці» розміру мінімальної заробітної плати працівникам: завскладом ОСОБА_6 за відпрацьовані в грудні 2015 року 92 год., що становить 0,5 норми робочого часу, нараховано 560,00 грн., що становить менше 0,5 розміру мінімальної зарплати; начальнику охорони ОСОБА_7 за відпрацьовані в грудні 2015 року 92 год., що становить 0,5 норми робочого часу, нараховано 610,00 грн., що становить менше 0,5 розміру мінімальної зарплати; начальнику відділу кадрів ОСОБА_8 за відпрацьовані в грудні 2015 року 92 год., що становить 0,5 норми робочого часу, нараховано 675,00 грн., що становить менше 0,5 розміру мінімальної зарплати.

5.Порушено вимоги ст. 96 КЗпП України та ч.3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці», а саме: не сформовано тарифну сітку з урахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розміру тарифних ставок (посадових окладів). Так, посадові оклади електрогазозварника, коваля ручної ковки, токаря та слюсаря по ремонту автомобіля встановлені в розмірі мінімальної зарплати.

6.Всупереч вимогам ст. 105 КЗпП України, ОСОБА_9, якому згідно штатного розпису підприємства встановлено виконувати обовязки головного механіка та начальника автоколони, не проводиться оплата за суміщення посад.

7.В порушення вимог ч.4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 Закону України «Про відпустки» виплату зарплати за весь час щорічної відпустки проведено пізніше ніж за три дні до її початку: водію ОСОБА_2, якому наказом від 01.11.2015 року № 48/к надано відпустку, проведено виплату 06.11.2015 року, ОСОБА_10, який працює електрогазозварником, надано відпустку з 14.11.2015 року, а виплату проведено 07.12.2015 року.

8.В порушення вимог ч.1 ст. 116 КЗпП, наказом № 58/к від 17.12.2015 року ОСОБА_11 було звільнено з роботи 17.12.2015 року, а виплату всіх належних йому сум коштів від підприємства проведено 06.01.2016 року. Крім цього, 25.11.2015 року було звільнено з роботи відповідно до наказу № 54/к від 25.11.2015 року ОСОБА_12, а виплата всіх належних йому сум коштів від підприємства була здійснена 07.12.2015 року.

9.В порушення ч.1 ст. 117 вищезгаданого кодексу, ОСОБА_12 не виплачено середній заробіток за весь час затримки виплати належних йому від підприємства коштів.

10.В порушення вимог ст. 142 Кодексу законів про працю України, трудовий розпорядок працівників товариства правилами внутрішнього трудового розпорядку не визначений.

11.Всупереч вимог ст. 166 КЗпП України на підприємстві не проводилась видача молока працівникам, які згідно висновку Державної експертизи праці від 08.02.2011 року, за результатами проведення атестації робочих місць, працюють на роботах з шкідливим умовами праці, а саме: на посаді акумуляторника, електрогазозварника та коваля ручної ковки.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 за довіреністю від 15.01.2016 року ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, визнає повністю, у вчиненому щиро кається, просить суворо її не карати та обіцяє допущені недоліки виправити.

Крім визнання вини самою ОСОБА_1, її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, в судовому засіданні також доведена матерiалами адмiністративної справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2016 року № 09-10-0030/9, в якому вказано, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Транс-Захід», допустила численні порушення законодавства про працю. В графі пояснення особи, щодо якої складений протокол, зазначено: «без пояснень»;

- даними акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 09-10-0030/10, що проводилась в період з 15.02.2016 року по 20.02.2016 року працівниками Управлінням держпраці в Івано-Франківській області, в якому зафіксовані вищевказані порушення.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 41 КУпАП, оскільки вона допустила ряд порушень вимог законодавства про працю.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1, суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення та її особу: зокрема те, що вона адмiнiстративне правопорушення вчинила вперше, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б відповідало вчиненому нею правопорушенню та її особі, в межах санкції ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обравши його у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, та накласти на неї штраф в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190,00 (одна тисяча сто девяносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 275,60 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: