Справа № 750/832/16-п
Провадження № 3/750/307/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Розинко В.М., при секретарі Осовицькій А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору Чернігівського Головного управління Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такого, що не працює, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

16.01.2016 р. о 22.30 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Червоногвардійська, 25 керував автомобілем НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1, заперечував скоєння ним даного правопорушення, разом з тим не заперечував, що відмовився від виконання вимоги працівника поліції пройти огляд на алкогольне спяніння, вважаючи що він мав право так вчинити. Він пояснив, що взяв автомобіль свого батька, керував тим без відповідних документів, але він віз вагітну дружину, котра попросила це зробити, разом з тим, необхідність здійснення такої поїздки не було повязане з будь-якими обставинами, що загрожували б здоровю тієї, жодних медичних документів про таке у нього немає. Також зазначив, що інспектор поліції порушив правила перевірки на стан спяніння, оскільки не запропонував йому прибор для перевірки такого стану, у протоколі зазначив час явку до суду, чого не мав права робити. При цьому не навів суду жодного доказу щодо мотивів такого відношення до нього працівника поліції. Він зобовязався не продовжувати рух далі, але все ж поїхав.

Допитаний в судовому засіданні, за наполяганням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектор поліції ОСОБА_2, який склав даний протокол, зазначив, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан спяніння спеціальним прибором, однак той відмовився від такого проходження, після чого йому було запропоновано проїхати у лікарню для встановлення стану спяніння, однак ОСОБА_1 знову таки відмовився і від такого проходження, після чого в присутності двох понятих і було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі п. 2.5 Правил дорожнього руху, який передбачає саме відмову водія від проходження встановленого огляду на стан спяніння. Оскільки машина була зупинена у місці, де не заважала руху інших транспортних засобів, водій написав розписку про зобовязання не курувати автомобілем.

Разом з тим, крім пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 16.01.2016 р., від отримання копії якого ОСОБА_1 відмовився, як також відмовився і від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та надання пояснень працівникам поліції з даного приводу, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт такої відмови. Ці докази судом розглядаються як належні, під сумнів не ставляться. Крім того, на цей час ні протокол, ні викладені в ньому обставини жодним чином не оспорені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до існуючого законодавства. За клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом був здійснений виклик свідків, зазначених вище в тому числі і повторний, але вони не зявились, і він більше не наполягав на їх подальшому виклику до суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, котрі узгоджуються між собою і жодним чином не спростовані.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер учиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, а саме, що на час керування в стані спяніння особа усвідомлювала небезпечність своїх дій та можливість спричинення шкоди не тільки собі, а і стороннім особам, настання тяжких наслідків, однак розраховувала на безкарність і можливість уникнення будь-якої відповідальності, майновий стан, приймається до уваги відсутність обставин, що як помякшують, так і обтяжують відповідальність, у звязку з чим є підстави для накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, при чому у самому мінімальному розмірі, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами, в інтересах територіальної громади міста Чернігова. Підстави для застосування іншого, більш м'якого стягнення, відсутні. Судом враховано, що автомобіль, на котрому було вчинено правопорушення належить батьку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, таким чином, адміністративне стягнення, обране судом, жодним чином не порушує прав та свобод, як самого ОСОБА_1, так і членів його родини.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя В.М. Розинко