Номер провадження: 33/785/66/16
Головуючий у першій інстанції Лічман
Доповідач Олініченко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Олініченко В.В., в присутності сторін водія ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, водія ОСОБА_3, розглянувши апеляцію представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2016 р. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2016 р.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень за те, що він 26.10.2015 р. приблизно об 11:00 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у м. Одесі по вул. Стовповій напроти будинку №34, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції до рухаючогося попереду автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР.

В апеляції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважної причини, оскільки копію ухвали ОСОБА_1 отримав на руки лише 19.01.2016 р. та просить скасувати зазначену постанову у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та визнати винним у скоєнні ДТП водія ОСОБА_3, посилаючись на те, що в адміністративному правопорушенні винен не він, а інший водій ОСОБА_3, в результаті дій якого на дорозі відбулося зіткнення їхніх автомобілів, оскільки водій ОСОБА_3 без завчасного подавання сигналу повороту (не менш як за 50-100 м), різко загальмував та повернув ліворуч, перетинаючи подвійну суцільну смугу, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом з відео-реєстратора, встановленого в автомобілі ОСОБА_1 та є порушенням п.п. 12.9, 10.1, 9.4, 34 ПДР, на що суддя в першій інстанції уваги не звернув, тому рішення суду є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які вимоги апеляції підтримали та доповнили в судовому засіданні апеляцію вимогою про закриття провадження по справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення; водія ОСОБА_3, який заперечував проти апеляції та наполягав на тому, що ДТП сталося за вини ОСОБА_1, який не дотримався безпечної дистанції не врахувавши належним чином дорожню обстановку, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційні вимоги про закриття провадження по справі підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте відповідно до матеріалів справи копія постанови у вказаний строк ОСОБА_1 чи його представнику не вручалась і не направлялась, а була отримана представником ОСОБА_2 19.01.2016 р., що підтверджується розпискою на а.с.21, тому викладені вище обставини свідчать про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови суду першої інстанції, який підлягає поновленню.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться та стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення в провину водію ОСОБА_1 ставиться те, що він через неврахування дорожньої обстановки недотримався безпечної дистанції , в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_3

Як видно з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, суд правильно визначився зі змістом норм, які регулювали поведінку водія ОСОБА_1 в момент ДТП, а саме в постанові виклав зміст п.13.1 ПДР, вказав, що входить в поняття «безпечна дистанція» відповідно до п. 1.10 ПДР, а також визначився з поняттям «дорожня обстановка», зміст якого також зазначено в п.1.10 ПДР, де вуказано, що дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Разом з тим суд не встановив та в мотивувальній частині не виклав, в якій дорожній обстановці здійснював рух водій ОСОБА_1, які фактори дорожньої обстановки не врахував при виборі дистанції до автомобіля, що рухався попереду.

На а.с.12 наявний диск запису відео-реєстратора, який був установлений на автомобілі під керуванням ОСОБА_1, долучений до справи судом першої інстанції за клопотанням водія ОСОБА_1, який досліджувався судом першої інстанції в судовому засіданні, що підтвердили в судовому засіданні апеляційного суду обидві сторони, в тому числі водій ОСОБА_3 і про що вказано в постанові, проте в мотивувальній частині постанови суду відсутня оцінка факторів дорожньої обстановки, які зафіксовані цим відеозаписом.

Так з даного відеозапису вбачається, що дорожні умови були сприятливі для руху. На ділянці руху, де відбулось ДТП, були відсутні будь-які перешкоди для руху водіїв і рівень організації дорожнього руху був належним: рух водії здійснювали в денний час при відмінній видимості, рух здійснювався при дуже низькій інтенсивності крім двох автомобілів, що зіткнулися, були відсутні транспортні засоби в обох напрямках, спереду автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 іншого транспортного засобу на значній відстані не було, були відсутні пішоходи з обох сторін автодороги, дорожнє покриття було в належному стані асфальтне, рівне (без вибоїв), сухе, рух здійснювався по двох смугах в обох напрямках при наявності належної дорожньої розмітки подвійної суцільної смуги між напрямками руху, яка виключала можливість повороту ліворуч, та переривистої лінії, що розділяла смуги руху. Обидва водії рухались по лівій смузі, права смуга руху була незайнята транспортом була вільна.

Перераховані фактори дорожньої обстановки в момент ДТП є обєктивними та вказують на те, що з огляду на положення п. 1.4 ПДР, де зазначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують вимоги ПДР, у водія ОСОБА_1 не було підстав вважати, що для руху його автомобіля можуть виникнути перешкоди, а тому дистанція, якої він дотримувався була виправданою та відповідала вимогам ПДР.

Відповідно до схеми ДТП, про що зазначив суд в постанові, тільки гальмівний шлях автомобіля під керуванням ОСОБА_1 склав 13 м. При цьому слід враховувати, що до початку гальмування водій ще проїхав певну відстань, поки зреагував на виниклу загрозу. Таким чином дистанція між автомобілями фактично була ще більшою.

З огляду на зміст п. 1.4 ПДР та сукупність факторів, що входять в поняття «дорожньої обстановки», які не включають в себе фактору порушення правил дорожнього руху водієм, який рухається попереду, висновок суду першої інстанції про те, що доводи ОСОБА_1 про порушення водієм ОСОБА_3 ПДР , а саме п. 9.4 і п. 9.1, приймаються судом до уваги при призначенні виду адміністративного стягнення, але вони не свідчать про відсутність вини в діях ОСОБА_1, - є таким, що не відповідає вимогам ПДР та є необґрунтованим.

Апеляційним судом встановлено, виходячи з пояснень сторін та даних відео-реєстратора, що 26.10.2015 р., приблизно об 11:00 годині, водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, у м. Одесі по вул. Стовповій напроти будинку №34, дотримуючись, з урахуванням дорожньої обстановки, достатньої дистанції (більше 13 м) до автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався попереду. В момент, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_3, взявши спочатку трохи вправо, а потім різко збавивши швидкість, раптово почав виконувати поворот ліворуч через дві суцільні лінії, включивши лівий поворот не завчасно, як того вимагають ПДР (50-100 м), а вже в момент раптового маневру, що було абсолютно неочікуваним та не могло бути передбачено водієм ОСОБА_1, так як такий маневр не відповідав дорожній обстановці та забороняється ПДР, які забороняють різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо попередити ДТП) п. 12.9, п/п. «г», забороняють перетинати подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки, яка розділяє протилежні транспортні потоки (п.11.4, п.34 додаток1 п.1.3 ПДР), зобовязують водія подавати сигнал показника повороту перед поворотом чи розворотом не менше ніж за 50-100 м в населених пунктах (п. 9.2.9.4 ПДР) та зобовязують водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися в тому, що це буде безпечним та не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, при виявлені небезпеки водій ОСОБА_1 загальмував, проте не зміг попередити зіткнення з автомобілем «Toyota Rav4», д/н ВН 6152 ЕС, під керуванням водія ОСОБА_3

Таким чином водій ОСОБА_1 не допустив порушення п. 13.1 ПДР, вибрав достатню дистанцію з урахуванням всіх перелічених факторів дорожньої обстановки і його дії не знаходяться в прямому причинному звязку з ДТП, так як причиною ДТП стала неналежна поведінка іншого водія.

З огляду на викладене висновок суду першої інстанції, що саме порушення водієм ОСОБА_1 п.13.1 ПДР стоїть в причинному звязку з ДТП є необгрунтованим, спростовується встановленими апеляційним судом фактичними даними.

Таким чином, встановлені апеляційним судом обставини вказують на відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КПК України, на підставі чого відповідно до п.1 ст.247 КУпАП адміністративна справа підлягає закриттю.

Що стосується встановлення вини водія ОСОБА_3 та притягнення його до відповідальності, то ці питання не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2016 р. скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4