Справа № 431/4767/15-п
Провадження № 33/782/11/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м.Cєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Сахарілєнко О.Г., за участю прокурора Маілян Г.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її представника - адвоката Гіммельфарб С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 29 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки м.Рубіжне Луганської області, громадянки

України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої

начальником управління Державної казначейської служби

України у Старобільському районі Луганської області, яка

мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.2 ст.172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 29 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у вигляді 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (5 100 грн.) в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_4, перебуваючи на посаді Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області з 20.12.2011 року по цей час, будучи державним службовцем та відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Відповідно положень п.п.1, 2 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»- запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: особи, зазначені у п.1, 2 статті 3 цього Закону зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність в неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадках перебування особи на посаді, яка не передбачає наявність у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший зазначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

ОСОБА_2, не зважаючи на наявність реального конфлікту інтересів, неодноразово, в порушення вимог діючого законодавства України, самостійно приймала рішення про укладання цивільно-правових договорів на здійснення охорони адміністративної будівлі, гаражів та сараю управління Державної казначейської служби України в Старобільському районі Лугаської області зі своїм сином ОСОБА_5 (договори №11від 30.04.2015 року; №14 від 29.05.2015 року; №22 від 31.07.2015 року; №28 від 31.08.2015 року; № 32 від 30.09.2015 року), при цьому свідомо не повідомила начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про наявність конфлікту інтересів, який виник під час укладання та виконання нею зазначених договорів, а також не утрималася від вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду є необґрунтованою та в порушення вимог ст.268 КУпАП справа стосовно неї про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-7 КУпАП розглянута в її відсутність і вона не отримувала повідомлення про розгляд справи. Вважає, що в її діях відсутній склад зазначеного правопорушення, а саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, та відсутній конфлікт інтересів, в зв'язку з чим адміністративне провадження відносно неї підлягає закриттю. Вказує на те, що судом при накладанні адміністративного стягнення не взято до уваги відомості щодо неї та її матеріальний стан. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. В клопотанні просить поновити строк оскарження постанови суду, оскільки отримала її лише 13.01.2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник - адвокат Гіммельфарб С.О. підтримали апеляційну скаргу, вважають, що відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення та сплив строк накладання адміністративного стягнення. ОСОБА_2 також пояснила, що не отримувала повідомлення про розгляд справи в суді першої інстанції щодо неї про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП. Просить поновити строк оскарження постанови суду, задовольнити її апеляційну скаргу та скасувати постанову суду відносно неї і закрити провадження у справі. ОСОБА_2 також не заперечувала факт укладання нею, як начальником управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, державним службовцем, зазначених цивільно-правових договорів зі своїм сином ОСОБА_5 на охорону адміністративної будівлі, гаражів та сараю управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області. Про ці обставини вона не повідомляла начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, оскільки вважала відсутнім конфлікт інтересів. Матеріальний статок її складає зарплатня у розмірі 2500 грн.

Прокурор Маілян Г.С. в судовому засіданні зазначив, що строк на оскарження постанови суду підлягає поновленню, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтованою в частині скасування постанови суду в зв'язку з порушенням вимог ст.268 КУпАП, оскільки справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172- 7 КУпАП розглянута за її відсутністю. Вважає, що постанова суду підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП з накладанням стягнення з урахуванням матеріального стану ОСОБА_2 Тримісячний строк накладення адміністративного стягнення вважає таким, що не сплив, оскільки виявлено адміністративне правопорушення з дня складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, а саме 20 листопада 2015 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, прокурора, розглянувши матеріали адміністративної справи та дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, приходжу до наступного.

Згідно справи про адміністративне правопорушення, постанови суду, судове рішення прийнято у відсутності ОСОБА_2, яка отримала копію постанови суду згідно поштового повідомлення 13.01.2016 року (а.п.51).

За таких обставин строк апеляційного оскарження постанови суду стосовно ОСОБА_2 підлягає поновленню.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене в тому числі ст.ст.172-4 - 172-9 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови суду видно, що справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-7 КУпАП України розглянута без наявних даних про повідомлення ОСОБА_2 та підтвердження про отримання нею повідомлення про розгляд справи, а тому в порушення її процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4, перебуваючи на посаді начальника управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області з 20.12.2011 року по цей час, будучи державним службовцем та відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Згідно положень ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»- запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: особи, зазначені у п.1, 2 статті 3 цього Закону зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність в неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадках перебування особи на посаді, яка не передбачає наявність у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший зазначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

ОСОБА_2, не зважаючи на наявність реального конфлікту інтересів, неодноразово, в порушення вимог діючого законодавства України, самостійно приймала рішення про укладання цивільно-правових договорів на здійснення охорони адміністративної будівлі, гаражів та сараю управління Державної казначейської служби України в Старобільському районі Лугаської області зі своїм сином ОСОБА_5 (договори №11від 30.04.2015 року; №124 від 29.05.2015 року; №22 від 31.07.2015 року; №28 від 31.08.2015 року; № 32 від 30.09.2015 року), при цьому свідомо не повідомила начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області про наявність конфлікту інтересів, який виник під час укладання та виконання нею зазначених договорів, а також не утрималася від вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вчинення ОСОБА_2 зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення від 20.11.2015 року з поясненнями до протоколу ОСОБА_2 про перебування її на посаді начальника управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі у Луганській області з грудня 2011 року та укладання ряду угод з її сином ОСОБА_5 на послуги охорони об'єктів Управління (адмінбудівля, сарай, гараж) за винагороду, який не є охоронцем, що не регулюються трудовими договорами і за надані услуги виплачувалась винагорода (а.с1-5);

- наказом №1036 від 29.12.2011 року про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області (а.с.7);

- положенням про управління Державної казначейської служби України, згідно до яких розділ 5: «Управління казначейства з метою організації своєї діяльності забезпечує у межах повноважень здійснення заходів в щодо запобігання корупції та контроль за їх здійсненням. Начальник управління казначейства здійснює керівництво управлінням Казначейства, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності»;

- договором №11 від 30.04.2015 року, укладеним між управлінням Державної казначейської Служби України у Старобільському районі Лугаської області в особі начальника управління ОСОБА_2 і фізичною особою ОСОБА_5 про охорону останнім адміністративної будівлі, гаражів, сарая управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, з підписами зазначених осіб та печаткою УДКСУ у Старобільському районі Луганської області (а.с.22), розрахунком за договором від 30.04.2015 року (а.с.23), актом здавання-приймання послуги (а.с.24);

- договором №14 від 29.05.2015 року за підписами ОСОБА_2 і ОСОБА_5 (а.с.25), розрахунком за договором від 29.05.2015 року (а.с.26), актом здавання-приймання послуги (а.с.33);

- договором №22 від 31.07.2015 року (а.с.28), розрахунком за договором (а.с.29), актом здавання-приймання послуги (а.с.30);

- договором №28 від 31.08.2015 року (а.с.31), розрахунком за договором (а.с.32), актом здавання-приймання послуги (а.с.33);

- договором №32 від 30.09.2015 року (а.с.34), розрахунком за договором (а.с.35), актом здавання-приймання послуги (а.с.37);

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення. передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, яке виразилось у вчинені дій та прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та її представника адвоката Гиммельфарб С.О. про відсутність складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими та спростовуються зазначеними доказами.

ОСОБА_2, будучи посадовою особою, а саме начальником управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», в умовах реального конфлікту інтересів, який виразився в тому, що без письмового повідомлення керівництва уклала ряд договорів на здійснення охорони адміністративної будівлі, гаражів та сараю управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області зі своїм сином ОСОБА_5 (договори № 11 від 30.04.2015 року; № 14 від 29.05.2015 року; №22 від 31.07.2015 року; № 28 від 31.08.2015 року; № 32 від 30.09.2015 року).

Зазначені обставини свідчать про наявність реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між її особистим майновим інтересам - бажанням отримати грошові кошти для своєї близької особи, її сина ОСОБА_5, у вигляді оплати за надані послуги.

ОСОБА_2 вчинила дії та прийняла рішення у формі укладання нею, як начальником управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області з 20.12.2011 року, будучи державним службовцем та відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, зі свої сином ОСОБА_5, зазначених цивільно-правових договорів на здійснення охорони адміністративної будівлі, гаражів та сараю управління Державної казначейської оплатою за ці послуги.

Таким чином, у ОСОБА_2 наявний конфлікт інтересів, а саме суперечність між її особистим майновим інтересом - бажання отримати грошові кошти для своєї близької особи у вигляді оплати за надані послуги, та її службовими повноваженнями як начальника управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі Луганської області, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання службових повноважень.

Тобто, реальний конфлікт інтересів полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_2, у вигляді бажання сприяти в отриманні грошових коштів своєю близькою особою - її сином ОСОБА_5, реально зітнувся з її службовими повноваженнями з моменту укладання з ним зазначених договорів на здійснення охорони адміністративної будівлі, гаражів та сараю управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі у Луганській області. ОСОБА_2 підписала вказані договори, розрахунки та акти на здавання - приймання послуг і виплату грошових коштів її сину ОСОБА_5 за цими договорами, в умовах реального конфлікту інтересів.

В даному випадку ОСОБА_2 повинна була утриматись від залучення свого сина ОСОБА_5 до надання послуг на здійснення охорони адміністративної будівлі, гаражів та сараю управління Державної казначейської служби України у Старобільському районі, укладання зазначених договорів та актів про виплату грошових коштів, їх підписання, а якщо склалася така ситуація - повідомити начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про наявність конфлікту інтересів у зв'язку із укладанням договорів зі своїм сином ОСОБА_5 та нарахування йому грошових коштів, для вжиття всіх необхідних заходів врегулювання конфлікту інтересів, чого нею не було здійснено.

При накладанні стягнення враховуються данні про особу ОСОБА_2, обставини адміністративного правопорушення, за яке передбачене накладання штрафу в межах санкції закону про адміністративне правопорушення.

Строк накладання стягнення відповідно до ст.38 КУпАП не є пропущеним, оскільки обчислюється з дня виявлення правопорушення, а саме з дати протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, тобто з 20 листопада 2015 року,

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк оскарження постанови Старобільського районного суду Луганської області від 29 грудня 2015 року про притягнення її до адміністративні відповідальності за ч.2 ст.172 -7 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Прийняти нову постанову, якою скасувати постанову Старобільського районного суду Луганської області від 29 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративні відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Визнати ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_1) винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.

Штраф перерахувати на користь держави, отримувач - держбюджет Старобільського району Луганської області, р/р 0331, код 21081100 в ГУДКСУ Луганської області, МФО 804013, ідентифікаційний код 37858396.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, який перерахувати на рахунок 0331, код класифікації доходів 22030001, отримувач УДКСУ у Старобільському районі Луганської області, код ЄДРПОУ отримувача коштів 37858396, МФО 804013, банк отримувача коштів ГУДКСУ у Луганській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: