Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/785/16-п
пр. № 3/759/660/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної служби МВС України у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кузьйоль Койгородського р-ну АР Комі, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, який здобув вищу освіту, працює психологом у Київському молодіжному центрі «КМДА», одружений, має малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.01.2016 о 09 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2, та рухаючись по вул. Живописна, 14 у м. Києві, залишив транспортний засіб, не вживши при цьому всіх заходів, чим допустив його самостійний рух, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_3, водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 15.12, 2.3 (б), 1.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 339192 від 03.01.2016, який складений стосовно ОСОБА_1; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.01.2016, до якої в учасників пригоди не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 03.01.2016, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди, приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 15.12 Правил дорожнього руху України водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху.

Згідно із п. 2.3 (б) вказаних Правил водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 1.5 даних Правил передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, те, що він працює, одружений, має малолітню дитину, ступеню його вини, обставини, що пом'якшує його відповідальність, та відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність, суд вважає, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься. Відтак, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: В.О. Жмудь