АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участю особи, відносно якої закрито справу про адміністративну відповідальність − ОСОБА_2, захисника Яндоли Є.Л., потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 15.09.2015, −

В С Т А Н О В И В

Цією постановою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15.09.2015, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_5 у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП − у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам по даній праві. Зокрема, апелянтвказує, що правил дорожнього руху не порушував, а навпаки, вжив в свою чергу всіх заходів для уникнення ДТП, як вимагає п. 10 ПДР. За таких обставин, ОСОБА_2 вважає, що винним в ДТП є водій «Рено» − ОСОБА_6, який рухався на великій швидкості і якнаслідок відбулось зіткнення з його автомобілем.

Звертає уваги апелянт також і на той факт, що як вбачається з пояснень учасників ДТП водіїв автомобілів «Рено» ОСОБА_6 і «БМВ» ОСОБА_7,вони обоє рухались в крайній лівій смузі, перед ними автомобілів не було, що урахуванням зазначеної ситуації ДТП є неможливим. З схеми місця ДТП не вбачається, скільки смуг для руху налічується на даному відрізку дороги, їх ширина та в яких саме смугах для руху відбулося зіткнення між автомобілями, в яких саме смугах руху їхали автомобілі учасники ДТП.

Також в протоколі вказано номерний знак автомобіля «БМВ» (НОМЕР_2), що не відповідає дійсності, оскільки водій автомобіля «БМВ» вказує номерний знак свого автомобіля НОМЕР_1.

Крім того, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8, який вказаний в протоколі як свідок даної ДТП, пояснив, що він не був свідком ДТП, що розмітка на дорозі була не чітка, а місце зіткнення автомобілів визначили по сліду коліс на дорозі.

Вказується і на те, що в поясненнях учасників ДТП - водіїв автомобілів «Рено» і «БМВ», вони обоє рухались в крайній лівій смузі, перед ним автомобілів не було, що з урахуванням зазначеної ситуації ДТП є неможливим.

Окрім того, в апеляційній скарзі зазначається, що при проведенні експертизи, для огляду і встановлення пошкоджень надавався лише автомобіль «Мерседес», що встановити механізм розвитку даної пригоди відносно елементів проїзної частини в момент їх первинного контактування не є можливим за відсутності слідової інформації.Також в судовому засіданні, яке відбулося 15.09.2015 за участю лише ОСОБА_2, висловлено прохання останнього дослідити висновок експерта щодо причин та механізму пошкодження, що саме стало причиною ДТП та інші обставини, які зазначені у висновку з метою об'єктивного встановлення причин ДТП. Однак, судом першої інстанції вказані обставини не взято до уваги, не надано належної оцінки діям учасників ДТП.

ОСОБА_2 звертає увагу і на те, що характер руху транспортного засобу під його керуванням не є причиною вчинення даної ДТП − в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУПАП. Однак, провадження у справі судом першої інстанції помилково закрито тільки на підставі закінчення строків накладення адміністративного стягнення. Тому постановлене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню, а провадження по справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, відносно якої закрито справу про адміністративну відповідальність ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Яндола Є.Л., які підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі та надали суду свої пояснення , думку потерпілого ОСОБА_4 з цього приводу та його пояснення , допитавши в якості експерта ОСОБА_9 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в межах поданої апеляції, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини ДТП за участі водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_10 і відповідно до дій кожного , правильно зазначено на не відповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам п. 10.1 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що в протоколі вказано номерний знак автомобіля «БМВ» (НОМЕР_2), що не відповідає дійсності, та на той факт, що ОСОБА_8, який вказаний в протоколі, не є свідком ДТП. Однак, апелянтом не враховано, що адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП судом першої інстанції повертався на доопрацювання до ВДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві постановою суду від 20.01.2015. В матеріалах даної справи наявний рапорт інспектора ДПС ВДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві, в якому зазначається про помилку у номерному знаку автомобіля «БМВ» і вказується, що вірний номерний знак «НОМЕР_1» (а.с.26). Що стосується свідка ОСОБА_8., то суд апеляційної інстанції виходить з того, що хоча і в рапорті, складеному після доопрацювання адміністративного матеріалу не зазначено щодо процесуального становища ОСОБА_8., втім, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції не враховував покази ОСОБА_8 і не посилався на них при прийнятті рішення. За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині вважається необгрунтованими.

Стосовно дослідження висновку експерта щодо причин та механізму пошкодження, визначення причин ДТП та інших обставин, то судом апеляційної інстанції задоволено клопотання захисника ЯндолиЄ.Л. щодо виклику експертів, які надавали висновок за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 30.06.2015 № 3293/3294/15-52. Проте, досліджуючи висновок експерта, а також беручи до уваги пояснення одного із експертів - ОСОБА_9, йому було надано недостатніх вихідних даних, аби відповісти на всі поставлені питання. Тому доводи апелянта щодо неналежної оцінки дій учасників ДТП судом першої інстанції, спростовуються апеляційним судом.

Що стосується наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 10.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вірно зазначив апелянт, з схеми місця ДТП не вбачається, скільки смуг для руху налічується на відрізку дороги, де сталась ДТП, їх ширина та в яких саме смугах для руху відбулося зіткнення та в яких саме смугах руху їхали автомобілі учасники ДТП. Про відсутність дорожньої розмітки зазначено і в рапорті інспектора ДПС ВДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві. Однак, згідно з поясненнями потерпілого ОСОБА_4, які відображені в протоколі судового засідання від 20.10.2015, він рухався в середній смузі, так як йому необхідно було їхати прямо, зі швидкістю 40-60 км/год. В той же час, згідно пояснень від 25.10.2014 (а.с.3), водій автомобіля «БМВ» рухався в лівій смузі в тому ж напрямі. Відповідно до пояснень водія автомобіля «Мерседес» − ОСОБА_2, він здійснював маневр перестроювання. Тобто, враховуючи обставини вчинення ДТП, суд доходить до висновку, що оскільки маневр перестроюванням здійснював водій автомобіля «Мерседес», при цьому автомобілі «Рено» та «БМВ» рухалися прямо кожен в своїй смузі без вчинення будь-яких маневрів, то причиною ДТП стало те, що ОСОБА_2 перед початком здійснення маневру не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення водієм автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 п.10.1 ПДР.

Враховуючі , що витік строк передбачений ст. 38 КУпАП , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушеня відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП відповідно до вимог ст. 38 КУпАП .

З урахуванням наведеного, оскільки матеріали справи містять докази порушення ОСОБА_2 п.10.1. ПДР, постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 15.09.2015 є законною і обґрунтованою, а доводи апеляції є такими, які не знаходять свого підтвердження.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15.09.2015 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15.09.2015, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_5 у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копія повного рішення по скарзі на постанову протягом трьох днів надсилається особі щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/100/2016

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ДомарацькаА.В.