П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВДАІ по ОАТ м. Селидове про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Водій ОСОБА_1, 28.12.2015 року о 08 годині 15 хвилин, по вул. Гоголя в м. Селидове, Донецької області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), що підтверджується відмовою на вимогу працівника міліції пройти медичний огляд на стан спяніння та продути газоаналізатор «Драгер», правопорушник відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУоАП.

Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

В порушення вимог ст.ст. 256, 266 КоАП України інспектор ДПС не вказав в протоколі (в фабулі правопорушення) обовязкові умови для притягнення до відповідальності за даною нормою закону у виді відсторонення від керування та проходження медичного огляду на місці вчинення адміністративного правопорушення з застосуванням спеціального технічного засобу - алкотестера в порядку ст. 266 КУоАП.

В поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чітко відображається невірне трактування ст. 266 КУпАП щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, передбаченого ст. 130 КУпАП на місці вчинення правопорушення, а вбачається, що правопорушник показав, що він відмовився від проходження медичного огляду та продуття газоаналізатора, тобто відсутня обовязкова ознака обєктивної сторони правопорушення ст. 130 КУпАП.

Посадовою особою МВС України, порушено вимоги п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року, № 1103) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд зазначає, що огляд особи на стан сп'яніння, проведений з порушенням зазначеного у ст. 266 КУпАП порядку вважається недійсним, і не є доказом по справі про адміністративне правопорушення, тому суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно положень ст. 130 КУоАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння є обєктивною стороною правопорушення.

Отже основною ознакою обєктивної сторони правопорушення, передбачуваного ст. 130 КУоАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження встановленого порядку огляду на стан спяніння, зазначені вимоги, передбачені матеріальним законом не зазначені в протоколі посадовою особою МВС України.

Фактично посадова особа не вірно застосувала норми матеріального і процесуального права.

В протоколі про адміністративне правопорушення інспектор ДПС не зазначив місце вчинення адміністративного правопорушення, а тільки зазначив вулицю та населений пункт, чим порушив вимоги ст. 256 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення посадовою особою поліції не зазначено місце народження правопорушника.

За таких обставин вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУоАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачуваного ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 4 Закону України про «Судовий збір», судовий збір з ОСОБА_1 не справляти, у звязку з закриттям провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 130 ч. 1 КУоАП провадженням закрити.

Судовий збір з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не справляти у звязку з закриттям провадження по справі.

Скарга на постанову суду до Апеляційного суду Донецької області може бути подано через Селидівський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя