Справа № 433/2647/15-п
Провадження № 33/782/1/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Горощук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову Троїцького районного суду Луганської області від 01.12.2015 року, якою:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Старобільська Луганської області, громадянин України, пенсіонер, проживаючий за адресою АДРЕСА_1

підданий адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, в виді штрафу в дохід держави в розмірі ста тридцяти шести гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Троїцького районного суду Луганської області від 01 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП України, і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста тридцяти шести гривень.

Згідно з постановою суду, 15 вересня 2015 року об 11 годині 00 хвилин, знаходячись на вул. Леніна, с. Лантратівка Троїцького району Луганської області, ОСОБА_2 здійснив злісну непокору законним вимогам працівників міліції, за що передбачена відповідальність згідно ст. 185 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вказує, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, тому вважає постанову суду незаконною та необгрунтованою виходячи з наступного.

Апелянт зазначає, що 15.09.2015 року невідомі йому особи у супроводі майора міліції ОСОБА_3 почали змушувати його надати доступ до подвір`я та відключити газ нібито за наявності заборгованості, з якою він не погоджувався і яка не мала місце, до нього була застосована фізична сила.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений із істотними порушеннями вимог процесуального законодавства, оскільки відсутні прізвища свідків, їх пояснень та їх підписів. Протокол складений без зазначення місця події. Тому вважає протокол неналежним доказом у справі.

Апелянт вважає, що пояснення свідків в постанові суду слід сприймати критично, оскільки вони співпадають між собою.

Тому, на думку ОСОБА_2, судом при розгляді справи порушено вимоги ст.ст. 252, 268,272, 278, 280,284 та 247 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Однак, відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП, неявка вказаної особи не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків під час забезпечення ним охорони громадського порядку та виконання службових обов"язків працівниками газового господарства, яка виражалася у вчиненні перешкод під час виконання робіт пов"язаних з відключення будинку ОСОБА_2 від системи газопостачання.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2); поясненнями самого ОСОБА_2 у судовому засіданні; поясненнями даними у судовому засіданні свідками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та відеозаписом події який досліджений судом під час апеляційного розгляду.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова суду першої інстанції законна та обгрунтована. Висновок судді першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та детально викладеними в постанові доказами, що узгоджуються між собою, яким суд першої інстанції дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, який чинив злісну непокору законній вимозі працівникам міліції.

За таких обставин, при розгляді апеляційної скарги не встановлено неправильного застосування норм матеріального права, або порушення норм процесуального права, в тому числі ст. 254 КУпАП, які тягнуть за собою відміну постанови судді.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 293, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Троїцького районного суду Луганської області від 01.12.2015 року, якою ОСОБА_2 за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі ста тридцяти шести гривень - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області О.В. Горощук