ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/184/16-п
провадження № 3/691/85/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м.Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Городищенського відділення Смілянського відділу Головного Управління Національної поліції в Черкаській області м.Городище вул.Миру, №79 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого-

за ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

встановив :

ОСОБА_1, 11 лютого 2016 року о 18 годині 50 хвилин по вул.Миру в м.Городище Черкаської області керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України. Від пояснень, підпису у протоколі та огляду на стан алкогольного сп»яніння, у встановленому законом порядку в медичному закладі, відмовився в присутності свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ОСОБА_1 особисто взяв участь у судовому засіданні, йому було розяснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та заслухано його пояснення щодо скоєння адмінправопорушення, із якого вбачається, що він, дійсно, 11 лютого 2016 року о 18 годині 50 хвилин по вул.Миру в м.Городище Черкаської області керував автомобілем НОМЕР_1 і під час руху був зупинений працівником патрульної служби, проте в стані алкогольного сп»яніння, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, стверджує, що не перебував. Працівник патрульної служби запитав лише про маршрут його руху, на що відповів, що додому. На цьому розмова була закінчена. Ніхто не перевіряв його на стан сп»яніння, як і не пропонував поїхати на медосвідчення до медичного закладу. При цьому свідків не було, протокол не складався, посвідчення водія не перевіряли. Про наявність протоколу про адміністративне правопорушення Серії АП1 №689213 від 11 лютого 2016 року, складеного стосовно нього, дізнався лише тоді, коли отримав судову повістку.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.2 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №931/16947 від 6 жовтня 2009 року, у разі наявності ознак, передбачених у пункті 1.3 розділу 1 цієї Інструкції, а саме запах з порожнини рота, уповноважена особа Державтоінспекції МВС України проводить огляд на стан сп»яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У відповідності до п.2.12 зазначеної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп»яніння, згідно з ознаками, визначених у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, а саме: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп»яніння ( крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи; почервоніння обличчя або неприродна блідність, уповноважена особа Державтоінспекції МВС України направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров»я.

Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення Серії АП1 №689213 від 11 лютого 2016 року, слід вбачати, що жодна з вище вказаних ознак у протоколі не зазначена, як і не проводився огляд на стан алкогольного сп»яніння водія транспортного засобу спеціальним технічним засобом та не було направлено водія до найближчої медичної установи.

Протокол про адміністративне правопорушення, це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги. Статтею 256 КУпАП визначено перелік тих даних, що обов»язково повинні бути закріплені у протоколі, для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можливо було заперечувати. Протокол повинен бути підписаний особою, що його склала, та особою, що вчинила правопорушення. За наявності свідків протокол підписується і ними. Із протоколу, у відношенні ОСОБА_1, вбачається, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп»яніння, про те не представляється можливим з»ясувати на підставі чого об»єктивно працівник поліції встановив у водія стан сп»яніння, в той час, як встановлення у правопорушника стану сп»яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп»яніння в заклади охорони здоров»я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров»я України та Міністерством юстиції України від 24.02.1995 року № 114/38/15-36-18. За змістом протоколу про адмінправопорушення слід вбачати, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння, а із пояснень даних в суді вбачається, що йому не пропонувалось провести проби щодо знаходження його у стані сп»яніння, в той час як за ст.ст.130 КУпАП якщо водій ухиляється від огляду, то в присутності двох свідків у протоколі про зазначене адміністративне правопорушення вказуються ознаки сп»яніння.

З пояснень ОСОБА_1 та письмового клопотання від 09 березня 2016 року, слід вбачати, що з метою достовірності огляду на стан алкогольного сп»яніння, працівники патрульної служби не забезпечили його доставку до найближчого закладу охорони здоров»я, в той час, як у відповідності до п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122, ч.3 ст.123, ч.1-4 ст.130 КУпАП, наявність свідків є обвязковою.

Як зазначив ОСОБА_1 у судовому засіданні, свідки на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення теж були відсутні. З протоколу про адміністративне правопорушення Серії АП1 №689213 від 11 лютого 2016 року, свідками зазнчено ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але місце їх проживання не зазначено, як то вимагає ст.256 КУпАП.

За таких обставин в силу вимог ст.251 КУпАП суд, позбавлений можливості ґрунтовно, повно, всебічно і об»єктивно, за відсутності доказів правильно вирішити справу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не є ні відносним, ні допустимим, остільки був складений не в установленому законом порядку і передбаченими способами, а встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ч.1 ст.130, ч.1 ст.247, ст.251, ст.280, ст.284, ст.294 КУпАП,-

постановив:

Провадження в адміністративній справі №691/184/15-п провадження №3/691/85/16 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до Апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя ОСОБА_4