Справа № 3-2229/2010 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 33/783/130/16 Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді апеляційного суду Т.М. Марітчака, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2010 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2010 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, працюючого оброблювачем риби в супермаркеті «Сільпо» м. Стрия,

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Зазначеною постановою встановлено, що ОСОБА_1 14.07.2010 року близько 19:35 год. у м. Стрию по вул. Болехівській Львівської області керував скутером «Супер», без номерного знаку, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР.

Не погоджуючись із постановоюСтрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2010 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Апелянт обґрунтовує своє прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови тим, що суд при розгляді справи допустив істотні порушення його процесуальних прав. Судом порушені вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, а саме, його не було повідомлено належним чином про розгляд справи, що позбавило його можливості брати участь в судовому засіданні і про прийняте судове рішення він дізнався випадково в грудні 2015 року.

Апелянт з оскаржуваною постановою не погоджується, вважає її незаконною, оскільки суд першої інстанції прийняв рішення за його відсутності, при призначенні адміністративного стягнення судом не враховано обставини, які пом'якшують відповідальність, зокрема те, що він вперше притягався до адміністративної відповідальності, а також те, що посвідчення водія він ніколи не отримував і суд не мав права накладати стягнення у вигляді позбавлення прав керувати транспортними засобами.

Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_1, який підтримав викладене у своїй апеляційній скарзі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, викладені в обґрунтуванні апеляційної скарги та долучених до неї документів, враховуючи зазначені в ній пом'якшуючі обставини, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що необхідно поновити строк на подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Апелянт довів у судовому засіданні, що не був судом повідомлений про розгляд справи, а також у матеріалах справи відсутні підтвердження щодо отримання останнім судової повістки, а також про отримання ним копії судового рішення від 05.08.2010 року. Таким чином ОСОБА_1 взнав про існування оскаржуваної постанови судді про його притягнення до адміністративної відповідальності в грудні 2015 року, а тому строк на її оскарження підлягає поновленню.

Що ж стосується розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 по суті, то на думку апеляційного суду,подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приймаючи рішення у справі стосовно ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що вина у вчиненні даного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВС № 238466 від 14.07.2010 року, в якому він визнав вину у вчиненому правопорушенні, давши відповідні пояснення, а у діях ОСОБА_1, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому обрав адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, необґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09 вересня 2009 року, № 400/666, огляд на стан сп'яніння проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 2.7, вказаної вище Інструкції, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифрових показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 2.10, вказаної вище Інструкції, результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу зазначаються у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення. Порушення вказаних вимог знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВС № 238466 від 14.07.2010 року, в якому не зазначено кількісний показник в графі «Результати огляду на стан сп'яніння», що не дає можливості встановити стан оп'яніння ОСОБА_1, який за його поясненнями випив в цей день в обід лише пляшку пива.

Згідно пункту 2.21 розділу 2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26 лютого 2009 року № 77, посадова особа Державтоінспекції, яка подає матеріали до розгляду, готує довідку про відсутність (наявність) повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції не врахував особу правопорушника, обставини, що обтяжують та пом'якшують відповідальність, і дійшов хибного висновку, що адміністративне стягнення слід визначити у вигляді позбавлення права керування усіма транспортними засобами особі, яка такого права не отримувала, що підтверджується Довідкою територіального сервісного центру №4645 у Львівській області вих. № 4071 від 22 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. 312 КУпАП водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови про позбавлення цього права. Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права ухиляються від здачі документів, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх обчислюється з дня здачі або вилучення такого документу.

У відповідності до п. 28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судоми України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 листопада 2005 року зі змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа не отримувала такого права.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не ухилявся від здачі водійського посвідчення для виконання оскаржуваної постанови оскільки це було зробити було неможливо у зв'язку з тим, що він його ніколи не отримував.

Таким чином в суді першої інстанції не доведено стан сп'яніння ОСОБА_1, справа стосовно нього розглянута без його участі та повідомлення про час розгляду справи і накладено стягнення у виді позбавлення прав на управління транспортними засобами, яке суд першої інстанції не вправі був накласти.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про доцільність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування оскаржуваної постанови судді першої інстанції і закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294, 38, 247 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення стоку на подання апеляційної скарги на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2010 року задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити, а постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис Т.М. Марітчак

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 29 лютого 2016 року.

Копію ухвали виготовлено «____» _________ 2016 року,

помічник судді В. Юрочко