АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю представника Київської міської митниці ДФС Юрківа В.В., захисника особи відносно якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. Конфісковано в дохід держави предмети порушення митних правил - 3900 (три тисячі дев'ятсот) доларів США. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні в дохід держави.

Захисник особи відносно якої складений протокол про порушення митних правил ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11.12.2015 року у справі про порушення митних правил ОСОБА_3, виключивши з її резолютивної частини вказівку про конфіскацію безпосередніх предметів порушення митних правил - 3900 доларів США в дохід держави, зобов'язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби повернути Миколайчук Л. І. або її уповноваженому представнику тимчасово вилучені кошти на підставі протоколу про порушення митних правил № 0816/10000/15 у сумі 3900 (три тисячі дев'ятсот) доларів США.

У своїй апеляційній скарзі захисник особи ОСОБА_4 вказує, що під час розгляду справи було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, не застосовано практику Європейського суду з прав людини яка підлягає застосуванню, вважає, що судом першої інстанції не було у повній мірі об'єктивно досліджено та надано правову оцінку усім обставинам справи. Апелянт стверджує, що ОСОБА_3 подорожує вперше, підтвердженням цього є те, що вона отримала паспорт для виїзду за кордон лише 15 квітня 2015 року, перебувала в аеропорту вперше, норми переміщення валюти не знала та збиралася звернутися до працівників митниці про допомогу, грошові кошти у ОСОБА_3 знаходились без ознак приховування та вона сама повідомила митників про їх суму. Судом першої інстанції не враховано також те, що ОСОБА_3 не орієнтується в будівлі аеропорту, та за курсом валютних коливань не слідкує, а тому вона не усвідомлювала протиправний характер своєї бездіяльності не декларуючи суму валютних коштів які перевищували 10 000 євро, не передбачала можливість настання шкідливих наслідків та не могла їх передбачити. Зазначає, що ОСОБА_3 вилучену у неї валюту зберігала на банківських рахунках у ПАТ «ПУМБ» та ПАТ КБ «Приватбанк» та зняла перед поїздкою. Крім цього, ОСОБА_3 працює черговою по станції, отримує заробітну плату близько 4588 грн. за місяць і сума 3900 доларів США по суті складає її заробіток більш ніж 20 місяців, а зазначені кошти вона мала намір віддати своїй донці та онуку, які проживають в Австрії. За вказаних умов, застування конфіскації предметів порушення митних правил свідчить про недотримання судом практики Європейського суду з прав людини, яка зобов'язує органи влади дотримуватись розумного балансу між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право власника на мирне володіння своїм майном, що випливає з положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з захисту прав і основоположних свобод людини. Порушення принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини в даному випадку заключається в тому, що на ОСОБА_3, уразі конфіскації належних їй коштів, буде покладено «надмірний індивідуальний тягар».

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4, представника Київської міської митниці ДФС Юрків В.В., перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги захисника, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 26 жовтня 2015 о 11 год. 50 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Виліт», було зупинено громадянку України ОСОБА_3, яка слідувала до Дубаї рейсом FZ 728 літаком авіакомпанії «РІу Dubai».

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка відповідно до п. 1.10 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 року № 137(зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.03.2006 року за № 217/12091), позначає закінчення «зеленого коридору» та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю, пасажира було зупинено.

У ході проведення усного опитування наявності у гр. України ОСОБА_3 валютних коштів зазначена громадянка заявила наявність у неї 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США. Для здійснення митних формальностей, а саме перерахування наявних валютних цінностей, пасажира було запрошено до службового приміщення.

Після перерахунку готівки встановлено, що гр. України ОСОБА_3 переміщувала валютні цінності, а саме 14 984 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят чотири) долари США, що еквівалентно 13 518 (тринадцять тисяч п'ятсот вісімнадцять) євро 59 євроцентів.

В подальшому було повернуто громадянці ОСОБА_3 та пропущено через митний кордон України 11 084 (одинадцять тисяч вісімдесят чотири) долари США, що в еквіваленті 10000 (десяти тисячам) євро. По протоколу про ПМП №0816/10000/15 вилучено 3900 (три тисячі дев'ятсот) доларів США.

Будь-які документи на переміщення валюти понад установлені норми у пасажира були відсутні.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Статтями 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України окремих видів товарів, на які встановлені заборони або обмеження.

Частиною 3 статті 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року (із змінами та доповненнями), якою затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним кодексом України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами , що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом України чи іншими законами України, і за які Митним кодексом України передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При розгляді адміністративної справи, як цього вимагає ст. 280 КУпАП, повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про порушення митних правил № 0816/10000/15 від 25.10.2015 року, відносно ОСОБА_3 складено в результаті дій останньої, що виразилися у порушенні двоканальної системи митного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами. В своїх пояснення ОСОБА_3 (а.с. 8) пояснила те, що вона вперше знаходиться в аеропорту, норми переміщення валюти вона не знала, та тільки як здала багаж та пройшла контроль, вона попрямувала до митників за допомогою.

Відповідно до вимогам ст. 366 МК України, згідно з якими канал, позначений символами зеленого кольору «зелений коридор», призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору «червоний коридор», призначений для всіх інших громадян.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 не знала про норми переміщення валюти, та не знала в який коридор їй потрібно йти не звільняє її від відповідальності передбаченої ст. 471 МК України, та не спростовують висновок суду про порушення ОСОБА_3 митних правил при перетині білої лінії «Зеленого коридору» митного поста «Аеропорт «Київ» (Жуляни)».

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 призначено в межах санкції ст. 471 МК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Посилання захисника на недотримання суддею при розгляді даної справи практики Європейського суду з прав людини, а саме положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з захисту прав і основоположних свобод людини щодо врахування принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, та покладання на ОСОБА_3, у разі конфіскації належних їй коштів, «надмірного індивідуального тягара», також не свідчить про незаконність прийнятого судом рішення, оскільки санкція ст. 471 МК України в частині конфіскації предметів правопорушення є безальтернативною, а МК України та КУпАП не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення у розмірі, нижчому за вказаний у санкції чи не призначення одного із видів стягнення взагалі. Отже рішення судді має юридичні підстави.

Крім цього, втручання у право власності в даному випадку переслідує легітимну мету в суспільних інтересах, і ОСОБА_3 було забезпечене право на користування її майном згідно з встановленими законодавством України правилами, тобто їй було повернуто та пропущено через митний кордон України 11 084 (одинадцять тисяч вісімдесят чотири) долари США, що в еквіваленті відповідає 10000 (десяти тисячам) євро та відповідно до протоколу про ПМП №0816/10000/15 вилучено 3900 (три тисячі дев'ятсот) доларів США, які ОСОБА_3 переміщувала через митний кордон України без декларування та без будь-яких документів на переміщення валюти понад установлені норми. Посилання ОСОБА_3 на незнання порядку переміщення валютних цінностей через митний кордон України не звільняє її від відповідальності за порушення митних правил, так як відповідна інформація є загальнодоступною для всіх громадян України, на яких і лежить відповідальність за дотримання встановлених у цій сфері правил.

З огляду на вищевикладене, вважаю, постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зміни або скасування немає.

Керуючись ч. 4, ч. 5 ст. 366 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватою у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, та піддано адміністративному стягненню у виді накладення штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень), та конфісковано безпосередній предмет порушення митних правил, а саме: 3900 (три тисячі дев'ятсот) доларів США - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко