А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.02.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та головного експерта з автотехнічної експертизи Закарпатського НДЕКЦ ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, запроваджені щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою останньої на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.08.2015,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 36,54 грн. на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

В оскарженій постанові судді від 07.08.2015 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

Так, 04.07.2015, біля 8 год. 35 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота Ауріс», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги - вул. Довбуша на головну дорогу - вул. Загорську, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надала дорогу водієві транспортного засобу «Фольксваген Поло», н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_3, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, по вул. Загорській, в напрямку до вул. І.Франка, в м. Ужгород, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову судді щодо неї скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування наведеного зазначає, що вказана ДТП трапилася через те, що водій вказаного вище автомобіля ОСОБА_3 перевищив дозволену швидкість руху, у зв'язку з чим вона заявляла клопотання в суді першої інстанції про призначення відповідної судової експертизи, що залишено судом без уваги. Вважає, що в даному випадку виключно експерт міг би скласти висновок про винуватість іншого учасника ДТП - ОСОБА_3

Суд першої інстанції в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував чи було вчинено ОСОБА_1. вказану ДТП та чи вона винна в цьому, чи підлягає адміністративній відповідальності та обставини справи.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1, місцевий суд взяв до уваги, як доказ, лише протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема щодо розкриття суті адміністративного правопорушення, вказівки нормативного акту, що передбачає відповідальність за це правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Заслухавши ОСОБА_1 та експерта ОСОБА_2, що виконав на підставі постанови апеляційного суду від 23.10.2015 комплексну судову автотехнічну та трасологічну експертизу, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що складений стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення від 04.07.2015 серії АП1 № 451831 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП є необґрунтовані, оскільки спростовуються відомостями, викладеними в цьому ж протоколі: вказано як обставини адміністративного правопорушення (повно та детально розкрито його суть), так і нормативний акт, що передбачає відповідальність за це правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи (повне ім'я та адреса проживання потерпілого, назву додатку до протоколу, які пункти ПДР України порушено водієм ОСОБА_1 та інші дані).

Апеляційний суд, враховуючи встановлені матеріалами справи обставини, схему ДТП від 04.07.2015, висновок комплексної судової автотехнічної та трасологічної експертизи Закарпатського НДЕКЦ та пояснення експерта, що виконав відповідну експертизу ОСОБА_2, визнає, що доводи ОСОБА_1 про її невинуватість у вказаній вище ДТП спростовуються наявними у справі доказами та наступним.

Апеляційний суд з урахуванням схеми ДТП, пояснень експерта ОСОБА_2, визнає пояснення ОСОБА_1 (а.с.5), в тому числі й ті, що надані нею під час апеляційного розгляду такими, що є непослідовними та такими, що містять невідповідність фактичним обставинам справи.

Зокрема, експерт визнав такими, що не є технічно спроможними пояснення в апеляційному суді ОСОБА_1 про те, що вона, виїжджаючи за вказаних обставин з другорядної дороги на головну, після повної зупинки її автомобіля побачила справа на віддалі за 50 м від неї автомобіль ОСОБА_3, що наближався, а вона вважаючи, що безперешкодно встигне виконати маневр повороту перед ДТП, повернула ліворуч, і лише через 4-5 секунд після завершення нею вказаного маневру відбулося зіткнення автомобілів.

При цьому, експерт зауважив, що при швидкості в 62,8 до 65,6 км/год. і при заданих ОСОБА_1 вказаних даних, автомобіль ОСОБА_3 повинен був знаходитись від перехрестя на значно більшій відстані.

В той же час, згідно висновку судової трасологічної та автотехнічної експертизи від 28.12.2015 № 10/30 вбачається, що з технічної точки зору невідповідностей у письмових поясненнях ОСОБА_3 із слідовою інформацією, зафіксованою на схемі ДТП, не встановлено.

Так, у своїх письмових поясненнях водій ОСОБА_3 серед іншого зазначив, що за вказаних обставин причиною ДТП стало саме те, що безпосередньо перед нею на головну дорогу, по якій він рухався, із другорядної дороги виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1, він рухаючись зі швидкістю біля 60 км/год., вжив усіх заходів з уникнення ДТП (а.с.4). На схемі ДТП зафіксовані сліди екстреного гальмування автомобіля ОСОБА_3, що підтверджує його пояснення в частині виконання ним вимог п.12.3 ПДР України.

Письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що вказана ДТП відбулася через 4-5 с вже після того, як вона завершила маневр, спростовуються схемою ДТП (а.с.3), - з характеристик автодороги (та зокрема, її ширини (по одній смузі руху в кожному напрямку), характеру механічних пошкоджень на кузові вказаних автомобілів, встановленої висновком судової експертизи швидкості руху автомобіля, яким керував ОСОБА_3 (62,8 до 65,6 км/год.) та пояснень експерта вбачається, що зоною контакту є уся (крім переднього бамперу) ліва частина кузова автомобіля ОСОБА_3 та передні крило і бампер справа автомобіля ОСОБА_1

Також ці пояснення є непослідовні, оскільки в апеляційному суді ОСОБА_1 спочатку пояснила, що ДТП сталася через 2-3 с після того, як вона повністю виїхала на головну дорогу, вже рухаючись по правій смузі руху, а пізніше (після дослідження апеляційним судом схеми ДТП та зазначеного вище характеру пошкоджень автомобілів) - що ДТП сталася через 4-5 с після того, як вона виїхала на головну дорогу та частково рухалася по зустрічній смузі руху, через що автомобілі мають зафіксований на схемі ДТП зазначений вище характер механічних пошкоджень.

Вказаною експертизою хоч і встановлено, що водій ОСОБА_3 незначно перевищив максимально дозволену на вказаній вище ділянці дороги максимальну швидкість руху в 60 км/год. (п.12.4 ПДР України, даних про складання відповідного протоколу про передбачене ч.1 ст.122 КУпАП адміністративне правопорушення у справі немає), рухаючись безпосередньо перед самою ДТП зі швидкістю від 62,8 до 65,6 км/год., однак ця обставина, як вбачається зі схеми ДТП та пояснень експерта, не була основною причиною ДТП.

Остання не відбулась би, якщо б водій ОСОБА_1, виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, пересвідчилася в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, керуючись при цьому установленим на нерегульованому перехресті знаком пріоритету 2.1 - «Дати дорогу», що зазначені на схемі ДТП (а.с.3).

Вирішуючи питання про накладення стягнення на ОСОБА_1, суддею місцевого суду виконано вимоги ст.ст. 33,280 КУпАП, оскільки враховано як характер вчиненого правопорушення, так і особу порушника, ступінь її вини та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ОСОБА_1 призначено найменш суворе адміністративне стягнення з передбачених ст.124 КУпАП - штраф в мінімальному його розмірі - 340 грн.

З цих підстав доводи ОСОБА_1 також не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційнийсуд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо неї постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.08.2015 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя