Провадження № 3/638/220/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління держпраці у Харківській області у відношенні: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2015 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Головного управління держпраці у Харківській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №20-01-4401/0008 від 25.11.2015 року в. о. директора ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою ОСОБА_1 допустила порушення законодавства про працю, а саме: частину 1, 2 статті 115 Кодексу законів про працю та частину 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата за 1 пол. вересня 2015 року виплачена 18.09.2015 року (відомість на виплату грошей №25 від 18.09.2015 року), заробітна плата за 2 пол. вересня 2015 року виплачена 15.10.2015 року та 22.10.2015 року (відомість на виплату грошей №27 та №28 від 15.10.2015 року та 22.10.2015 року відповідно), проміжок часу становить 27, 34 календарних дні, заробітна плата за 2 пол. жовтня 2015 року виплачена 18.11.2015 року (відомість на виплату грошей №32 від 18.11.2015 року); частину 4 статті 115 Кодексу законів про працю та статтю 21 Закону України «Про відпустки» - згідно з наданим до перевірки наказом про надання відпустки від 12.11.2015 року №130-к ОСОБА_2 надана щорічна відпустка з 16.11.2015 року на 14 календарних дня, заробітна плата за весь час щорічної відпустки виплачена 24.11.2015 року (відомість на виплату грошей №35 від 24.11.2015 року), за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю».

Правопорушник в судовому засіданні визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просив суд призначити мінімальне покарання за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, суд визнає щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши пояснення ОСОБА_1, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що її винністьу вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена та вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення. Винність правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №20-01-4401/0008 від 25.11.2015 року, поясненнями правопорушника, даними на місті вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 41, 221, 283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (пятсот десять) грн., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін