Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/439/16-п
ПОСТАНОВА

25.02.2016 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М., при секретарі Ковальовій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі матеріали, які надійшли з Маріупольського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає в АДРЕСА_1, за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.01.2016 року о 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ- 2108», державний номер НОМЕР_1, рухаючись навпроти підїзду № 3 будинку № 14 по вул. Сормовській Іллічівського району м. Маріуполя, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, при русі заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та скоїв наїзд на автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO» Lanos, державний номер НОМЕР_2, який знаходився позаду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого ОСОБА_1 місце пригоди залишив, до відділу поліції не повідомив, порушивши вимоги п. п. 2.3 (б), 2.10 (а, в, д), 10.9 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що ніякого зіткнення та поштовхів не було. Співробітники ДАІ оглядали його машину і надали довідку про відсутність пошкоджень на ньому. Біля автомобіля ніякого запаху розчинника не було, можливо це був запах від заправного баку, а також на вулиці був дощ. Самостійно пропонував врегулювати спір мирним шляхом, оскільки пошкодження були не великі і він не хотів розбиратись хто винуватий.

Не зважаючи на це, провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, підтверджується схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортних засобів, висновком службового розслідування за фактом заяви ОСОБА_1 на незаконні дії працівника відділу Маріупольського відділу ГУНП в Донецькій області від 11.02.2016 року, а також поясненнями інспектора, потерпілого та свідків.

Так, інспектор відділу поліції ОСОБА_2 пояснив, що до чергової частини надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, винник якої з місця вчинення зник. На місці було встановлено, що автомобіль ОСОБА_3 марки «ДЕО Ланос» стояв біля підїзду будинку. Потім на своєму автомобілі підїхав ОСОБА_1, на бампері ніяких слідів фарби не було, але на цьому місці був жирний слід. Він своєї провини не оспорював, казав що міг скоїти зіткнення коли здавав заднім ходом. По висоті за рівнем сліди на машинах співпадали. На ребрі автомобіля ОСОБА_1 було видно невелике торкання, від чого невідомо. Учасники ДТП пояснювали, що їздили на станцію СТО, але не зійшлись ціною.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 16.01.2016 року він виявив на своєму автомобілі на передньому крилі зліва невелику вмятина, також на лівій передній двері була пошкоджена фарба. Повернувся додому і знову вийшов з дружиною на вулицю, де вони побачив на автомобілі ОСОБА_1 зелену фарбу. Потерпілий зробив заміри, вони були однакові. Після пішов додому до ОСОБА_1 та розповів, що вночі він зачепив його автомобіль, на що той обіцяв врегулювати спір мирним шляхом. Поїхали до СТО дізналися ціну ремонту, яка склала 1600 грн. ОСОБА_3 ремонтувати автомобіль на цьому СТО не хотів та сказав ОСОБА_1, щоб той заплатив йому 1600 грн., на що він погодився. Через деякий час ОСОБА_1 йому зателефонував та повідомив що дана сума для нього велика. Після чого вони знову зустрілись у дворі будинку, де ОСОБА_1 викликав співробітників ДАІ, але на бампері його автомобіля фарби вже не було, був запах розчинника.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що приблизно о 08 годині її чоловік вийшов на вулицю і повернувся через деякий час, повідомив, що їх автомобіль пошкоджено та він знає хто це зробив. Вийшли на вулицю, свідок побачила, що на бампері автомобіля ОСОБА_1 була фарба від їх машини, того ж зеленого кольору та на той же висоті де були пошкодження у їх автомобіля. Її чоловік пішов до сусіда ОСОБА_1, повернувся та сказав що вони домовились. ОСОБА_1 від своєї провини не відмовлявся. Через деякий час вона бачила у вікно як машина ОСОБА_1 відїхала. Ввечері викликали співробітників ДАІ, біля автомобіля ОСОБА_1 був стійкий запах розчинного засобу.

Свідок ОСОБА_5 вказав, що він вийшов з свого підїзду та побачив на вулиці сусіда ОСОБА_4, котрий йому розповів та показав пошкодження на автомобілі, на якому була подряпина і вмятина на двері. Також показав на автомобіль ОСОБА_1, у котрого на бампері була краска зеленого кольору. Далі на вулицю вийшов ОСОБА_1 та розповів, що на вулиці було темно і він не побачив. Ближче до вечора, свідок вийшов на вулицю, де стояв автомобіль ОСОБА_1, на якому слідів на бампері від фарби вже не було, але на тому місці була жирна пляма.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 15.01.2016 року приблизно о 16 год. 30 хв. вона вийшла з дому та сіла в автомобіль ОСОБА_1, ніяких поштовхів не відчула. Машин на площадці було багато, автомобіля ОСОБА_4 не бачили. Додому повернулись приблизно о 21 годині та пішли додому. Наступного дня ввечері поверталась додому і побачила у дворі співробітника ДАІ, який робив заміри. Свідок оглядала машини, але на ній ніяких пошкоджень не було.

Судом було оглянуто автомобілі учасників ДТП, в ході чого здійснені заміри, згідно яких на автомобілі ОСОБА_3 виявлені подряпини незначного розміру на висоті 54 см від асфальту на передній двері зліва, а також біля вказаної двері, ближче до колеса на висоті 43 см від асфальту. На автомобілі ОСОБА_1 справа на задньому бампері на висоті 60 см від асфальту вбачається незначна потертість.

Окрім цього, з висновку службового розслідування за фактом заяви ОСОБА_1 вбачається, що під час огляду автомобілю «ВАЗ-2108», державний номер НОМЕР_3 слідів характерних до ДТП не виявлено, але на задньому бампері з права, де знаходилось нашарування зеленої фарби, як повідомляв ОСОБА_7 була явно виражена жирна пляма з характерним запахом розчинника, появлення якої ОСОБА_1 пояснити не зміг.

Відповідно до вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За п. 10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пунктом 2.10 (а, в, д) Правил дорожнього руху України визначено, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції.

Однак, ОСОБА_1 цих вимог Правил дорожнього руху в Україні не виконав, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди.

Показання свідка ОСОБА_6 не беруться до уваги, оскільки вона є близькою родичкою правопорушника, а відтак особою, зацікавленою у вирішенні справи на його користь, тоді як свідок ОСОБА_5 не маж підстав обмовляти ОСОБА_1

Невизнання порушником своєї провини у даному випадку суд розцінює як прагнення уникнути передбаченої за скоєне правопорушення відповідальності.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення, враховується характер правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника.

На підставі викладеного, вважаю необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 124, 283 КУпАП, ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави 275,60 грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко