Справа № 500/342/16-п
Провадження № 3/500/144/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2016 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 04 лютого 1980 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, працюючого менеджером ТОВ «Хантер 2006», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 191 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 17 грудня 2015 року порушив правила зберігання вогнепальної мисливської зброї, а саме зберігав мисливську рушницю поза сейфом, спеціально виготовленого для зберігання зброї, чим порушив п. 12.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, та розкаявся в його вчиненні, пояснивши, що 17 грудня 2015 року після полювання він приніс належну йому мисливську рушницю, на носіння і зберігання якої він має відповідний дозвіл, до себе на роботу, де залишив її в приміщенні контейнеру, в якому не було сейфу, а наступного дня виявив зникнення цієї рушниці, про що він повідомив поліцію.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 у порушенні правил зберігання вогнепальної мисливської зброї також повністю підтверджується такими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 17 грудня 2015 року порушив правила зберігання мисливської гладко ствольної рушниці, не зберігав у сейфі.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними витягу з ЄРДР № 0003272 від 18.12.2015 р., дозволу на право зберігання та носіння мисливської гладко ствольної рушниці № 4894, виданого УГБ ГУМВС 13.07.2015 р., а також даними протоколу допиту ОСОБА_1 в якості потерпілого від 18.12.2015 р.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, а також наслідки вчинення притягуваним правопорушення, яке призвело до викрадення належної йому зброї, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що достатнім і необхідним для його виправлення, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в максимальних межах санкції ч. 1 ст. 191 КУпАП. Разом з цим суд не вбачає підстав для накладення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення зброї і бойових припасів, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, вказана зброя була викрадена невідомою особою.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2016 року, що складає 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 280, 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень без оплатного вилучення зброї і бойових припасів.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2