Справа № 159/5780/15-п Провадження №33/773/52/16 Суддя в 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Категорія:ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач: Польовий М. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року місто Луцьк

Суддя апеляційного суду Волинської області Польовий М.І., з участю скаржника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, непрацюючого, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 10.03.2015 року постановою Ковельського міськрайонного суду за ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді арешту строком на 10 діб, на постанову Ковельського міськрайонного суду від 25 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковельського міськрайонного суду від 25 січня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, будучи раніше на протязі року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, повторно о 00 год. 15 хв. 27.10.2015 року в м.Луцьку Волинської області, по вул. Кравчука керував автомобілем марки «Рено», д.р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, на обліку - у центрі ДАІ 0702, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що постанова суду є незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки справа щодо нього сфабрикована і до адміністративної відповідальності він притягнутий безпідставно. Зазначає, що автомобілем керував Віталій, з яким вони познайомились напередодні, а коли вони під'їхали до магазину «Сільпо» останній вийшов з автомобіля і пішов, пообіцявши повернутись. Після цього він пересів за кермо даного автомобіля і вийшовши з нього, хотів повідомити працівників ДАІ про виявлене ним порушення одним із таксистів Правил дорожнього руху. Проте, працівники ДАІ безпідставно та незаконно із застосуванням сили склали щодо нього протокол. Судом дані обставини не взято до уваги, а також його показання та показання свідка ОСОБА_4, яка перебувала разом з ним в автомобілі та підтвердила, що він не керував автомобілем. Крім того, суд в обґрунтування свого рішення поклав суперечливі та надумані показання працівника ДАІ, які не відповідають фактичним обставинам справи. Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.251 КУпАП, зазначені в ньому свідки судом не допитані та не викликані в судове засідання. За таких обставин вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, не відповідає вимогам закону та матеріалам справи, винесена з порушенням процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які апеляційну скаргу підтримали, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 зазначеного у постанові суду адміністративного правопорушення підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку.

Правильність такого висновку підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення АП1№988652 від 27.10.2015 року; довідкою ВДАІ (з обслуговування м. Ковеля, Ковельського та Турійського районів) УДАІ УМВС України у Волинській області про те, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності 09.02.2015 року за ч.1 ст.130 КУпАП; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.10.2015 року; копією акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27.10.2015 року; копією постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської область від 10.03.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП; поясненнями самого ОСОБА_1 в судовому засіданні, де він визнав та не заперечував факт перебування в стані алкогольно сп'яніння у вказаний час і місці, проте заперечував факт керування автомобілем; поясненнями інспектора ВДАІ ОСОБА_5, поясненнями свідка ОСОБА_4

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що автомобілем він не керував та протокол щодо нього складено безпідставно, з порушенням вимог законодавства є необґрунтованими, були дослідженні і ретельно перевірені судом і з обґрунтуванням спростовані з наведенням в постанові відповідних мотивів.

Зокрема, інспектор ВДАІ ОСОБА_5, який допитаний судом в якості свідка показав, що ОСОБА_1 у вказаний в протоколі час та місці під'їхав до магазину та вийшов із автомобіля, підійшов та сказав, що водій таксі порушив ПДР, при цьому перебував в стані алкогольно сп'яніння. Під час спілкування з ОСОБА_1 було чути запах алкоголю з порожнини рота, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Давати пояснення ОСОБА_1 та підписувати протокол відмовився, чинив непокору.

Підстав не вірити показанням даного свідка у суду не було, оскільки вони послідовні узгоджуються між собою та підтверджуються іншими письмовими матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що суд не взяв до уваги його показання та свідка ОСОБА_4 є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції оцінив показання вказаного свідка в сукупності з іншими доказами, зокрема з показаннями самого ОСОБА_1, які хоча співпадають між собою, про те не можуть бути визнані об'єктивними, оскільки ОСОБА_4 є колишньою дружиною ОСОБА_1, а тому суд вірно не взяв їх до уваги, мотивувавши в цій частині своє рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на це особою, в присутності ОСОБА_1 та двох свідків.

При складанні протоколу ОСОБА_1 відмовився від його підпису та будь-яких пояснень, про що в протоколі зроблено відповідні записи, жодних зауважень щодо його неправильності не зазначав.

Щодо доводів ОСОБА_1 про застосування сили відносно нього під час складання протоколу, то дані обставини були предметом перевірки судом першої інстанції та не найшли свого підтвердження.

За таких обставин твердження ОСОБА_1 про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він автомобілем не керував, а матеріали справи щодо нього сфабриковані, апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП є вірною.

При накладенні адміністративного стягнення судом враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, який не працює, утриманців та доходу немає, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, обставини, які пом'якшують його відповідальність відсутні.

З врахуванням вищевказаних обставин справи вважаю, що адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, в мінімальному його розмірі, відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП і підстав вважати його надто суворим немає.

Законних підстав для скасування постанови суду по обставинах, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду від 25 січня 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду М.І. Польовий