Справа № 527/235/16-п
провадження № 3/527/100/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Левицька Т.В., з участю: прокурора Нечипоренка В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Глобине справу про адміністративне корупційне правопорушення, яка надійшла від Кобеляцької місцевої прокуратури про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя селища ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну особу, ІНФОРМАЦІЯ_3, секретаря Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Заступником керівника Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_2Д 29.01.2016 року складено протокол про скоєння адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1, який порушив вимоги ч. 1 п.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо неповідомлення у встановленому Законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КпАП України.

В протоколі зазначено, що 12.11.2015 року на засіданні 1 сесії 7 скликання ОСОБА_3 селищної ради Глобинського району Полтавської області ОСОБА_1 було обрано депутатом ОСОБА_3 селищної ради на підставі інформації ОСОБА_3 селищної виборчої комісії про підсумки виборів депутатів сільської ради 25 жовтня 2015 року. При розгляді на засіданні 4 (позачерговій) сесії 7 скликання ОСОБА_3 селищної ради Глобинського району Полтавської області по питанню обрання секретаря селищної ради, його кандидатура була запропонована селищним головою на посаду секретаря та внесена до бюлетеня для таємного голосування. В порушення вимог п.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, згідно з підпунктом «б» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив голову і депутатів вказаної селищної ради про наявність реального конфлікту інтересів та прийняв участь у голосуванні щодо виборів секретаря Градизької селищної ради. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції»: особи, зазначені у п. 1,2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобовязані:1) вжити заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2)повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосередньо керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Про реальний конфлікт інтересів свідчить той факт, що з присутніх на сесії 24 осіб, які голосували, 14 проголосувало «за», а 10 - «проти» обрання секретарем Градизької селищної ради ОСОБА_1 Таким чином, депутат ОСОБА_3 селищної ради ОСОБА_1 вчинив адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КпАП України.

ОСОБА_1, як особа, що притягується до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав, зміст протоколу не заперечував.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 селищний голова ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 04 грудня 2015 року о 14 .00 год. у приміщенні ЗБК «України» відбулося засідання 4 (позачергової) сесії 7 скликання ОСОБА_3 селищної ради Глобинського району Полтавської області по питання обрання секретаря селищної ради, кандидатура ОСОБА_1 була запропонована ним на посаду секретаря та внесена до бюлетеня для таємного голосування. ОСОБА_1 не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів шляхом самостійного публічного оголошення про це під час засідання ОСОБА_3 селищної ради, ні депутатів ОСОБА_3 селищної ради, ні голову ОСОБА_3 селищної ради.

Прокурор в судовому засіданні вважає доведеним скоєне ОСОБА_1 правопорушення, посилаючись на обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 грн.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків та думку прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Диспозицією ч.1 ст.172-7 КпАП України передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. У примітці до цієї статті зазначено, що субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Субєктивна сторона правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КпАП України, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.280 КпАП України, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших, визначених законом обставин, зобовязаний зясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням №1 від 12.11.2015 року ОСОБА_3 селищної ради «Про підсумки виборів ОСОБА_3 селищного голови та депутатів ОСОБА_3 селищної ради» визнано повноваження ОСОБА_3 селищного голови ОСОБА_4 та 26-ти депутатів ОСОБА_3 селищної ради, обраних на виборах 25 жовтня 2015 року по відповідних виборчих округах, зокрема депутатом ОСОБА_3 селищної ради обрано ОСОБА_1.

Відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, в тому числі, депутати місцевих рад.

Статтею 57 Регламенту ОСОБА_3 селищної ради, затвердженого рішенням №1 2 (позачергової) сесії ОСОБА_3 селищної ради 7 скликання визначено, що права та обовязки депутата селищної ради визначаються Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».

Пунктом 2 частини 1 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» встановлено, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях.

Частиною 3 ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що на депутатів місцевих рад поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Секретар сільської, селищної, міської ради не може суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, у тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Рішенням ОСОБА_3 селищної ради №1 від 04.12.2015 «Про обрання секретаря Градизької селищної ради 7 скликання» секретарем Градизької селищної ради 7 скликання обрано депутата ОСОБА_3 селищної ради ОСОБА_1, який також взяв участь у голосуванні за прийняття даного рішення.

Прокурор вважає, що ОСОБА_1 мав реальний конфлікт інтересів, але не повідомив селищного голову та депутатів селищної ради про його наявність, тому підлягає адміністративній відповідальності по ч.1 ст.172-7 КпАП України.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП визнав, вказав, що вказане правопорушення було ним допущене через необізнаність в законодавстві України.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП і для цього є законні підстави.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 та доданими матеріалами справи, вина у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП є доведеною.

Судом надавалась можливість особі, яка притягається до адміністративної відповідальності реалізувати свої права і надати докази на підтвердження невинуватості. Однак, будь-яких доказів ОСОБА_1 суду не надано і обставин справи, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не спростовано.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд визнає їх достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 172-7 КпАП України.

Обставин, що помякшують чи обтяжують адміністративну відповідальність суд не вбачає.

При обранні виду стягнення за адміністративне правопорушення суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, матеріальний стан, ступінь його вини.

При визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, суд, дотримуючись вимог ст. 33 КпАП України, оцінивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, враховуючи особу порушника, ступінь його вини, відсутність помякшуючих та обтяжуючих обставин, вимоги санкції 1 ст. 172-7 КпАП України, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки правопорушення відбулося унаслідок явної зневаги правопорушником до Закону України «Про запобігання корупції», а застосування такої міри стягнення буде відповідати його меті, передбаченій ст. 23 КпАП України.

Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КпАП України, ст. 4 ч.2 п.5 ЗУ Про судовий збір з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись: ст. ст.23, 33, 40-1, ч.1 ст.172-7, ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294, 299, 300, 307 КпАП України, ст. 4 ч.2 п.5 ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 171-7 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. на рахунок:

Адміністративний штраф суду

Код за ЗКПО 37835651

Код банку 831019

Банк отримувача Головне управління Державної

казначейської служби України у Полтавській області

Отримувач УДК у Глобинському районі Полтавської області

р/р № 0061

Код податку 21081100

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп. на рахунок :

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

Отримувач коштів УДКСУ у Глобинському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37835651

Банк отримувача ГУДКСУ в Полтавській області

Код банку отримувача (МФО) -831019

Рахунок отримувача -0061

Код класифікації доходів бюджету -22030001

Призначення платежу Судовий збір.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виконавчий документ підлягає предявленню до виконання протягом 3 місяців, починаючи з 29 лютого 2016 року .

СУДДЯ Т. В. Левицька