АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участі захисника Марківа Н.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 - Марківа Н.В. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року ОСОБА_4, визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови, 19.06.2015 року актом перевірки податкового інспектора було виявлено факт ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 364 087 грн.

За висновками суду, вказане свідчить про порушення відповідальною за сплату вказаних податків посадовою особою ТОВ «Майнау» ОСОБА_4, вимог ЗУ «Про податок на додану вартість», ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», Податкового Кодексу України, виходячи з чого в її діях наявний склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 - Марків Н.В. подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження зазначеної вище постанови, необхідність чого обґрунтовує тим, що справа була розглянута суддею без виклику ОСОБА_4, а про існування судового рішення щодо неї та дізналась лише 12.01.2016 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого відразу була подана апеляційна скарга.

Хоч апеляційна скарга та заява про поновлення строку на апеляційне і адресовані помилково до Київського апеляційного адміністративного суду, але по суті вони стосуються апеляційного оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення і тому підлягають розгляду саме Апеляційним судом м. Києва.

За вказаних в заяві про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді обставин, які підтверджуються матеріалами справи, в яких відсутні дані про отримання ОСОБА_4 судової повістки з зазначенням часу та місця судового розгляду та направлення їй копії судового рішення, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях Огороднік О.А.складу адміністративного правопорушення.

Як зазначає апелянт, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року є незаконною, винесена з порушенням норм процесуального, матеріального права та без належного дослідження обставин справи, а саме: на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення вийшли всі строки встановлені для накладення адміністративного стягнення, оскільки минуло більше трьох місяців з дня вчинення правопорушення, підтвердженням цього є Акт від 19.06.2015 року № 775/26-53-22-05-21/35217308 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Майнау» з питань правильності нарахування та повноти сплати до бюджету податку на додану вартість, де вказано період який підлягає перевірці - 2014 рік та січень 2015 року. Також на час винесення судом рішення вказані у вищезазначеному акті дані щодо несплати до державного бюджету податків були оскаржені до суду і постановою Окружного адміністративного суду м. Києва позовні вимоги задоволені повністю, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 10 липня 2015 року № , № , №, складені на підставі вказаного вище акту перевірки.

Заслухавши пояснення захисника Марківа Н.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Вимоги ст. 280 КУпАП зобов'язують суддю при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте суддею суду першої інстанції при розгляді даної справи ці вимоги закону не були дотримані.

Як убачається з матеріалів справи та змісту постанови, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, на підставі акту перевірки № 775/26-53-22-05-21/35217308 від 19.06.2015 року.

При цьому суддя не звернув уваги на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 фактично не викладені обставини вчинення нею інкримінованого їй правопорушення. Зокрема, у ньому відсутні дані про суть адміністративного правопорушення, а посилання при цьому на акт перевірки, без викладення встановлених перевіркою даних, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В постанові судді допущені аналогічні помилки.

Крім цього, відповідно до наданих апелянтом копій документів, не погодившись з рішенням ДПІ в Дніпровсьому районі ГУ ДФС у м. Києві, ТОВ «Майнау» подало адміністративний позов до суду і постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року, позовні вимоги задоволені повністю, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 10 липня 2015 року № , № , № .

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Також, положеннями п. 56.18 ст.56 Податкового кодексу України, надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З огляду на викладене, вважаю, що суддя безпідставно послався в оскаржуваній постанові на висновки акту податкового органу № 775/26-53-22-05-21/35217308 від 19.06.2015 року, оскільки викладені у ньому висновки про порушення ТОВ «Майнау» вимог п.п. 138.11, 138.1, 138.2, 138.7 ст.138, п.п. 139.1.9., 139.1, ст.139, та п.п. 198.6 ст. Податкового кодексу України проходили процедуру оскарження в судовому порядку, а 09 жовтня 2015 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, позовні вимоги задоволені повністю, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 10 липня 2015 року № , № , №

Будь-яких інших достатніх даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_4 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, в матеріалах справи немає.

Викладене свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 суддя не виконав вимоги ст.ст. 245, 247, 278, 280, 283 КУпАП, що і призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення, оскільки, серед іншого, суддя не з'ясував суть і обставини вчинення правопорушення, наявність достатніх та допустимих доказів винуватості ОСОБА_4 а також поза увагою залишив те, що сплив строк притягнення останньої до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 КУпАП.

Таким чином, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, як така, що прийнята внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_4 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а відтак апеляційна скарга захисника МарківаН.В. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_4 адвокату Марківу Н.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Марківа Н.В. задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діяхОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва М.А. Ященко