АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/91/16 Доповідач: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, при секретареві Коршун І.О., з участю апелянта ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3, переглянувши запис з відео реєстратора про факт ДТП, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13 01 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13 01 2016 року -

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 07.10.2015 року о 12 годині 15 хвилин керував автомобілем ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 по просп. Тракторобудівників, 12/2 у м. Харкові, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку в крайній правій полосі, чим автомобілі отримали механічні пошкодження та їх власникам було завдано матеріальну шкоду, після чого водій зник з місця ДТП. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п.13.3 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій міститься прохання постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 01 2016 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що судом не були досліджені фактичні докази у справі в результаті чого зроблені хибні висновки щодо винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вислухавши доводи апелянта ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції, за обставинами викладеними в апеляції, не вбачається виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має грунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 повно і всебічно встановлені обставини ДТП на підставі наявних матеріалів справи.

Суддя, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст.122-4 КУпАП.

Згідно пояснень водія ОСОБА_2, він не памятає чи керував автомобілем «Ніва» д.н. 06821ХА близько 12-00 години 07.10.2015 року по пр. Тракторобудівників. Зазначає лише те, що у жовтні 2015 року він користувався даним автомобілем особисто і нікому його не передавав. За цей час автомобіль не отримав жодних ушкоджень, не фарбувався, не рихтувався, жодні прилади і деталі не замінювались. В такому ж природньому вигляді його автомобіль був предявлений інспектору ПП ОСОБА_4 на огляд 26.11.2015 року. Зовнішніх ушкоджень, які могли зявитися внаслідок ДТП 07.10.2015 року не було виявлено. Зазначив, що у нього час від часу відбуваються вимушені зупинки і стоянки на трасах, оскільки старий бензонасос часто відмовляє, авто глохне і доводиться вручну підкачувати бензин.

Твердження водія ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та спростовуються поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, який пояснив, що він 07.10.2015 року керував своїм автомобілем НОМЕР_3 по пр. Тракторобудівників. Проїхавши перехрестя вул. Краснодарської його прижав автомобіль ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 до бордюру, ударивши автомобіль ОСОБА_3 у лівий бік, внаслідок чого автомобіль під керуванням ОСОБА_3 відкинуло на бордюр. Після чого водій автомобіля ВАЗ 2121, оглянувши автомобіль ОСОБА_3 покинув місце ДТП.

Даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 07.10.2015 року підтверджено вину водія ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобілю ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_2, спричинено механічні пошкодження (а.с. 3).

Відповідно до п. 13.3 ПДР України, під час обгону, випередження, обїзду перешкоди чи зустрічного розїзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Пунктом 2.10 а) передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, в матеріалах справи містяться протоколи про адміністративні правопорушення серії АП1 №884093 від 26.11.2015 року та серії АП1 №884094 від 26.11.2015 року згідно яких ОСОБА_2 07.10.2015 року о 12 годині 15 хвилин керував автомобілем ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 по просп. Тракторобудівників, 12/2 у м. Харкові, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку в крайній правій полосі, чим автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальну шкоду, після чого водій зник з місця ДТП.

Крім того, в судове засідання в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 був наданий запис з відеореєстратора, на якому видно, що автомобіль ВАЗ 2121 з лівого ряду дороги різко повернув праворуч після чого автомобіль ВАЗ 21063 під керуванням ОСОБА_3 наїхав на бордюр та зупинився. На записі також видно як після зіткнення, проїхавши вперед незначну відстань зупинився і автомобіль ВАЗ 2121.

Однак на записі відсутні будь-які ознаки того, що автомобіль ВАЗ 2121 зупинився через технічну несправність, оскільки водій вказаного транспортного засобу не вчиняв дій, які б свідчили, що автомобіль зупинився саме через несправність.

На запитання суду про те, чи його автомобіль зображений на записі, ОСОБА_2 підтвердив, що то дійсно його автомобіль. Проте не зміг дати відповідь на питання чому він зупинився недалеко від того місця, де стояв після зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_3, якщо зі слів ОСОБА_5 контакту його автомобіля з іншими автомобілями та пошкоджень на його автомобілі не було.

Виходячи з наведеного вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п.п.13.3., 2.10 (а) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2, а тому висновок суду про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП є обєктивним.

За наявності викладених вище доказів у справі районний суд обґрунтовано дійшов висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та закрив провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.01.2016 року про визнання винним за ст.124 та ст.122-4 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та закриття провадження по справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, тобто за ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1