Справа № 219/393/16-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 лютого 2016 року м. Артемівськ

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Артемівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

22.12.2015 року головним державним ревізором-інспектором ВАМП УДЗФО Артемівської ОСОБА_2 у Донецькій області ОСОБА_3 при здійсненні контрольно-перевірочних заходів під час здійснення перевірки та відпрацювання осіб, які здійснюють автоперевезення пасажирів на легковому автомобільному транспорті було виявлено адміністративне правопорушення та складено протокол № 203 серії АА № 737700 від 22.12.2015 року, про те, що громадянин ОСОБА_1, тимчасово не працюючий, здійснював підприємницьку діяльність, направлену на отримання прибутку у грошовій формі, шляхом надання населенню послуг таксі з безпосереднім здійсненням перевезень пасажирів за готівкові кошти без наявності відповідних дозвільних документів, а саме: ліцензії на надання виду господарської діяльності, обовязкове отримання якої передбачено п.24 ст. 7 Закону України від 02.03.2015 року № 222-VIII «Про ліцензування господарської діяльності» із змінами та доповненнями, та державної реєстрації в якості фізичної особи підприємця, за допомогою автомобіля НОМЕР_2, сума послуги склала 27 грн., чим порушено Закон України від 15.05.2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» із змінами та доповненнями.

Про результати цієї перевірки складено акт № 3/1703/НОМЕР_1 від 22.12.2015 року.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Вказаний Кодекс, на відміну від інших, покладає обов`язок по з`ясуванню дійсних обставин справи, на суддю, якщо справа вирішується в суді.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів тощо.

Ст. 256 КУпАП передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Саме посадова особа, що складає протокол, має визначитись у вказаних питаннях та поставити у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що має бути відображено у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи ні підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно вимог ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2015 року ОСОБА_1 поставлено у вину, що він у вказаний день здійснював підприємницьку діяльність, направлену на отримання прибутку у грошовій формі, шляхом надання населенню послуг таксі з безпосереднім здійсненням перевезень пасажирів за готівкові кошти без наявності відповідних дозвільних документів, а саме: ліцензії на надання виду господарської діяльності, обовязкове отримання якої передбачено п.24 ст. 7 Закону України від 02.03.2015 року № 222-VIII «Про ліцензування господарської діяльності» із змінами та доповненнями, та державної реєстрації в якості фізичної особи підприємця.

Направлення на перевірку №№ 157, 156 від 21.12.2015 року видані Артемівською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з метою перевірки дотримання платником податків норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, наявності ліцензій тощо. Втім, акт від 22.12.2015 року № 3/1703/НОМЕР_1 складений «про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами, алкогольними напоями та тютюновими виробами, а акт інвентаризації готівкових коштів, що знаходяться на місці розрахунків від 22.12.2015 року - передбачений для встановлення готівки за реалізуємий товар.

Матеріали, додані до протоколу № 210 від 22.12.2015 року та на запит суду, не містять даних чи наділені посадові особи Артемівської ОДПІ повноваженнями саме щодо здійснення перевірки з ліцензування господарської (підприємницької) діяльності з перевезення пасажирів. Також у самому протоколі (п.3) не вказано номер акту, яким начебто підтверджується дата, місце і час вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.164 КУпАП адміністративним правопорушенням вважається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом ( крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об*єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва підприємцями (ч. 2 ст. 3 ГК України).

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі ст. 55 ч. ч. 1, 2 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обовязків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобовязаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб*єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015р. № 222, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи субєктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Однак, в описовій частині протоколу серії АА № 737700 від 22.12.2015 року не вказано яким чином правопорушник здійснював господарську діяльність: на якому маршруті надавав послуги з перевезення пасажирів, кому надавав такі послуги, чи існувала регулярність надання таких послуг, не наведена систематичність діяльності з перевезення пасажирів, не вказано свідків правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає, що при наявності певних матеріалів, що підлягають уточненню, справа не може бути розглянута у відповідності з діючим законодавством, тому матеріали мають бути повернуті органу, який їх склав - для належного оформлення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 256, 278, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути до Артемівської ОСОБА_2 у Донецькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. В.Шевченко