справа № 415/6/16-п
провадження № 3/415/22/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2016 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ОСОБА_1 України у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого ТДВ «Лисичанський желатиновий завод» - директор, зареєстрованого та проживаючого за адресою: місто Лисичанськ, кв. Дружби народів, 37/2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И ЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП № 960902 від 30.12.2015 року, складеного інспектором БДР Лисичанського ВП, мол. лейтенантом поліції ОСОБА_3, вбачається, що 30 грудня 2015 року о 13 годині 10 хвилин у місті Лисичанськ по вул. Свердлова, в районі будинку № 355 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA A7, державний номер НОМЕР_1, який належить ТДВ «Лисичанський желатиновий завод», виконуючи маневр повороту ліворуч, не впевнився у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_2, який рухався у супутньому напрямку, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Під час розгляду матеріалів справи, судом встановлено, що дії ОСОБА_2 ОСОБА_1 України у Луганській області, кваліфіковані за ознаками ст.124 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 30.12.2015 року приблизно о 13 годині 10 хвилин він з двома пасажирами, керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA A7, державний номер НОМЕР_1, рухався по середній смузі проїжджої частини вулиці Свердлова у місті Лисичанську. Зазначена проїжджа частина складається з 4 смуг, одна з яких призначена для руху громадського транспорту у зустрічному напрямку. Виходячи зі стану дорожнього покриття він обрав безпечну швидкість руху: 40 км/год.

Проїхавши Т-образне перехрестя вулиці Свердлова та вулиці Пирогова, що розташоване праворуч, він, з метою подальшого виконання повороту ліворуч на наступному перехресті з вулицею Стулова, перебудувався у крайню ліву смугу та продовжив прямолінійний рух.

Недоїжджаючи приблизно 50 метрів до вказаного перехрестя, він заздалегідь включив лівий світовий покажчик повороту та став зменшувати швидкість. Доїхавши до вказаного перехрестя він побачив, що назустріч йому, по смузі громадського транспорту, їхав тролейбус, до якого було приблизно метрів 300-400.

З метою безпечного виконання свого маневру, він подивився дзеркала заднього виду (внутрішній та наружні) на предмет наявності можливих перешкод для виконання його маневру. Переконавшись, що маневр буде безпечним та не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, почав повертати ліворуч.

В ту мить, коли його автомобіль тільки перетнув лінію смуги громадського транспорту, він відчув та побачив удар по дотичній свого автомобіля легковим автомобілем марки DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_2, що рухався по смузі громадського транспорту, назустріч тролейбусу. Удар прийшовся у ліву передню частину його автомобіля (крило, бампер, фара).

Відчувши удар, він прийняв праворуч, та, наскільки дозволяв стан дорожнього покриття, одразу зупинився, з метою збереження слідів ДТП і включив покажчики аварійної сигналізації, зупинка вже була за перехрестям вулиці Стулова. Автомобіль, що зіткнувся з ним зупинився біля будинку «Нової пошти» між столбом та колодязем, з якого вийшов водій та пасажири, які відразу покинули місце ДТП.

Після цього він підійшов до водія автомобіля DAEWOO LANOS, впевнившись, що з ним все гаразд повернувся до свого автомобілю. На місце ДТП біли викликані співробітники ДАІ та про факт ДТП була повідомлена страхова компанія. Співробітники ДАЇ прибули на місце ДТП, почали оформлювати відповідні матеріали.

На питання пасажира його автомобіля його сина ОСОБА_4 де поставити знак аварійної зупинки співробітник ДАІ сказав, що даний знак необхідно поставити одразу за моїм автомобілем, тобто у місті де перехрестя закінчувалось. На заперечення його сина, що на лівій смузі та смузі громадського транспорту чітко залишилися сліди автомобіля DAEWOO LANOS, що відтворювали напрямок його руху та їх потрібно зберегти, щоб вони не були знищені іншими проїжджаючими транспортними засобами, співробітник ДАІ відповів, що це не важливо та продовжив оформлювати матеріали. Гальмовий шлях був видний, чому співробітники ДАІ не зазначити гальмовий шлях у схемі дорожньо-транспортної пригоди, йому не відомо.

Відповідаючи на питання суду ОСОБА_2 зазначив, що сліди руху автомобіля DAEWOO LANOS починалися приблизно метрів за 15 до початку вказаного перехрестя з полоси крайньої лівої смуги та перетинали зустрічну смугу, що призначена для руху громадського транспорту, вказаний слід свідчив про намагання водія DAEWOO LANOS здійснити його обгін з лівої сторони по зустрічній смузі руху громадського транспорту, тому вважає винним у ДТП водія DAEWOO LANOS, який з урахуванням стану дорожнього полотна не обрав безпечну відстань та не обрав безпечну швидкість та з метою уникнення наїзду на його автомобіль ззаду був вимушений виїхати на смугу громадського транспорту, намагавшись обігнати його автомобіль з лівого боку, при цьому середня смуга проїжджої частини була вільна і водій DAEWOO LANOS міг спокійно прийняти праворуч та уникнути ДТП.

