АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Зазначеною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді, 01 січня 2016 року о 23 год. 15 хв., ОСОБА_2 в м. Києві по пр-ті Голосіївському, керував автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння. За даними результату огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу «Драгер», відсоток алкоголю в організмі становив 2,79 проміле. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі-Правил), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначав, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення 01 січня 2016 року о 23 год. 35 хв., його автомобіль був припаркований на узбіччі дороги по проспекту Голосіївському у м. Києві, і апелянт ним не керував. Крім того зазначав, що він працює водієм та має на утриманні матір ОСОБА_3, дідуся ОСОБА_4 та бабусю ОСОБА_5

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, останній змінив вимоги апеляційної скарги, та просив постанову в частині накладення на нього стягнення змінити, та застосувати у відношенні до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, посилаючись на те, що визнає вину у вчиненому адміністративному правопорушенні за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 01 січня 2016 року, щиро кається у вчиненому та просив врахувати, що він працює водієм, має на утриманні вищевказаних осіб, і позбавлення його права керування транспортним засобом негативно позначиться на матеріальному становищі його родини.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2), результатом тестування на стан сп`яніння, проведеним за допомогою приладу Драгер Алкотест (а.с.1), поясненнями інспекторів патрульної роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_6 та лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 01 січня 2016 року (а.с. 4), Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02 січня 2016 року (а.с. 5), дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Крім того, ОСОБА_2 як в судовому засіданні в суді першої інстанції, так і в судовому засіданні під час апеляційного розглядувизнав факт знаходження за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, висновок судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, за наведених у постанові обставин є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, що не оспорюється апелянтом.

Разом з тим, обґрунтованими є посилання ОСОБА_2 на те, що під час вирішення питання про накладення на нього адміністративного стягнення суддею місцевого суду не було враховано вимоги ст. 33 КпАП України.

Згідно вимог частини другої ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КпАП України, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Проте суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 зазначених вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності в санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України альтернативного більш м'якого виду стягнення у виді штрафу, суддя місцевого суду в постанові не зазначив, чи має вчинене ним правопорушення ознаки повторного або грубого та в чому вони полягають, не перевірив та не врахував належним чином даних про особу апелянта.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Негативних наслідків від вчинення апелянтом адміністративного правопорушення не настало. Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_2адміністративного стягнення на штраф в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за видом є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок суворості.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді місцевого суду в частині накладення на нього виду адміністративного стягнення - зміні.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, накласти на ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 (нуль) копійок, на користь держави.

У решті постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.