Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 480/443/16-п
ПОСТАНОВА
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Карікової Л.В.,
за участю секретаря Кописєвої О.Л.,
прокурорів Візнюка П.М., Лапохи В.В.,
Нижниченко О.С.,
особи, яка притягається до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Камінського В.І.,

провів 09 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення, які надійшли з Військової прокуратури Миколаївського гарнізону військової прокуратури південного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лейпциг, Німеччина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуваючого на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника начальника тилу військової частини НОМЕР_1 , маючого військове звання полковник,
- за ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Встановив:

Судом встановлено, що з березня 2015 року і по теперішній час полковник ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника начальника тилу.
Відповідно до розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_1 ) полковник ОСОБА_1 повинен був здійснювати контроль за вирішенням питань з тилового забезпечення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_2 на 235 міжвидовому центрі підготовки підрозділів (військова частина - польова пошта НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ).
Перебуваючи у вказаній вище посаді та виконуючи обов`язки відповідно до посади та наведеного розпорядження, згідно з вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, полковник ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, знати стан справ у військовій частині та вміло керувати військовою частиною як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань, організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту, вникати в проблеми побуту військовослужбовців, забезпечувати соціальну та правову захищеність військовослужбовців, піклуватися про здоров`я підлеглих, знати потреби і запити особового складу та ін., тобто являвся військовою службовою особою.
27 січня 2016 року начальником Генерального штабу - головнокомандувачем Збройних Сил України видано розпорядження №304/2/258т щодо здійснення переміщення особового складу, озброєння та техніки військової частини - польова пошта НОМЕР_2 на територію 235 центру міжвидової підготовки підрозділів.
Згідно рішення командувача оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 30 січня 2016 командуванню - військової частини НОМЕР_2 визначено організувати переміщення особового складу, озброєння та техніки на територію 235 центру міжвидової підготовки" підрозділів в термін до 07 лютого 2016.
У період з 03 по 06 лютого 2016 року здійснено завантаження військової техніки та майна підрозділів військової частини польова пошта НОМЕР_2 на шість ешелонів.
У перший ешелон завантажено техніку та майно підрозділів зенітно - ракетного артилерійського дивізіону, 3 механізованого батальйону, розвідувальної роти, групи інженерного забезпечення, медичної роти.
Старшим військового ешелону був призначений командир 3 механізованого батальйону підполковник ОСОБА_2 (кількість особового складу 430 осіб).
06 лютого 2016 близько 16 годині особовий склад 8 роти 3 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_2 прибув на міжвидовий центр підготовки підрозділів (військова частина польова пошта НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).
Внаслідок недбалого ставлення до військової служби ряду службових осіб у тому числі і полковника ОСОБА_1 в період з 06 по 08 лютого 2016 року щодо забезпечення належного харчування вказаного підрозділу, питною водою, достатньою кількістю наметів і ліжок для особового складу здійснено не було.
Вищезазначене призвело до обґрунтованих скарг військовослужбовців 8 роти З механізованого батальйону, пов`язаних із несвоєчасним розгортанням пунктів харчування, неналежного створення умов для їх розташування в польових умовах та могло потягнути за собою заподіяння шкоди здоров`ю військовослужбовців.
08 лютого 2016 року близько 12 години 10 хвилин 46 військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 вирушили до військової прокуратури Миколаївського гарнізону для захисту своїх прав.
Вказана подія, через розповсюдження в засобах масової інформації, набула громадського та суспільного резонансу, що в свою чергу призвело до підриву авторитету Збройних Сил України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав і пояснив суду, що відповідно до наказу від 30.12.2015 року він вибув у відрядження на 235 міжвидовий центр підготовки підрозділів. 05 лютого 2016 року під час шикування особового складу він дізнався, що на станції ОСОБА_3 прибули ешелони з технікою та особовим складом та від командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 отримав усне розпорядження щодо контролю за розгортанням табірного збору.
Він приїхав до місця розташування табору, оглянув територію розміщення табору. Під час спілкування з командиром батальйону ОСОБА_2 він з`ясував, що особовий склад на час пересування забезпечений сухим пайком на дві доби та запасами продовольства на три доби. Також він дізнався, що майно для розміщення особового складу було у ешелоні, який прибув на станції ОСОБА_3 . Він також вирішив проблемні питання щодо заправки автомобілів та надання автомобільного транспорту для вивезення зі станції особового складу, техніки, майна та води до табору. Він також розпорядився організувати встановлення наметів. Від військовослужбовців з приводу неналежного забезпечення скарг до нього не надходило. Він належним чином контролював поставлені перед ним задачі, щодо матеріального забезпечення військовослужбовців. Однак, не було надано достатнього часу для розгортання табору.
Захисник Камінський В.І. зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 172 -15 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Доказів неналежного харчування та іншого матеріального забезпечення військовослужбовців в матеріалах справи немає. ОСОБА_1 виконав усі дії, які повинен був вчинити, відповідно до своїх обов` язків. Оскільки вина ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведена просив визнати його не винним.
Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він займає посаду начальника продовольчої служби. Він видав пайок старшині батальйону на 5 днів. У цього батальйону була своя кухня, однак ешелон запізнився на 2 доби і прибув пізніше особового складу.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є начальником речової служби. Усі військовослужбовці були забезпечені пайками сухих продуктів на 2 доби та набором продуктів на 3 доби. Йому відомо, що військовослужбовці вирушили до м. Миколаєва до військової прокуратури, оскільки у них не було гарячого харчування, наметів. Дійсно 8 рота мала свої намети та кухню, однак вони були в вагоні, який запізнився. Вважає, що посадові особи, які планували розгортання табору припустилися помилки.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 58, 59 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, знати стан справ у військовій частині та вміло керувати військовою частиною як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань, організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту, вникати в проблеми побуту військовослужбовців, забезпечувати соціальну та правову захищеність військовослужбовців, піклуватися про здоров`я підлеглих, знати потреби і запити особового складу.
Відповідно до Положення про тил оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » заступник начальника тилу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відповідає в тому числі і за бойову готовність тилу оперативного командуванню " ОСОБА_7 " та за виконання покладених на нього завдань; організацію підготовки органів управління тилового забезпечення військових частин і установ тилового забезпечення оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; створення навчально-матеріальної бази тилу, вдосконалення та утримання її у справному стані.
Заступник начальника тилу зобов`язаний поряд з іншим, планувати тилове забезпечення застосування оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та територіальну оборону зони відповідальності оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", здійснювати керівництво і контроль за підготовкою підпорядкованих військ (частин) до виконання завдань за призначенням; планувати заходи бойової готовності (з питань матеріального забезпечення) оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", спрямовувати їх на підтримання оперативного командування "Схід" в постійній бойовій готовності та здійснювати контроль за їх виконанням; брати участь у підготовці операцій, управлінні тиловим забезпеченням на час оперативного розгортання оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 » ; застосуванні оперативних угруповань військ (сил) і виконанні завдань територіальної оборони під час мобілізації, воєнного часу і частково відбудовного періоду після закінчення воєнних дій; розробляти пропозиції щодо норм постачання, обсягів утримання та ешелонування матеріальних засобів, іншого військового майна загальновійськової номенклатури по службах тилу; брати участь у розроблені планів бойової та мобілізаційної готовності підготовки тилу оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " і організовувати їх виконання відповідно за напрямками діяльності, приймати участь (з питань матеріального забезпечення) у розробці заходів щодо підготовки території зони відповідальності оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " до оборони; організовувати керівництво тиловим забезпеченням оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та здійснювати контроль за його організацією в оперативному командуванні «Схід; здійснювати поточне й перспективне планування заходів тилового забезпечення підготовки оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", їх уточнення та підготовку звітних матеріалів; планувати тилове забезпечення застосування оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за визначеними ситуаціями; знати фактичний стан справ в тилу та підпорядкованих військових частинах і установах щодо забезпечення охорони державної таємниці та організовувати постійну роботу з виявлення та закриття можливих каналів витоку секретної інформації; визначати особовому складу тилу завдання та обов`язки з охорони державної таємниці; під час перевірок (підведення підсумків), розробки навчань та тренувань оцінювати роботу особового складу тилу з питань охорони державної таємниці; завжди мати точні відомості про наявність особового складу, укомплектованість за штатом і за списком; своєчасно виявляти та усувати їх причини, аналізувати стан військової дисципліни; знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за заявами, скаргами та іншими зверненнями;
Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до змісту ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, полковник ОСОБА_1 , будучи заступником начальника тилу військової частини НОМЕР_1 та виконуючи обов`язки по контролю за вирішенням питань з тилового забезпечення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_2 , тобто військовою службовою особою, у період з 06 по 08 лютого 2016 року, діючи всупереч інтересам служби, на порушенням своїх статутних обов`язків, вчинив недбале ставлення до військової служби, яке виявилося у неналежному контролі за вирішенням питань з тилового забезпечення військовослужбовців в центрі підготовки підрозділів військової частини польова пошта НОМЕР_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 15 лютого 2016 року матеріалами службового розслідування від 10 лютого 2016 року, наказом командира військової частини від 02 лютого 2016 року про призначення оперативної групи для надання допомоги під час проведення бойового злагодження військової частини польова пошта НОМЕР_2 , із змісту якого вбачається, що заступнику начальника тилу військової частини НОМЕР_1 зобов`язано завершити підготовку польового табору до розміщення особового складу, організувати та здійснити відповідний контроль за своєчасним і повним тиловим забезпеченням під час підготовки та проведення заходів бойового злагодження, організацію розміщення та харчування оперативної групи під час заходів бойового злагодження.
Суд не приймає доводів ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами.
При обрані виду і розміру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 суд враховує наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.
Суд також враховує, що недбале ставлення до військової служби ОСОБА_1 призвело до підриву авторитету Збройних Сил України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-15, 221, 252, 280, 283, 284 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
Постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 діб.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів.
Суддя Л. В. Карікова