Допитаний у судовому засіданні, відповідно до ст.272 КУпАП, в якості свідка інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 пояснив, що 30.12.2015 року приблизно о 13 годині 10 хвилин він рухався на належному йому транспортному засобі DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_2 по вулиці Свердлова в бік вулиці Первомайска міста Лисичанська, приблизившись до магазину «Марс» рухався зі швидкістю 40-50 км/год по крайньої лівої смузі вулиці Свердлова. Підїжджаючи до перехрестя з вулицею Стулова він бачив, що праворуч нього рухається автомобіль SKODA OCTAVIA A7, перебуваючи за 30-40 метрів від цього автомобіля ОСОБА_5 побачив, що водій цього автомобілю включивши лівий світовий покажчик повороту, почав різко повертати на вулицю Стулова, запобігаючи зіткненню він прийняв ліворуч, нажавши гальма, почав подавати водію SKODA OCTAVIA A7 звуковий сигнал, але водій автомобілю ігноруючи звукові сигнали, можливо не подивившись у дзеркало заднього виду продовжував різкий поворот ліворуч, скоївши зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля з правою боковою частиною його автомобіля. Удар стався на смузі для руху громадського транспорту.

ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що йому відомо, що в цьому районі вулиці Свердлова міста Лисичанська є полоса з зустрічним рухом для громадського транспорту. Дорожня частина на момент скоєння ДТП була покрита снігом.

Гальмовий шлях був видний, він навіть його фотографував, чому співробітники ДАІ не зазначити гальмовий шлях у схемі дорожньо-транспортної пригоди, йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6А пояснив, що 30.12.2015 року він був запрошений співробітниками ДАІ в якості понятого, очевидцем ДТП він не був, в його присутності робились заміри та схема ДТП, зазначив, що на місці дорожньо-транспортної пригоди був чітко видні сліди від гальмового шляху, але коли підписував протокол та схему ДТП не звернув увагу на те, що в схемі відсутній гальмівний шлях.

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, ліцензійної картки на транспортний засіб та організацію діловодства з питань забезпечення безпеки дорожнього руху визначається Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, зазначені у розділі VI цієї Інструкції. Відповідно до п.6.1 Інструкції на схемі місця ДТП повинні бути зображені та зафіксовані відповідні обєкти, серед яких є:

-транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів;

-сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїзної частини, довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів, довжина слідів на ділянках з різним покриттям;

-інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та обєктів (уламки кузова, частини фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини та ін.), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїзної частини, транспортних засобів, площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту, тощо;

-координати місця зіткнення, наїзду тощо відносно сталих орієнтирів.

Пункт 6.7 Інструкції наголошує, що при складанні схеми місця ДТП рекомендується деталізувати ту чи

іншу ділянку схеми пригоди.

Однак, як вбачається з дослідженої в судовому засіданні схеми місця ДТП, при її складанні співробітниками ДАІ, не у повному обсязі були виконані вимоги Інструкції, що дозволило б визначити дії якого з водіїв знаходяться у причинно-наслідковому звязку з ДТП, оскільки відображення вказаних відомостей надало б можливості відтворити та зафіксувати механізм ДТП.

Так, органом ДАІ не було встановлено швидкість руху, з якою рухались учасники дорожньо-транспортної пригоди, напрямок їх руху, кількість смуг даної дороги та якими дорожніми знаками це визначається, по якій смузі рухались учасники ДТП, яким чином вони змінювали напрямок руху, сліди гальмового та зупинного шляху автомобіля ДЕО Ланос, про наявність яких зазначають як водії транспортних засобів Семенов та ОСОБА_5, так і понятий ОСОБА_6

На усунення протиріч в показах учасників ДТП судом було призначено автотехнічну експертизу, відповідно до висновку якої для категоричної відповіді на питання відносно водія автомобіля SKODA OCTAVIA A7 та відносно водія автомобіля DAEWOO LANOS слід було встановити швидкість руху автомобіля SKODA OCTAVIA A7 та відстань яку здолав автомобіль SKODA OCTAVIA A7 з моменту виконання маневру повороту ліворуч до зіткнення. Дані показники органом ДАІ під час оформлення матеріалів справи зазначені не були, а встановити їх під час судового розгляду не надалось можливості. Крім того, як вбачається з висновку експерта Луганського НДЕКЦ МВС України, в постанові є протиріччя в механізмі ДТП згідно показів водіїв SKODA OCTAVIA A7 і DAEWOO LANOS, оскільки на проїжджої частині відсутні сліди коліс транспортних засобів або інші сліди (згідно схеми ДТП, складеної співробітниками ДАІ) за допомогою яких можливо було усунути протиріччя в показах водіїв, тому експертом розглянуті варіанти механізму ДТП з технічної точки зору.

Отже матеріали справи свідчать, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками БДР Лисичанського ВП фактично не був встановлений механізм зіткнення транспортних засобів, наявність порушень вимог Правил дорожнього руху, причинний звязок цих дій з наслідками, які настали.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні ОСОБА_2 в своїх поясненнях категорично заперечував порушення ним Правил дорожнього руху, які були б причиною ДТП, а доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_2 в цій частині суду надано не було.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - обєкт адміністративного проступку, - обєктивну сторону проступку; - субєкт адміністративного проступку; - субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Аналіз доказів, перевірених в судовому засіданні свідчить, що матеріали адміністративної справи не містять об'єктивних даних про те, що дії ОСОБА_2 носили протиправний характер.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, а саме вимог п. 10.1 ПДР, згідно яких: перед початком руху, перестроюванням чи будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен впевнитися, що це буде безпечним та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, що потягло за собою пошкодження транспортних засобів, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, так як посадовими особами БДР Лисичанського ВП не у повному обсязі були виконані вимоги Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року, якою визначається процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, ліцензійної картки на транспортний засіб та організацію діловодства з питань забезпечення безпеки дорожнього руху та органом БДР Лисичанського ВП не представлені належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та винність останнього у його вчиненні.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 247 ч. 1, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова