АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Херсонської обл., громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень в дохід держави, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, 16 серпня 2015 року о 22.55 год. ОСОБА_2 на просп. Г. Сталінграда, 6, в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території, перед проїзною частиною не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, не вжив всіх необхідних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.2, п. 12.3 ПДР України.

Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування усіх фактичних обставини справи, ОСОБА_2 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та направити матеріал на новий розгляд.

Вказуючи на те, що 10 листопада 2015 року йому було повідомлено про винесення постанови та видано її копію, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, апелянт просить визнати строк до 10 листопада 2015 року, таким, що пропущений з поважних причин.

В обґрунтування вимог скарги, ОСОБА_2 висловлює думку, що суд першої інстанції не з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив доказів, не перевірив відповідність план-схеми ДТП та пояснень водія автомобіля «CHEVROLET» фактичним обставинам справи та кінцевому розміщенню транспортних засобів на дорозі після зіткнення, характером та локалізацією ушкоджень.

Також апелянт звертає увагу на те, що на план-схемі ДТП відсутні будь-які позначення про сліди гальмування автомобіля «CHEVROLET», що має істотне значення при вирішенні питання про напрямок руху і швидкість цього ТЗ. Складений протокол, пояснення сторін або інші документи по справі не містить відомостей, в чому полягало у працівників поліції утруднення із встановлення слідів гальмівного шляху.

Крім того, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, апелянт вказує на відсутність відеодоказу настання події, який апелянт вважає єдиним і вагомим підтвердження його винуватості чи не винуватості, при цьому наявність «відео АА 00199» зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вважає, що за викладених обставин направлений матеріал справи про адміністративне правопорушення унеможливлює повний, всебічний розгляд справи та ухвалення законного рішення суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280, 283 КУпАП.

ОСОБА_2, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. За таких обставин вважаю можливим розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Крім того, відповідно до ст.. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи не в повному обсязі дотримані.

Так, з матеріалів справи вбачається, що її розгляд призначений був на 21 жовтня 2015 року, про що ОСОБА_2 повідомлений належним чином. Проте, від ОСОБА_2 надійшла заява 21 жовтня 2015 року, відповідно до якої він просив відкласти розгляд справи з обґрунтуванням поважності причини (ас. 13).

Разом з тим 21 жовтня 2015 року місцевий суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 (ас. 14).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_2 підшита перед постановою суду від 21 жовтня 2015 року, що свідчить про своєчасне заявлення ОСОБА_2 клопотання про відкладення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте, відповідно до матеріалів справи, копія постанови ОСОБА_2 направлена не була.

Згідно матеріалів справи копію постанови ОСОБА_2 отримав тільки 10 листопада 2015 року (ас. 15 зв.).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість прийнятого щодо нього рішення, то вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку, що 16 серпня 2015 року о 22.55 год. саме внаслідок порушення п. 10.2, п. 12.3 ПДР України ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1 по просп. Г. Сталінграда, 6, в м. Києві та який, виїжджаючи з прилеглої території перед проїзною частиною, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, не вжив всіх необхідних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкодженні транспортні засоби.

Такий висновок суду підтверджується:

- поясненнями ОСОБА_1 як безпосередньо одразу після ДТП, так і в суді апеляційної інстанції, про те, що він керував автомобілем «Шевроле Авео», рухаючись по середній смузі руху в бік вул.. Героїв Дніпра зі швидкістю приблизно 60 км/год. Він бачив, що з прилеглої території виїхав автомобіль «Тойота», який почав рухатися по крайній правій смузі, після чого на колі з вул.. Лайоша Гавро, різко змінивши напрямок руху вліво перед його (ОСОБА_1) автомобілем, намагався повернути на коло. Оскільки такі дії водія «Тойоти» були непередбачені, без включення відповідних сигналів, він (ОСОБА_1) не встиг своєчасно відреагувати на такий маневр автомобіля «Тойоти», внаслідок чого сталося зіткнення передньою частиною його автомобіля в бокову задню частину «Тойоти»;

- схемою ДТП, відповідно до якої зафіксовано місце зіткнення автомобілів, їх розташування після ДТП, та пошкодження автомобілів внаслідок ДТП (ас. 2), підписані обома учасниками ДТП. Будь-які зауваження з приводу даних, зафіксованих у схемі ДТП, а також щодо пошкоджень автомобілів, з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зазначено, що свідчить про те, що своїми підписами вони підтвердили правильність відображеної у схемі ДТП інформації;

- фотокартками, наданими ОСОБА_1, відповідно до яких зафіксовані пошкодження автомобілів та місце їх розташування, а саме: пошкоджені передня частина автомобіля «Шевроле Авео» та ліва бокова задня частина автомобіля «Тойота» (ас. 40-42).

Зазначені докази в своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_2, які викладені як у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 953397 від 16 серпня 2015 року (ас.1), так і в окремих поясненнях (ас. 4), про те, що, коли він виїжджав на пр. Сталінграда з двору, ліворуч машин не було, і, коли він виїхав на вулицю, відчув удар позаду, а також доводи апеляційної скарги щодо неповного з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах справи відеодоказу не свідчить про неповноту досліджених обставин, оскільки наявні у справі докази в їх сукупності дають суду можливість з достатньою повнотою встановити обставини ДТП та прийняти обґрунтоване та законне рішення.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляції, вважаю, що викладені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними, оскільки спростовуються наявними у справі доказами, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. в дохід держави, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 243.60 коп. - залишити без зміни, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

м. Києва М.А. Васильєва