Провадження № 33/780/37/16 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 138 13.01.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2016 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., за участю водія ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та тимчасово проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ЖК «Львівський маєток», АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення; стягнуто витрати, повязані із залученням експерта у розмірі 613 грн. 80 коп.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді від 14 грудня 2015 року, 17 липня 2015 року близько 21 години водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Толстого в напрямку вул. Травневої, перед початком зміни напрямку руху, а саме, виконуючи поворот наліво, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій мотоцикла ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив пп. «б» п. 2.3, п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить розглянути клопотання про призначення додаткової комплексної автотехнічної та фототехнічної експертизи; скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду від 14 грудня 2015 року щодо нього та закрити вказане провадження за відсутністю в його діях складу правопорушення; вирішити питання про притягнення водія мотоцикла «Suzuki» до адміністративної відповідальності. Вимоги обґрунтовує тим, що в тексті протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається підтвердження порушення ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, оскільки, на думку апелянта, він виконав усі передбачені правилами дорожнього руху дії для здійснення розвороту, а Правила дорожнього руху порушив водій мотоцикла, оскільки, як слідує із його пояснень ним було порушено швидкісний режим руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що не міг бачити мотоцикліста, оскільки перед початком маневру розвороту він перебував позаду його автомобіля в «мертвій» зоні поза видимістю його дзеркал. Апелянт зазначає, що зіткнення сталося внаслідок того, що водієм мотоцикла було перевищено швидкість, а в постанові про призначення експертизи суддею першої інстанції було вказано недостатньо інформації, чим, на думку апелянта, було штучно зумовлено перешкоди для обєктивного проведення експертного дослідження. Апелянт зазначає, що в постанові суду першої інстанції не вказано, на підставі яких нормативно-правових документів з нього було стягнуто витрати за проведення експертизи.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1, який просив задовольнити його апеляційну скаргу; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Водій ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції пояснив, що 17.07.2015 року близько 21 години він, керуючи автомобілем марки «Ford» рухався по вулиці Толстого в напрямку вулиці Травневої в с. Софіївська Борщагівка. Біля будинку №84 по вулиці Толстого йому необхідно було розвернутися, тому він, як йому здалося, увімкнув покажчик лівого повороту, прийняв трохи праворуч та почав виконувати маневр розвороту. В цей час він в дзеркало заднього виду побачив світло фар та відразу відчув удар в ліву частину автомобіля. Він не міг бачити мотоцикліста, оскільки перед початком маневру той перебував позаду його автомобіля в «мертвій» зоні. Вважає, що ДТП сталася з вини водія мотоцикла, який рухався зі швидкістю 20 30 км/год, тобто порушив швидкісний режим.

Водій ОСОБА_2 суду першої інстанції пояснив, що 17 липня 2015 року близько 21 години він рухався на мотоциклі «Suzuki» державний номерний знак НОМЕР_3 по вулиці Толстого в напрямку вулиці Травневої в селі Софіївська Борщагівка зі швидкістю приблизно 20 30 км/год. Попереду нього рухався автомобіль «Ford». В районі будинку № 84 по вулиці Толстого зазначений автомобіль, не вмикаючи покажчиків повороту, прийняв

трохи правіше та почав виконувати маневр розвороту наліво, а тому уникнути зіткнення не вдалося. В результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження.

Як слідує із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля НОМЕР_1 та мотоцикла НОМЕР_4. За даним фактом порушено кримінальне провадження № 0002617 /а.п. 3/.

Постановою слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області капітана міліції ОСОБА_3 від 27 серпня 2015 року вказане кримінальне провадження було закрито в звязку з відсутністю в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст..286 КК України /а.п. 3/.

За фактом порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_1 14 вересня 2015 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 939375 /а.п. 2/, який був направлений до суду .

В процесі розгляду даної справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих та правомірних висновків щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи.

Зокрема, аргументи ОСОБА_1 стосовно того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, спростовується матеріалами справи.

Так, згідно висновку експерта № 5-01/866 від 30 листопада 2015 року за даних дорожніх обставин водій автомобіля НОМЕР_5, повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, водій мотоцикла НОМЕР_4, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України.

Вказівка апелянта на те, що судом першої інстанції були створені штучні перешкоди для обєктивного проведення експертного дослідження, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки в постанові від 24 вересня 2015 року про призначення експертизи експерту були поставлені ті питання, які були зазначені ОСОБА_1 в клопотанні /а.п.19-20/.

Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що ним були виконані всі вимоги Правил дорожнього руху, спростовуються наданими ним файлами відеозапису ДТП (на цифровому носії), покадровою роздруківкою відеозапису ДТП та фототаблицями додаткового огляду місця ДТП /а.п. 21-53/, дослідивши які суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявне порушення п. 2.3 «б» та п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 27 серпня 2015 року, яка на даний час є чинною, саме в діях водія ОСОБА_1 вбачаються порушення п.2.3 «б» та п.10.1 ПДР України, що стало причиною виникнення ДТП і знаходиться в прямому причинному звязку з наслідками, що настали.

Слід зазначити, що суд апеляційної інстанції не може вирішити питання про притягнення водія ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, як того вимагає апелянт, оскільки відсутні будь-які дані про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався.

Таким чином, суд першої інстанції всебічно та повно розглянув дану справу і належно оцінив наявні в матеріалах справи про адміністративні правопорушення докази.

Судом першої інстанції вірно прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення в звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки з моменту закриття кримінального провадження минуло більше місяця.

Разом з тим, заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на безпідставне стягнення з ОСОБА_1 витрат, повязаних із залученням експерта.

Відповідно до ч.2 статті 15 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року з послідуючими змінами та доповненнями, проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України, а тому з резолютивної частини постанови судді слід виключити посилання на стягнення з ОСОБА_1 витрат, повязаних із залученням експерта.

За вказаних обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року щодо ОСОБА_1 змінити, виключивши з її резолютивної частини посилання на стягнення з ОСОБА_1 витрат, повязаних із залученням експерта.

В решті постанову судді залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон