Справа №678/23/16-п
Провадження №3-678-31/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Ходоровський І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Держпраці у Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки вул. Яблунева, 2/1 смт. Летичів Хмельницької області, працює заступником головного бухгалтера ДП «Летичівське лісове господарство», одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину,

-за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За період з 01.01.2014 року по 20.01.2016 року ОСОБА_1, перебуваючи з 03.12.2013 року на посаді заступника головного бухгалтера ДП «Летичівське лісове господарство», допустила порушення вимог законодавства про працю, а саме:

вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», зокрема, в ході проведення перевірки при дослідженні відомостей нарахування заробітної плати та платіжних доручень встановлено, що працівники ДП «Летичівське лісове господарство» отримують заробітну плату за першу половину місяця (аванс) у розмірі меншому, ніж за фактично відпрацьований час з розрахунку посадового окладу працівника та з порушенням строків її виплати. Так, заробітна плата 201 працівнику підприємства за грудень 2015 року виплачена всього в сумі 1408349,18 грн. Виплати здійснювались 25.12.2015 року згідно платіжних доручень №52 та №53 від 25.12.2015 року в сумі 84035,04 грн., 30.12.2015 року згідно платіжного доручення №4789 від 30.12.2015 року в сумі 163092,10 грн. При цьому остаточна виплата заробітної плати здійснена лише 14.01.2016 року в сумі 1168505,78 грн.;

вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки», зокрема, заробітна плата працівникам ДП «Летичівське лісове господарство» за весь час щорічної відпустки не пізніше, ніж за три дні до початку відпустки, не виплачується. Так, згідно наказу №182 від 23.11.2015 року ОСОБА_2 надано щорічну основну відпустку з 23.11.2015 року; згідно наказів №186 від 02.12.2015 року, №188 від 04.12.2015 року, №190 від 08.12.2015 року, №191 від 14.12.2015 року працівникам надано щорічні основні відпустки - ОСОБА_3 з 02.12.2015 року, ОСОБА_4 з 04.12.2015 року, ОСОБА_5 з 08.12.2015 року, ОСОБА_6 з 14.12.2015 року. Однак, згідно відомостей нарахування коштів №125 та платіжного доручення №4466 оплата часу відпустки ОСОБА_2 здійснена лише 10.12.2015 року, а згідно відомостей нарахування коштів №3, №6 та платіжного доручення №46 оплата часу відпусток ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5Ю та ОСОБА_6 здійснена лише 14.01.2016 року;

вимог ст. 116 КЗпП України, зокрема, при звільненні працівників ДП «Летичівське лісове господарство» виплата всіх сум, що належать їм від підприємства, в день звільнення не проводиться. Так, згідно наказу №95 від 21.12.2015 року за угодою сторін з роботи звільнено працівника ОСОБА_7 з 24.12.2015 року. Однак, згідно відомості нарахування коштів №127 та платіжного доручення №52 від 25.12.2015 року розрахункові кошти звільненому ОСОБА_7 виплачені лише 25.12.2015 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнала повністю, щиро кається, підтвердила ті обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснила, що виявлені порушення дійсно мали місце, проте є незначними, не несуть нанесення будь-якої шкоди державі чи її уповноваженим органам, станом на 04.02.2016 року вказані порушення повністю усунені.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог законодавства про працю, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП, яка підтверджується:

актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування від 20.01.2016 року в якому зазначено виявлені під час проведення перевірки ДП «Летичівське лісове господарство» порушення законодавства про працю;

посадовою інструкцією заступника головного бухгалтера від 03.12.2013 року у п. 2 р. ІІ якої вказано, що відповідає за нарахування та виплату заробітної плати та інших грошових виплат;

платіжними дорученнями №4789 від 30.12.2015 року, №46 від 14.01.2016 року, №52, №53 від 25.12.2015 року, №4466 від 10.12.2015 року;

наказами №182 від 23.11.2015 року про надання відпустки ОСОБА_2, №186 від 02.12.2015 року про надання відпустки ОСОБА_3, №188 від 04.12.2015 року про надання відпустки ОСОБА_4, №190 від 08.12.2015 року про надання відпустки ОСОБА_5, №191 від 14.12.2015 року про надання відпустки ОСОБА_6, №95 від 21.12.2015 року про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_7;

відомостями про нарахування коштів (заробітна плата та аванси) на карткові рахунки співробітників №125 від 10.12.2015 року, №127 від 25.12.2015 року, №3 та №6 від 14.01.2016 року;

протоколом про адміністративне правопорушення від 20.01.2016 року, де зазначені обставини вчинення правопорушення, в графі «пояснення особи, щодо якої складений протокол» ОСОБА_1 вказала, що порушення буде усунене протягом місяця.

Санкцією ч. 1 ст. 41 КЗпП України передбачене накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, повне визнання своєї вини порушником, щире розкаяння, її особа, те, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, виявлені порушення на час розгляду справи усунені, тому вважаю за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальній межі санкції означеної статті Закону, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено, що станом на 01 січня 2016 року мінімальний розмір заробітної плати становить 1378,00 грн.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлена ставка судового збору - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 41, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис ОСОБА_8

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_8