Провадження № 3/537/99/2016
Справа № 537/1204/16-п
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2016 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з територіальної державної інспекції праці в Полтавській області, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, уродженка Полтавської області, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, бул. Пушкіна, буд. 9, с.26 к. 5, бухгалтер ПП «Телекомсіті»

за ст.41 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 бухгалтер ПП «Телекомсіті» порушила вимоги ст. 41ч.1 КУпАП в частині порушення вимог законодавства про працю час вчинення протягом січня грудня 2015 року виявлено в період з 26.01.2016 року по 28.01.2016 року, а саме, ст.. 102-1, ч.6 ст. 95 КЗпПУ, ч.1 ст. 19, ст.. 33 Закону України «Про оплату праці», пункту 7 розділу IV Постанова Кабінрета Міністрів № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Правопорушник в судовому засідання вину визнала частково, а саме зазначила, що за дане правопорушення вже понесла відповідальність директор ОСОБА_4, тому вона, не повинна нести відповідальність, оскільки виконувала вказівки та накази директора щодо індексації, строків виплати заробітної плати (заробітна плата, аванс), розрахунків та сплати заробітної плати на підприємстві. Не заперечувала, що складає та підписувала податкову звітність по заробітній платі, а сааме розрахунково платіжні відомості за липень грудень 2015 року працівників ОСОБА_5, та ОСОБА_6

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши представлені докази, вислухавши пояснення ОСОБА_2 суддя приходить до наступних висновків:.

Суддя не приймає до уваги заперечення ОСОБА_2 щодо неправильного застосування законодавства притягнення до адміністративної відповідальності саме її, а не директора ПП «Телекомсіті» з наступних підстав:

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписів чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер здійсненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяло матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором з праці дійсно встановлено, що громадянину ОСОБА_7 проведено нарахування заробітної плати в розмірі 275,00 грн. за відпрацьовані 36,8 годин з розрахунку посадового окладу 1380,00 грн., що є менше ніж за фактично виконану роботу. Дане порушення має місце і за попередні місяці. Дане порушення на час перевірки не усунено. Також індексація заробітної плати не проводиться відповідно до ст.. 33 Закону України «Про оплату праці», ч.6 ст. 95 КЗпП України.

Порушенні вимоги пункту 7 розділу IV Постанова Кабінрета Міністрів № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», а саме при наданні відпустки працівнику ОСОБА_8 при нарахуванні заробітної плати за час щорічної відпустки з розрахункового періоду не виключено святковий день 14 жовтня 2015 року, дане порушення також має місце по відношенню до працівника ОСОБА_9

Проте, ні в протоколі про адміністративне правопорушення і в самих матеріалів справи містять дані того, що порушення сталося саме з вини директора ОСОБА_4О, , а вина бухгалтера ОСОБА_2 у виявлених правопорушеннях відсутня

В судовому засіданні встановлено, що саме на ОСОБА_2 покладено обовязки з розрахунків по заробітній платі надання податкової звітності, а саме розрахунково платіжних відомостей, тому ОСОБА_2, як бухгалтер підприємства тобто службова особа на яку покладені обовязки щодо розрахунків та податкової звітності разом з директором, як особою на яку покладені обовязки та контроль по розпорядженню коштами підприємства повинна нести відповідальність за ч.1 ст. 41 КУпАП.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2. судом не виявлено.

Таким чином, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2. слід притягнути до адміністративної відповідальності за встановлене правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Cтаттею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Законом України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 ч.1 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 піддати адміністративній відповідальності за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора до Апеляційного суду Полтавської області через місцевий суд.

Суддя: Степура А.А.