Провадження № 33/780/76/16 Доповідач у 2 інстанції Загоруйко
Категорія 138 08.02.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Загоруйко В.В.,

за участю правопорушника ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3,

розглянувши в місті Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3 разом з клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження, на постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановами судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 243,60 грн.,

а справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністью у його діях складу даного правопорушення,

Згідно з постановами, ОСОБА_4 12.11.2015 року близько 07:40 в АДРЕСА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком руху, а саме виїжджаючи з прибудинкової території будинку НОМЕР_3, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 608595, був неуважний, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який наближався з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля «SUBARU», в результаті чого сталося зіткнення між вказаними автомобілями, які отримали механічні пошкодження.

В свою чергу ОСОБА_2 12.11.2015 року близько 07:40 в АДРЕСА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись в напрямку Кільцевої, не трималась якомога правіше до краю проїзної частини, при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля НОМЕР_1, який виїжджав з прибудинкової території, не вжила всіх можливих заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки автомобіля, або безпечного об'їзду перешкоди для всіх учасників дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення між вказаними вище автомобілями, які отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якої просить її скасувати, та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_4 винним у порушенні ст. 124 КУпАП. В обґрунтування цього вона вказує, що зазначене рішення є необ'єктивним та необґрунтованим, а тому незаконним, та таким, що не відповідає матеріалам справи, винесеним з порушенням норм процесуального права, та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, на її думку, ОСОБА_4 не здійснював заходів для пересвідчення безпеки свого руху, виїхав на дорогу під кутом, здійснюючи рух у попутному з нею напрямку. Після ДТП ОСОБА_4 змінив розташування свого автомобілю.

Одночасно ОСОБА_2 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Мотивуючи причину пропуску строку, вона вказує, що02 грудня 2015 року вона подала апеляційну скаргу на зазначене рішення, однак її скаргу повернули їй для уточнення апеляційних вимог.

До Апеляційного суду надійшли також скарги адвоката ОСОБА_3 на постанови суду 1-ї інстанції від 23 листопада 2015 року, в яких він просить постанову стосовно його підзахисної ОСОБА_2 скасувати, та закрити провадження стосовно неї за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Він же в іншій скарзі просить постанову стосовно ОСОБА_4 також скасувати, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у порушенні ст. 124 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_3 подав апеляційні скарги 18 грудня 2015 року, та долучив до них клопотання про поновлення строку на оскарження. В обґрунтування цих клопотань він вказав, що не мав можливості подати скарги у передбачений Законом строк, оскільки з 03 по 16 грудня 2015 року знаходився у службовому відрядженні у Чернівецькій області.

Апеляційний суд, розглянувши матеріали справи та обміркувавши доводи скарг, приходить до наступних висновків.

Оскільки оскаржувані постанови суду 1-ї інстанції винесені стосовно учасників однієї і тієї ж ДТП, вони зареєстровані за єдиним номером - 369/12435/15-п, то апеляційний суд вважає за необхідне та доцільне розглянути всі апеляційні скарги в одному провадженні.

Що стосується клопотання ОСОБА_2 про поновлення їй строку на апеляційне оскарження, то суд знаходить можливим дане клопотання задовольнити, оскільки первинну скаргу нею було подано у передбачений Законом строк, але було їй повернуто у зв'язку з допущеними в ній неточностями.

Вирішуючи питання щодо аналогічного клопотання захисника ОСОБА_3, то апеляційний виходить при цьому з наступного. Даний адвокат був присутнім у судових засіданнях при розгляді адміністративних справ щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 В силу його професійних обов'язків йому було добре відомо про вимоги Закону щодо строків на апеляційне оскарження постанов по справам щодо адміністративних правопорушень, однак він у встановлений строк скарги не подав, як і не надав суду будь-яких доказів поважності причин цього. Надане ним посвідчення про відрядження лише підтверджує факт перебування ОСОБА_3 у відрядженні поза межами строку на оскарження постанов суду від 23 листопада 2015 року. Одночасно суд звертає увагу на той факт, що надане адвокатом посвідчення про відрядження видане на підставі наказу від 05 серпня 2013 року, з терміном відрядження - 3 доби. ОСОБА_3 перебував у відрядженні з 03 по 16 грудня 2015 року не в тих підприємствах, до яких його було направлено. При цьому пред'явник даного посвідчення, 03 грудня 2015 року одночасно вибув з міста Києва у відрядження, та перебував у Києво-Святошинському суді, де знайомився з матеріалами даної справи (а.с. 24). Оскільки на 3 грудня 2015 року припадав останній день строку на оскарження, і саме в цей день адвокат перебував у Києво-Святошинському районному суді, де знайомився з матеріалами саме даної справи, Апеляційний суд не знаходить підстав для поновлення йому строку на оскарження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно постанови суду щодо ОСОБА_4, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни або скасування даної постанови, знаходячи її законною та обґрунтованою.

Так, з приводу обставин ДТП судом були заслухані всі учасники пригоди, при цьому ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, а ОСОБА_2 в свою чергу, звинуватила того у скоєнні зіткнення. При цьому остання лише в апеляційній скарзі вказала про, нібито, зміну положення автомобіля ОСОБА_4 вже після ДТП. В своїх поясненнях працівникам ДАІ від 12 листопада 2015 року (а.с. 9), вона цього не заявляла, як і не повідомила про ці обставини суд 23 листопада 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «MAZDA», яким керувала ОСОБА_2, вранці 12.11.2015 року в порушення вимог п. 11.2 Правил дорожнього руху України не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини. Даний факт підтверджується як показами ОСОБА_2, так і ОСОБА_4, а також схемою ДТП до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої зіткнення автомобілів відбулось на відстані 1 метр від воріт будинку за адресою АДРЕСА_2, при цьому ширина дороги в цьому місці становить 5,5 метра. З урахуванням ширини автомобілю, яким керувала ОСОБА_2, - 1,78 м - при безумовному виконанні нею вимог ПДД дане зіткнення не відбулося б.

В даній ситуації водій автомобіля «SUBARU», виконуючи вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України розраховував на виконання іншими учасниками правил дорожнього руху і пересвідчившись, що з лівої сторони автомобілів не має почав виїжджати з воріт, проте виїхавши лише на 1 метр з подвір'я в його автомобіль з правої сторони врізався автомобіль «MAZDA».

Що ж стосується порушень норм процесуального права, та неправильним застосуванням норм матеріального права, нібито, допущених судом 1-ї інстанції, то в апеляційній скарзі апелянт не навела жодного такого порушення, та не назвала їх у судовому засіданні.

За таких обставин, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд Київської області

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення їй строку на апеляційне оскарження - задовольнити, та поновити їй строк на оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_4.

Адвокату ОСОБА_3 відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарженняпостанов судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_4, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного Суду

Київської області В.В. Загоруйко