Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/3183/16-п
пр. № 3/759/1713/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Вінницької обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, який здобув середню технічну, пенсіонер, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.02.2016 о 17 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, та рухаючись на по вул. Симиренка навпроти будинку № 19 у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль «KIA Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який в свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем «Fiat Bravo», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень всіх транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з'явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Однак, у телефонній розмові ОСОБА_1 повідомив, що хворіє і не зможе з'явитися у судове засідання.

Ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 339439 від 12.02.2016, який складений стосовно ОСОБА_1 та в якому містяться пояснення останнього про те, що він згоден з даним протоколом та визнає свою вину; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.02.2016, до якої в учасників пригоди не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.02.2016, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 13.1 вказаних Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, те, що він пенсіонер, не одружений, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують його відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Документів, які б підтверджували належність ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, суду не надано, відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: В.О. Жмудь