Справа № 459/12/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р. Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Державної податкової інспекції у м.Червонограді ГУ ДФС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, працюючого на посаді головного бухгалтера ТОВ «Овекс-Захід», громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_2 30.12.2015 року ДПІ у м. Червонограді ГУ ДФС у Львівській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.163-1 КУпАП 488340 від 30.12.2015 року.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку визначеному законодавством, доказів поважності причин неявки, а також, клопотань щодо відкладення розгляду справи суду не надав.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за даним видом правопорушення, не є обовязковою та розгляд справи може бути буди здійснений у її відсутність на підставі наявних в адміністративних матеріалах доказів.

Дослідивши матеріали справи, прийшов наступного до переконання.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

У вище вказаному протоколі, зокрема, зазначено, що при проведенні камеральної перевірки ТОВ «Овекс-Захід» було встановлено, що ОСОБА_2 допустив порушення порядку ведення податкового обліку, передбачених п. 198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження податного зобовязання з ПДВ по декларації за жовтень 2015 року, поданої 20.11.2015 р. у сумі 5167 грн.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_2 від 22.12.2015 р., що містять у матеріалах справи, останній своєї вини не визнав покликаючись на відсутність його вини у звязку із нереєстрацією податкових накладних контрагентом.

Дані пояснення не можуть бути прийняту судом до уваги, оскільки в силу приписів п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Натомість у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Вважаю, що власне в силу того, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, а відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Реєстрі не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, то саме від останнього вимагається вжиття додаткових дій задля контролю щодо реєстрації продавцем податкової накладної. Тим паче, з огляду на те, що належна реєстрація такої накладної, крім послідуючої фінансово-економічної вигоди у виді податкового кредиту, дозволяє уникнути юридичних санкцій за не підтвердження сум останнього.

Крім цього, порушник мав достатні правові засоби для дотримання вище вказаних норм ПК України, зокрема, шляхом додачі до податкової декларації за звітний податковий період заяви із скаргою на продавця як то передбачено п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки, обіймаючи посаду головного бухгалтера ТОВ «Овекс-Захід», допустив порушення п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, а саме безпідставно включив до складу податкового кредиту за жовтень 2015 року суму ПДВ у розмірі 5166,67 гривень.

Вина останнього підтверджується наявними доказами вище вказаними протоколом та поясненнями, а також актом перевірки від 22.12.2015 р. № 352/13-13-15-00-28/38075549.

У той же час, згідно з вимогами статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається з вище вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 ставиться у вину вчинення правопорушення шляхом подання податкової декларації 20.11.2015 року.

Враховуючи дану обставину, то строк накладення адміністративного стягнення сплив, тому провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП, суд, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1