Справа № 149/2834/15-п
Провадження № 33/772/34/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач: Слободян К. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б. за участі правопорушниці ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адмінправопорушення за клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не працюючу, проживаючу у

АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного штрафу в сумі 51 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона ухиляється від виконання належним чином передбачених законодавством батьківських обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що виразилось у тому, що останній не відвідує навчальний заклад.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його, зазначивши в апеляційній скарзі, що в постанові суду не зазначено які саме обов'язки по вихованню неповнолітнього сина вона не виконала та яким законодавством передбачено виконання цих обов'язків. Вважає, що виховує сина належним чином, тому просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. В апеляційній скарзі міститься також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_2 присутньою не була, копія постанови їй не направлялась, про її існування дізналась 24.12.2015 року після відкриття виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала свої клопотання та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адмінправопорушення, доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а підстав для задоволення скарги не вбачаю.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 належним чином була повідомлена судом першої інстанції про час і місце розгляду справи.

Зокрема, з рапортів майора міліції Кришицького В.В. вбачається, що від отримання судової повістки ОСОБА_2 відмовилась, в грубій формі відповіла, що не з'явиться на розгляд справи. Тому була повідомлена ним в усній формі. (а.с.11, 12)

Судову повістку, від отримання якої відмовилась ОСОБА_2, долучено до матеріалів справи (а.с.16).

За таких обставин суд підставно розглянув справу у відсутність ОСОБА_2, не порушивши її прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Разом з тим, дані про направлення копії постанови суду або про її отримання ОСОБА_2 в суді, в матеріалах справи відсутні.

Тому її твердження про те, що вона дізналась про постанову суду лише 24.12.2015 р., необхідно прийняти до уваги та продовжити їй строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.53 Конституції України повна загальна освіта є обов'язковою.

Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

З листа начальника служби у справах дітей Хмільницької міської Ради Вінницької області Тишкевича Ю.І. від 16.09.2015 року вбачається, що учень 10 класу ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 м. Хмільник ОСОБА_3 не приступив 1 вересня 2015 року до навчання. Під час візиту за місцем проживання учня мати ОСОБА_7 пояснила, що у зв'язку з скрутним матеріальним становищем планує, що її син піде не навчатися, а на роботу. На запрошення з'явитися до служби у справах дітей для проведення бесіди ОСОБА_2 не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає. (а.с.3)

З акту обстеження умов проживання від 15.09.2015 р. видно, що з'ясувати їх не вдалося, т.я. ОСОБА_2 заборонила зайти до приміщення (а.с. 4).

З акту, складеного працівниками загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 м. Хмільника 09.09.2015 р. за результатами з'ясування причин невідвідування школи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, видно, що комісія встановила, що учень не приступив до навчання без поважних причин. Згідно пояснень матері - ОСОБА_2 - вона планує, що її син у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем буде шукати роботу, а навчатися не має бажання. (а.с. 6)

З договору про надання правової допомоги по справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 внесено 500 грн. за складання адвокатом ОСОБА_8 апеляційної скарги. (а.с.21)

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 (яка «планує», що її неповнолітній син буде шукати роботу, а не навчатися, через нібито скрутне матеріальне становище, і в той же час витрачає 500 грн., щоби оскаржити накладений на неї штраф в сумі лише 51 грн.) в ухиленні від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність постанови судді, оскільки в ній не зазначено які саме обов'язки по вихованню сина вона не виконала і яким законодавством це передбачено, є необґрунтованими.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Хмільницького міськрайонного суду від 09 жовтня 2015 року про визнання її винною у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, - без змін.

Суддя: К.Б. Слободян

З оригіналом згідно: