АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 січня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю представника митного органу Ревуки М.А., ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою начальника Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року відносно ОСОБА_2 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відповідно до якого ОСОБА_2 перемістила через митний кордон України валютні цінності в розмірі 44000 доларів США з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України як підстави для переміщення товарів документу, одержаного незаконним шляхом.

Провадження № 33/774/12/16 Головуючий у першій інстанції: Маймур Ф.Ф.

Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України Головуючий у другій інстанції: Деркач Н.М.

Однак, місцевий суд з мотивів, викладених в постанові, дійшов висновків про відсутність в діянні ОСОБА_2 суб'єктивної та об'єктивної сторін інкримінованого адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим суд і ухвалив вищевказане судове рішення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, начальник Дніпропетровської митниці ДФС подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України і накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції даної норми закону.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги начальник Дніпропетровської митниці ДФС посилаються на те, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким районним судом було надано неправильну оцінку.

В суді апеляційної інстанції представник митного органу Ревука М.А. підтримала в повному обсязі подану начальником Дніпропетровської митниці ДФС апеляційну скаргу, підтвердила викладені в ній доводи та просила апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, оскільки вважають оскаржувану постанову суду законною та обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова районного суду скасуванню з прийняттям нової постанови, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, в порушення зазначених вимог закону, районним судом належним чином не були з'ясовані обставини, щодо вчинення ОСОБА_2 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки, викладені в постанові висновки суду, є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і суперечать доказам, які містяться в матеріалах справи.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 31 липня 2015 року, складеному відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України, в вину останньої ставиться переміщення через митний кордон України валютних цінностей з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документу, одержаного незаконним шляхом.

Відповідно до п. 2.2. Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України за № 148 від 27 травня 2008 року, підставою вивезення фізичною особою - резидентом за межі України готівки в сумі, яка перевищує в еквіваленті 10000 євро, є документи, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

В якості передбаченого вищезазначеним нормативно - правовим актом документа, який підтверджує зняття готівки з рахунку у банку, що є підставою для переміщення валютних коштів через митний кордон України, ОСОБА_2 було надано довідку ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" від 24 березня 2015 року за вихідним № 32/16, котра даним банком не видавалась.

Подання митному органу як підстави для переміщення товарів через митний кордон України документу, одержаного незаконним шляхом і містить ознаки об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому факт декларування ОСОБА_2 валютних цінностей не дає жодних підстав для висновку про відсутність в її діях об'єктивної сторони інкримінованого порушення митних правил.

Апеляційним судом встановлено, що, надаючи під час митного контролю вказану довідку, з метою вивезення валюти за межі України, ОСОБА_2 усвідомлювала те, що вона не є клієнтом ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" і в даній банківській установі у неї відсутні рахунки.

Крім того, як пояснила сама ОСОБА_2, грошові кошти в сумі 44000 доларів США вона отримала шляхом обміну належних їй коштів у гривневому еквіваленті на долари США в обмінному пункті, розташованому на вул. Леніна в м. Дніпропетровську, з чого слідує беззаперечний висновок про те, що ОСОБА_2 не могла не розуміти незаконність отримання наданої митному органу довідки з банку, відповідно до якої валютні цінності в доларовому еквіваленті нею були зняті з власного поточного рахунку, до того ж на бланку довідки вказано, що банківська установа розташована по вул. Короленко, 15 в м. Дніпропетровську.

На переконання апеляційного суду, сам факт надання ОСОБА_2 митному органу в ході митного контролю довідки про зняття грошових коштів з банківського рахунку, вже свідчить про усвідомлення нею неможливості вивезення за межі України таких коштів без пред'явлення відповідної довідки, а відтак і розуміння ОСОБА_2 передбаченого чинним законодавством України порядку вивезення за межі України готівки в сумі, яка перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, встановлені в ході апеляційного розгляду, є необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 суб'єктивної та об'єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у зв'язку з чим оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає надуманими та безпідставними висновки районного суду стосовно того, що ОСОБА_2 обміняла саме власні грошові кошти в гривневому еквіваленті на долари США, а метою їх вивезення за межі України були виключно оплата операції та подальшого медичного лікування її матері, оскільки дані обставини жодним чином не підтверджені беззаперечними доказами і взагалі не перевірялися компетентними органами, з приводу чого апеляційним судом було направлено відповідного листа прокурору Дніпропетровської області.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що 29 березня 2015 року на митному посту "Дніпропетровськ - аеропорт" Дніпропетровської митниці ДФС, під час митного оформлення пасажирів, що відлітали рейсом № 791 сполученням "Дніпропетровськ - Тель-Авів", громадянка України ОСОБА_2 письмово задекларувала для переміщення через митний кордон України валютні цінності в сумі 44000 доларів США та надала для митного контролю довідку з ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" від 24 березня 2015 року за вихідним № 32/16, про те, що вона зняла зі свого поточного рахунку 45000 доларів США.

Однак, згідно листа начальника Дніпропетровського регіонального управління АТ "Сбербанк Росії" від 30 червня 2015 року за вихідним № 333/4/24-4, ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" вищевказану довідку не видавав; бланк, на якому роздрукована дана довідка не є бланком ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії"; громадянин ОСОБА_6, яким довідка підписана, не працює ні на посаді заступника начальника Дніпропетровського регіонального управління АТ "Сбербанк Росії", ні взагалі в даній банківській установі; печатка № 109, яка проставлена на бланку, не є печаткою Дніпропетровського регіонального управління АТ "Сбербанк Росії", а надати інформацію щодо зняття ОСОБА_2 валютних коштів з поточного рахунку 129874 не виявилось можливим оскільки остання не є клієнтом банку.

Отже, ОСОБА_2 перемістила через митний кордон України валютні цінності в сумі 44000 доларів США з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документу, одержаного незаконним шляхом, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

З огляду на викладене, скасувавши постанову суду першої інстанції, апеляційний суд вважає необхідним прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 467 МК України, враховуючи, що з дня виявлення вчиненого ОСОБА_2 правопорушення пройшло більше шести місяців, вважає необхідним закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 467 МК України.

На підставі викладеного та керуючись п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 267, ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу начальника Дніпропетровської митниці ДФС - задовольнити частково.

Скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року, якою відносно ОСОБА_2 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, відносно ОСОБА_2, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 467 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.М. Деркач