САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/219/16-п
Провадження №3/726/123/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, працює головний лікар стомотологічної поліклініки, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

З протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1№468678 від 10.02.2016 року вбачається, що 10.02.2016 року приблизно о 01.00 години, ОСОБА_1, керував транспортним засобом, автомобілем «Мерседес», д.н.з.НОМЕР_1, по вул. Г.Майдану з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечіткою вимовою, від проходження огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5, 2.9 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав і пояснив, що 10.02.2016 року їхав на автомобілі «Мерседес» додому по вул. Г.Майдану у м. Чернівці. Його зупинив інспектор поліції і попросив предявити йому документи, під час перевірки інспектор заявив, що нібито ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного спяніння. Будь-яких пристроїв для перевірки стану, щодо вживання алкоголю у інспектора не було, при цьому він заявив, що якщо не згоден з його думкою, то повинен проїхати разом із ним до лікарні і пройти медичне обстеження у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері. Спочатку обурившись і не погодившись із пропозицією інспектора, відмовлявся їхати на освідування, але потім погодився. Приїхавши до медичної установи ОСОБА_1 запропонували подути у трубочку на якомусь пристрої, ОСОБА_1 подув, проте пристрій не спрацював, на що останні запропонував здати кров, для перевірки його на стан спяніння, але йому відмовили і ОСОБА_1 пішов. ОСОБА_1 зазначив, що він має серйозні захворювання, а саме відсутня нирка, хвороби підшлункової залози та ін., і не може за станом здоровя вживати алкоголь. Крім того, в той день, з ранку поїхав до КМУ «Чернівецького обласного наркологічного диспансеру» і пройшов медичний огляд на стан алкогольного спяніння. Висновок та акт судово-медичного дослідження №229 долучений працівниками поліції до матеріалів адміністративної справи.

В судовому засіданні лікар ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 10.02.2016 року перебуваючи на своєму робочому місці у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері, приїхали працівники поліції та ОСОБА_1 для освідування на стан спяніння. ОСОБА_1 було запропоновано подути у спеціальний пристрій, який визначає наявність алкоголю у крові. ОСОБА_3 почав дути у трубочку проте, пристрій не спрацьовував, тоді, ОСОБА_2, повідомив працівнику поліції, що ОСОБА_1 симулює і відмовляється проходити дане дослідження, про, що склав довідку. Взяти кров для проведення лабораторного дослідження відмовив, оскільки у них відсутні дані можливості, це потрібно їхати робити до експертної установи.

Крім того, відповідно до пояснень ОСОБА_4, наявних при матеріалах адміністративної справи, які він надавав при оформлені адміністративного протоколу, зазначено, що ОСОБА_4 дійсно був свідком при проходженні медичного огляду ОСОБА_1, який від мед-огляду на стан спяніння відмовився.

В судове засідання свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не зявилися. Повернулися зворотні повідомлення поштові, згідно яких свідок ОСОБА_6 за зазначеною адресою не проживає, а свідок ОСОБА_5 виїхав.

Суд вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП не доведена, а провадження необхідно закрити, на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч.1ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За змістом зазначеного положення особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог щодо проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, визначеного Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 тільки уразі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України визначає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід врахувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Наведені в протоколі ознаки алкогольного сп'яніння не є беззаперечним свідченням того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки такий стан відповідно до ст. 266 КУпАП та «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» може бути визначений лише при огляді на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або під час огляду лікарем в закладі охорони здоров'я. Крім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, проте з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що погодився проходити огляд та зявився разом з працівником поліції у медичному закладі, крім того пропонував сам здати кров для зясування наявності алкоголю в крові.

Наявні у матеріалах висновок лікаря та акт судово-медичного дослідження №229 від 11.02.2016 року суд оцінює критично, оскільки дослідження було проведено о 10.10 годині, через фактично 10 годин з моменту зупинення для перевірки працівником поліції, тому не може бути взятий до уваги як належний доказ.

Враховуючи те, що у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути залучені як свідки працівники міліції, оскільки вони є зацікавленими особами, а також за відсутності будь-яких інших доказів, не можливо прийти до висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, оскільки це не підтверджено належними і допустимим доказами.

Показання свідка ОСОБА_5, дані при оформленні протоколу та лікаря який був присутні в судовому засіданні ОСОБА_2 з приводу того, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, не можуть підтверджувати той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, так як вказані свідки не бачили останнього за кермом автомобіля.

Суд звертає увагу, що "Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністрества охорони здоров"я України від 09.09.2009 року № 400/66, відповідно до якої складений висновок, акт судово-медичного дослідження та довідка №241 лікаря ОСОБА_2 - втратила чинність.

Натомість згідно п.15 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністрества охорони здоровя України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Мінюсті України 11.11.2015 року № 1413/27858, - за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Тобто встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп'яніння здійснюється за допомогою, як медичних показників так і технічних показань спеціальних приладів та лабораторних досліджень .

Також інспектором поліції під час складання зазначеного протоколу були порушені і вимоги ч. 2 ст. 254 КУпАП, згідно яких протокол про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Однак, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення інспектор поліції, всупереч вищеназваних норм Інструкції та ст.254 КУпАП, не вручив ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії АП1№468678, так як другий екземпляр цього протоколу знаходиться в матеріалах справи. Тим самим також були порушені права останнього, передбачені ст.268 КУпАП, тому що ОСОБА_1 був позбавлений можливості належним чином здійснювати захист щодо притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було поставлено йому в провину зазначеним протоколом.

Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що огляд ОСОБА_1 не було проведено проведено в порядку та згідно вимог Інструкцією, та вказана обставина унеможливлює , зробити висновок суду щодо наявності або відсутності вини та притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

З врахуванням того, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 допущені істотні порушення Закону, з урахуванням приписів п.1 ст.247 КУпАП є підстави для закриття провадження в справі у зв'язку з з тим, що суд позбавлений можливості встановити в діях останнього складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247,254, 266, 283, 284КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_7