АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

захисника особи, провадження

відносно якої закрито ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року провадження про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено суддею місцевого суду, при перевірці 28 вересня 2015 року ТОВ «Лореаль Україна», відповідно до акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в уточнюючій декларації з податку на прибуток № 1956/28-10-39-10/33239599, було встановлено порушення абзацу 4 п. 50.1 ст.50 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року за №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: неправомірно визначено від'ємне значення штрафної санкції у сумі 183,541 грн., рядок 28 уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2012 рік (від 02 липня 2015 року №).

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_2 зазначав, що про дату, час та місце судового засідання по розгляду справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції його та ОСОБА_3 не повідомив, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 16 грудня 2015 року, в зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначав, що обставини справи не було досліджено належним чином, унаслідок чого суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про порушення ОСОБА_3 правил ведення податкового обліку.

Зокрема, суддя місцевого суду не звернув уваги на ті обставини, що порушення, на яке посилався податковий орган в акті камеральної перевірки, полягало у неправильному заповненні податкової декларації, що є лише арифметичною помилкою у її заповненні, а не порушенням ведення податкового обліку. Предметом камеральної перевірки було виключно питання правильності заповнення уточнюючої декларації від 02 липня 2015 року, а питання правильності ведення податкового обліку не розглядалось. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, в чому полягало порушення ОСОБА_3 правил ведення податкового обліку.

Також зазначав, що висновок акту перевірки про порушення підприємством абз. 4 п. 50.1 ст. 50 ПК України є безпідставним, адже підприємство виявило не заниження податкового зобов'язання, а його завищення.

На переконання апелянта, підприємство у відповідності до затвердженої форми декларації не могло відобразити суму помилково визначеного та сплаченого штрафу у розмірі 183 451, 00 грн., не відступивши від порядку її заповнення, оскільки у випадку заповнення декларації згідно встановленого порядку, підприємство не змогло б повернути помилково сплачений штраф у розмірі 183 451, 00 грн.

Зазначав, що сам по собі акт перевірки, складений податковим органом, не може встановлювати винуватість ОСОБА_3, оскільки в ньому лише фіксуються результати податкової перевірки.

Однак суддя місцевого суду не розглянув та не проаналізував зазначені доводи, не з'ясував обставини, передбачені ст. 280 КпАП України, та не вмотивував належним чином висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_3 не з'явилася, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги була повідомлена належним чином, а тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КпАП України, це не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як зазначив в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, копію оскаржуваної постанови він отримав 16 грудня 2015 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи захисника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що копію оскаржуваної постанови апелянт отримав протягом 3 днів з дня її винесення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної спрвави та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що державним ревізором-інспектором при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою відповідальність , передбачену ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 387/39-10 від 06 жовтня 2015 року, складеному відносно головного бухгалтера ТОВ «Лореаль Україна» ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, під час проведення камеральної перевірки ТОВ «Лореаль Україна», акт від 28 вересня 2015 року №956/28-10-39-10/33239599, встановлено, що бухгалтер ТОВ «Лореаль Україна» ОСОБА_3 вчинила порушення абзацу 4 п. 50.1 ст.50 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року за №2755-VI (зі змінами та доповненнями), у результаті чого неправомірно визначено від'ємне значення штрафної санкції у сумі 183,541 грн., рядок 28 уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2012 рік (від 02 липня 2015 року №), що призвело до порушення порядку ведення податкового обліку.

Разом з тим, при викладі у протоколі суті вчиненого адміністративного правопорушення не вказано, які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КпАП України були допущені ОСОБА_3, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку. Також у протоколі не встановлено та зазначено посадові обов'язки ОСОБА_3 як бухгалтера ТОВ «Лореаль Україна», невиконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

Крім того, як убачається з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підставою для його складення став акт від 28 вересня 2015 року №956/28-10-39-10/33239599 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в уточнюючій декларації з податку на прибуток ТОВ «Лореаль Україна» за 2012 рік, поданого 02 липня 2015 року. Згідно висновків даного акту, перевіркою встановлено неправомірне визначення від'ємного значення штрафної санкції у сумі 183 541 грн. /а.с.2-5/.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення вказана сума від'ємного значення штрафної санкції як 183,541 грн. З наведеного убачається, що дані акту перевірки не узгоджуються з даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, однак зазначені обставини залишилися поза увагою судді місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини у їх сукупності свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України, вимогам ст. 256 КпАП України.

Без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягають поверненню до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників податків, для дооформлення та належного виконання вимог ст. 256 КпАП України, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень ст. 38 КпАП України.

Керуючись ст. 256, 294 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року відносно ОСОБА_3 скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 163-1 КпАП України повернути до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників податків, для дооформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.