Справа № 346/5446/15-п
Провадження № 33/779/14/2016
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Васютина М.В. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року, якою закрито провадження у справі про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 працюючого водієм аварійно диспетчерської служби газового управління м. Коломия, громадянина України,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1№ 170628 від 26 листопада 2015 року ОСОБА_4 26.11.2015 року о 11 год. 00 хв. в м. Коломия виїжджаючи з прилеглої території на вул. Крип'якевича на автомобілі VOLKSWAGEN на дорогу не дав перевагу у русі автомобілю NISSAN під керуванням ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі, чим порушив п.10.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року відповідно до ст.247 п.1 КУпАП закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На вищезазначену постанову суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на її незаконність, необґрунтованість та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що протоколом про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2015 року, його поясненнями та поясненнями свідка ОСОБА_5 повністю доводиться факт порушення водієм автомобіля марки «Фольксваген» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 п.10.2 Правил дорожнього руху. Так, в зазначений у протоколі час, в м. Коломия по вул. Крип'якевича гр. ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Фольксваген» н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території по вул. Крип'якевича на головну дорогу, не надав переваги у русі керованому ним, ОСОБА_2, автомобілю марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_4, який рухався по головній дорозі, та допустив зіткнення автомобілів, в результаті чого його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Зазначає, що частково факт порушення вимог ПДР України підтвердив і водій ОСОБА_4, який пояснив, що при виїзді з двору газового господарства, зліва на дорозі були розташовані автомобілі, що заважали йому огляд дороги, відповідно він був змушений зупинитись для того, щоб пересвідчитись у відсутності перешкод, однак саме в цей час відчув удар від проїжджаючого по цій дорозі автомобіля марки "Ніссан". Вважає, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду та постановити нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначити стягнення в межах санкції цієї статті.

На апеляційну скаргу ОСОБА_4 подано заперечення, в якому він просить залишити постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою, а доводи ОСОБА_2 неспроможними.

Заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Васютина М.В., який підтримав доводи поданої потерпілим апеляційної скарги і просить її задовольнити, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який просить залишити постанову суду без змін, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252КУпАП суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суд першої інстанції, дав неправильну оцінку сукупності доказів, які були дослідженим в судовому засіданні, внаслідок чого невірно встановив фактичні обставини справи і прийшов до помилкового висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_4

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 26.11.2015 року о 11 год. 00 хв. в м. Коломия ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи з двору газового господарства на дорогу - на вул. Крип'якевича, не дав перевагу у русі автомобілю NISSAN PRIMERA н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2, який рухався по вул. Крип'якевича, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів в результаті якого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно п. 10.2 Правил дорожнього руху водій, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій, та інших прилеглих територій, повинен дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), схемою ДТП (а.с.2), письмовими поясненнями учасників ДТП ОСОБА_2 (а.с.3) та ОСОБА_4(а.с. 4), свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.5,6), а також наданими водієм ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_5 усними поясненнями в суді першої інстанції.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1№ 170628 від 26 листопада 2015 року зафіксовано порушення ОСОБА_4 п. 10.2 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкоджень транспортних засобів.

На схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26 листопада 2015 року зафіксоване місце зіткнення та пошкодження автомобілів НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та NISSAN PRIMERA н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 Зокрема, в автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER зафіксовано пошкодження переднього бамперу з правої сторони; в автомобіля NISSAN зафіксовано пошкодження переднього правового крила, передньої правої двері.

Таким чином, вищеописані пошкодження автомобілів свідчать про те, що удар передньою правою частиною автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER прийшовся на праву частину автомобіля NISSAN PRIMERA в той час, коли автомобіль NISSAN PRIMERA, рухаючись по вул. Крип'якевича, проїжджав виїзд з двору газового господарства.

Зі змісту пояснень ОСОБА_4 вбачається , що він повністю визнає те, що , керуючи автомобілем НОМЕР_1 виїжджав з двору газового господарства, однак вважає, що включена на його автомобілі гучна сигналізація та проблискові маячки надавали йому перевагу і свідчили про необхідність безперешкодного пропуску його автомобіля перед іншими транспортними засобами.

Дійсно , відповідно до вимого п.3.2 Правил дорожнього руху України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Разом з тим, відповідно до вимог п.3.1 Правил дорожнього руху України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, увімкнувши проблисковий маячок синього або червоного кольору і спеціальний звуковий сигнал, дійсно можуть відступати від вимог розділу 10 Правил дорожнього руху, яким врегульовано початок руху та зміна його напрямку, однак тільки за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній.

Таким чином,виїжджаючи на дорогу з двору газового господарства ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER НОМЕР_1 , з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, був повинен з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, надати перевагу у русі автомобілю NISSAN PRIMERA н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2, який рухався до дорозі.

Посилання ОСОБА_4 в своїх поясненнях на те, що при виїзді на дорогу з двору газового господарства, зліва були розташовані автомобілі, що заважали огляду дороги, не виключають в його діях порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху України і певною мірою свідчать про те, що саме ОСОБА_2 було складно своєчасно побачити автомобіль під керуванням ОСОБА_4

Апеляційний суд ставиться критично до висновків суду першої інстанції про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_2 п.3.2 ПДР України, оскільки це питання може бути вирішено тільки за умови наявності даних про те, чи мав останній технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків відвернути зіткнення транспортних засобів внаслідок аварійної ситуації, яку було створено ОСОБА_4

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з'ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 допустив порушення п.10.2 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За таких обставин постанова Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції постанови, за якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення мало місце 26.11.2015 року і на час розгляду апеляційної скарги сплив встановлений законом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, вважаю за необхідне закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4

На підставі викладеного, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року відносно ОСОБА_4 необхідно скасувати та винести нову постанову, якою визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження по справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2016 року про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрити у зв'язку із закінченням терміну накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв