АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/58/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2016 р. суддя апеляційного суду Харківської області Зубков Л.Я. за участю правопорушника ОСОБА_1 розглянув в судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року.

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 130 ч.1, 122-2 КУпАП з накладенням адміністративних стягнень: за ч 1 ст. 130 КУпАП 1 рік позбавлення права керування транспортними засобами, за ст. 122-2 КУпАП 6 місяців позбавлення права керування транспортними засобами, а остаточно, на підставі ст. 36 цього Кодексу 1 рік позбавлення права керування транспортними засобами.

Суддею визнано встановленим, що 18 жовтня 2015 року о 18 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, рухаючись по вул. Каразіна в м. Харкові. На вимогу працівників міліції не зупинився в порушення п.2.4 Правил дорожнього руху України та був затриманий шляхом переслідування по вул. Іванова в м. Харкові. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан спяніння відмовився, всупереч вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, посилаючись на те, що автомобілем у нетверезому стані не керував. Залишив його на стоянці біля свого дому №36-А по вул. Іванова за годину до часу, зазначеного в протоколі про адміністративні правопорушення, чого суддя не встановив внаслідок неповноти та однобічності дослідження обставин справи, неналежної оцінки наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги та перевіривши викладені ним у свій захист доводи, підстав до задоволення апеляційної скарги не вбачаю.

Висновок судді щодо вчинення ОСОБА_1 м М.І. адміністративних правопорушень при вищезазначених обставинах, ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах: протоколах про адміністративні правопорушення, поясненнях інспекторів ПС УПС МВС України у м. Харкові ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З пояснень цих осіб вбачається, що патрулюючи по вул. Сумській в м. Харкові вони побачили, як автомобіль Volkswagen PASSAT, ігноруючи сигнал світлофора, що забороняє рух, повернув на вул. Маяковського. Почавши переслідування цього автомобіля вони за допомогою гучномовника вимагали від водія зупиниться.

Однак він цієї вимоги не виконав а зупинився та вийшов з автомобіля лише на вул. Іванова, виявляючи явні ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю із рота, тремтіння рук, нечіткість ходи. Від огляду на стан спяніння відмовився.

ОСОБА_1 визнав, що дійсно напередодні вживав з друзями спиртні напої у себе вдома, а тому мав ознаки алкогольного спяніння, однак від проходження освідоцтва на стан спяніння відмовився, бо не керував автомобілем в нетверезому стані, а вийшов до нього з наміром забрати свої речі, про що заявив працівникам поліції. Вважає що вони помилились та безпідставно предявили йому претензії.

Однак, за категоричним ствердженням опитаного в судовому засіданні апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3, саме ОСОБА_1 був за кермом вказаного транспортного засобу, оскільки переслідуючи його вони постійно контролювали рух цього автомобіля аж до самої його зупинки, а вимагаючи зупинитися промовляли у гучномовник його державний номерний знак.

Посилання ОСОБА_1, на пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в підтвердження того факту що він вживав з ними спиртні напої у себе вдома а отже, не міг керувати транспортним засобом при обставинах, на які посилається ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є безпідставними.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 хоча і підтвердили в суді апеляційної інстанції це ствердження ОСОБА_1, однак засвідчили і те, що він виходив з дому із наміром докупити продукти та не повертався впродовж тривалого часу.

При цьому, з пояснень ОСОБА_7, на обєктивність свідчень якого посилався ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, вбачається, що ОСОБА_1 був відсутній впродовж 1-1,5 години, що і спонукало його, ОСОБА_7, та інших осіб залишити квартиру ОСОБА_1 та вийти на вулицю.

За наявністю таких даних посилання ОСОБА_1 на те, що він не мав можливості скористатися автомобілем, з певною метою, а отже бути викритим у керуванні ним в стані алкогольного спяніння, - не є переконливим та обєктивності пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а звідси і висновків судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень не спростовують.

Тому, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 р. щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

.

Суддя -