П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер 201/1958/16-п

Номер провадження 3/201/370/2016

26 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинська І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління служби безпеки України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого начальником відділу безпеки Південно-східного регіонального центру страхового фонду документації, проживаючого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети Правда, 10/2, кв. 7,

за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, обіймаючи посаду начальника відділу безпеки Південно-східного регіонального центру страхового фонду документації, на якого в період з 01 січня 2015 року по 01 лютого 2016 року були покладені обовязки із забезпечення заходів щодо забезпечення режиму секретності в установі, в порушення вимог п. 234 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 року (далі - Порядок № 939), в Південно-східного регіонального центру страхового фонду документації (далі ПСРЦСФД) відсутні переліки осіб, яким надано право доступу до режимних приміщень. Також, у порушення вимог п. 227 Порядку № 939, у ПСРЦСФД відсутній порядок здавання (приймання) під охорону, зняття (приймання) з-під охорони режимних приміщень (зон, територій), сховищ матеріальних носіїв секретної інформації. В ПСРЦСФД металеві сховища та ключі від них обліковані у режимно- секретному органі в журналі обліку сховищ матеріальних носіїв секретної інформації та ключів від них (інв. № 39), однак, він вівся з порушеннями вимог Порядку № 939, оскільки, з урахуванням виконаних записів, неможливо встановити кількість примірників ключів від кожного сейфу, крім того відсутні відмітки осіб, які отримали примірники ключів від сейфів та вхідних дверей. У порушення вимог п. 220 Порядку № 939, у ПСРЦСФД відсутній список осіб, які мають право відчиняти опечатані сховища матеріальних носіїв секретної інформації (далі - МИСІ) із зразками їх підписів. Крім того, у ПСРЦСФД наявний журнал обліку робочих зошитів, блокнотів, окремих аркушів паперу, бланків (інв. № 41), однак, зазначений журнал не відповідає формі 45 Порядку № 939. З метою створення єдиної системи формування справ, забезпечення їх обліку та з урахуванням розмежування доступу до відомостей з обмеженим доступом, в ПСРЦСФД складена номенклатура секретних справ на 2016 рік (№ 85/1-ДСК від 30.12.2015 року), однак, у порушення вимог п. 353 Порядку № 939, зазначена номенклатура не погоджена з відповідною архівною установою або установою вищого рівня. Разом із цим, у порушення вимог п. 160 Порядку № 939, у ПСРЦСФД не проводиться робота з перегляду МИСІ та приведення їх грифів обмеження доступу у відповідність до вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці. Водночас, у порушення вимог п. 161 Порядку № 939, у ПСРЦСФД відсутній перелік МИСІ, грифи секретності яких підлягають перегляду у 2016 році. У порушення вимог п. 418 Порядку № 939, у ПСРЦСФД відсутній наказ про визначення спеціально обладнаного режимного приміщення, в якому дозволяється знищувати секретні документи і справи. Також, у порушення вимог п. 415 Порядку № 939, у ПСРЦСФД не розроблено порядок знищення МИСІ. У ПСРЦСФД відсутній порядок дій посадових осіб щодо здійснення заходів із забезпечення режиму секретності у разі виникнення загрози захоплення МИСІ, що є порушенням вимог п. 734 Порядку № 939.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив приписи «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18 грудня 2013 року, чим порушив п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином, від нього не надходило заяв про відкладання розгляду справи, при таких обставинах, суд вважає за можливе у відповідності із ст. 268 КУпАП розглянути справу за його відсутності.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 6 від 04 лютого 2016 року, ОСОБА_1 не заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Крім пояснень ОСОБА_1 щодо визнання своєї провини, його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення за викладених в постанові обставинах повністю знайшла своє підтвердження дослідженими матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення /а. с. 1/, наказом № 12 о/с від 30 грудня 2014 року про покладення на ОСОБА_1 виконання обовязків начальника відділу безпеки та кадрів /а. с. 6/, посадовою інструкцією начальника відділу безпеки затвердженої 12 січня 2015 року /а. с. 7/, наказом № 7/І-ДСК від 01 лютого 2016 року про припинення доступу ОСОБА_1 до робіт та документів, що містять державну таємницю /а.с. 10/, а також копію виписки із зобовязання ОСОБА_1 від 02 лтипня 2014 року /а.с. 11/.

Суд вважає, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об'єктивного розгляду цієї справи.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дістається висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в його діях є склад правопорушення, передбаченого п. 6 ч . 1 ст. 212-2 КУпАП.

Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, обираючи винному вид і міру адміністративного стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує дані про особу порушника, ступень його вини, майновий стан та обставини, що обтяжують і пом'якшують відповідальність.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що в цілях виховання ОСОБА_1 та у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення ним нових правопорушень слід застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,02 мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 283, 284, 299, 212-2 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вираженні складає 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 275 (двісті сімдесят пять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш, як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш, як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Постанова може бути предявлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Постанову може бути оскаржено або на неї може бути внесено протест прокурора до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська