АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

потерпілої - ОСОБА_3,

представника потерпілої - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2015 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпіла, вважаючи постанову судді необґрунтованою та необ'єктивною, просить її скасувати, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що у постанові судді відсутні посилання на докази, які б підтверджували висновок судді про невинуватість ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді, чим не спростовано складений щодо нього протокол, про порушення ним п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

При цьому, на обґрунтування невинуватості ОСОБА_1, суддя посилається на показання свідка ОСОБА_5 - дружини ОСОБА_1, особи, яка є заінтересована у вирішенні справи.

Водночас, вказує, що з пояснень усіх учасників події вбачається, що попереду автомобіля ОСОБА_1 повертали і інші автомобілі, тому суддя прийшов до висновку, що в зв'язку з цим він (ОСОБА_1) не міг бачити її автомобіль, оскільки перший автомобіль, що повертав, перекривав йому оглядовість.

При цьому, цей висновок також підтверджує обмежену оглядовість для неї, автомобіля ОСОБА_1, та не вирішення питання про технічну можливість нею виявити його автомобіль, щоб виконати вимогу п. 16.6 ПДР, у невиконанні якої її визнано винною у цій дорожньо-транспортній пригоді, вказує на необ'єктивний підхід судді до розгляду справи.

Крім цього зазначає, що висновок суду про рух ОСОБА_1 без перевищення безпечної швидкості є необґрунтованим, оскільки суддя плутає обмеження швидкості для даної дороги з поняттям безпечної швидкості руху для даної ДТП та вказаний висновок спростовується ступенем пошкоджень транспортних засобів.

Проте судом не в повному обсязі з'ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам. Тому, на думку апелянта, суд формально підійшов до дослідження обставин справи без всебічного та повного з'ясування суті правопорушення, що потягло винесення неправомірного рішення, в якому не міститься доказів на яких ґрунтується висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Водночас, зазначає, що судом залишено поза увагою, що на автомобілі ОСОБА_1 були встановлені шини, які не відповідали сезону їх експлуатації.

Особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано заперечення на апеляційну скаргу потерпілої, в яких ОСОБА_1 вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілої, в зв'язку з її безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши потерпілу та її представника, які підтримали апеляційну скаргу потерпілої та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які заперечували проти її задоволення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 08.02.2015 року о 19 год. 10 хв. по вул. Дніпровська Набережна - вул. Княжий Затон в м.Києві сталося зіткнення автомобіля "Тойота" д.н.з. НОМЕР_1 з автомобілем &quot;Ніссан&quot; д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, причиною ДТП стало порушення водієм "Тойота" п.п.12.1, 12.3 ПДР, який при виборі безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку, стан проїзної частини та при виникненні перешкоди, яку водій спроможний об'єктивно виявити не вжив заходів для зменшення швидкості руху до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об'їзду перешкоди.

Проте, згідно постанови судді, такий висновок особи, що склала протокол не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки, як зазначено в постанові, дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема поясненнями ОСОБА_1 та свідка, про рух ОСОБА_1 на зелений сигнал світлофора, без порушення безпечної швидкості руху, та за відсутності доказів на підтвердження об'єктивної спроможності ОСОБА_1 виявити автомобіль "Ніссан", який знаходився за іншим автомобілем та здійснив поворот у його полосу, у порушення вимог ПДР, виключає винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п. 12.1, 12.3 ПДР, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає схемі ДТП, на якій зазначено напрямок руху автомобілів, місце зіткнення та розташування транспортних засобів після ДТП, яка складена в присутності обох учасників ДТП, ними ж підписана без застережень, даним огляду транспортних засобів.

З твердженням апелянта, про те, що такий висновок не відповідає матеріалам справи, оскільки не містить доказів на спростування протоколу та зіткнення сталось внаслідок обмеженої оглядовості, як для неї, так і для водія ОСОБА_1, який, на її думку, мав технічну можливість уникнути зіткнення, в тому числі, у разі не перевищенням ним (ОСОБА_1) безпечної швидкості, є необґрунтованими, оскільки саме із-за недотриманням ОСОБА_3 п. 16.6 ПДР, яка повинна була надати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків сталася дорожньо-транспортна пригода, що встановлено постановою Дарницького районного суду м.Києва від 29.09.2015 року.

За наведеного зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження не є наслідком порушення п.п. 12.1 ,12.3 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, розглянувши справу в межах складеного протоколу, суддя правильно не визнав водія ОСОБА_1 винним в порушенні Правил дорожнього руху, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та закрив провадження у справі, будь-яких додаткових даних, які не були враховані під час розгляду справи в суді першої інстанції та свідчили б про неправильність прийнятого судом рішення апелянтом не надано, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2015 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/104/2016 Категорія: 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Рудюк О.Ю.

Доповідач Худик М.П.