Справа № 456/5108/15-п
Провадження № 3/456/18/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

04 січня 2016 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янко Б. Я. , розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої головним лікарем державного закладу «Вузлова лікарня станції «Стрий» ДТГО «Львівська залізниця», місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 20 листопада 2015 року, ОСОБА_1, яка обіймає посаду головного лікаря державного закладу «Вузлова лікарня станції Стрий ДТГО «Львівська залізниця» з 01.11.2011 року, вчинила адміністративне правопорушення, яке є триваючим, а саме допустила порушення вимог законодавства про оплату праці, зокрема порушила вимоги ч. 1,2 ст. 115 КзпП України, ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», що призвело до формування заборгованості , зокрема станом на день перевірки, 20.11.2015 року в сумі 260, 8 тисяч гривень, що включає частину невиплаченої заробітної плати за вересень 2015 року відносно 195 працівників підприємства та заробітну плату за жовтень у розмірі 310, 6 тисяч гривень відносно 195 працівників підприємства; також порушила вимоги ч.4 ст. 115 КЗпП, ст. 21 Закону України «Про відпустки», вимоги ч.1 ст. 47, ч.1 ст. 116 КЗпП, вимоги ч.1 ст. 117 КзпП та вимоги ст. 34 Закону України «Про оплату праці», тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

При розгляді адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не визнала себе винною у вказаному правопорушенні. Пояснила, що заробітня плата не була виплачена вчасно працівникам лікарні, оскільки в їхній установі немає постійного затвердженого кошторису на 2015 рік і саме це призвело до затримки виплачення заробітніх плат.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. ч.1 ст. 41КУпАП з наступних підстав.

Під час розгляду адміністративних матеріалів встановлено, що 19.11.2015 року, Головним управлінням Держпраці у Львівській області було проведено перевірку у державному закладі «Вузлова лікарня станції «Стрий» ДТГО «Львівська залізниця» про складено відповідний акт, який міститься в матеріалах справи № 7, яким встановлено, що ОСОБА_1, яка працює головним лікарем вищенаведеної установи порушила вимоги законодавства про працю, зокрема допустила порушення, яке проявилось у невиплаті заробітньої плати. З даним актом ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена, про що свідчить її підпис у вищенаведеному акті перевірки від 20 .11.2015 року.

Даний акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 7 від 19.11.2015 року громадянка ОСОБА_1 вправі була оскаржити до суду в розумний строк, однак не скористалась таким правом тим самим, визнала обставини, викладені у ньому, а тому її пояснення щодо ситуації, яка сталась є невмотивованими та не знайшли свого належного підтвердження в ході розгляду адміністративних матеріалів відносно неї.

Крім того, як уже зазначалось вище, до адміністративних матеріалів долучено пояснення громадянки ОСОБА_1 в якій вона посилається на те, що адміністрація лікарні неодноразово зверталась в різні інстанції про фінансування лікарні. Також зазначила, що до пояснення долучає копії листів-звернень.

Однак, ні до адміністративних матеріалів, ні в судовому засіданні, ОСОБА_1 не надала суду жодних письмових документів, які б підтверджували відсутність її вини, тобто стверджували той факт, що останньою приймались всі необхідні міри, які б дали можливість провести виплату заробітньої плати працівникам «Вузлова лікарня станції «Стрий» ДТГО «Львівська залізниця».

Також суд приходить до висновку, що заборгованість по невиплаті заробітньої плати є значною, оскільки на час здійснення перевірки державним інспектором праці ОСОБА_2 заборгованість складала більш, ніж 260 тисяч гривень за вересень місяць та понад 310 тисяч гривень за жовтень місяць.

Конституція України гарантує кожному громадянину право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основними законодавчими актами, які регулюють питання оплати праці є Закон України "Про оплату праці" та Кодекс законів про працю України.

Згідно ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Враховуючи вищевикладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів доведена повністю та підтверджується: актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 7 від 19.11.2015 року в якому остання підписалась та визнала обставини, викладені в цьому акті; протоколом про адміністративне правопорушення від 20.11.2015 року № 13/07/024/022.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про те, що в діях правопорушника ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, згідно вимог ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, її ступінь вини, матеріальний стан, а тому вважає, що їй слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

На підставі вказаного, керуючись ч.1 ст. 41, ст. ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Постанова суду протягом десяти діб з дня її винесення може бути оскаржена до Львівського апеляційного суд шляхом подачі апеляції через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Cуддя ОСОБА_3