Номер провадження: 33/785/4/16
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л.
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Балабана В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04.12.2015 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-нин України, що працює ТОВ «Нова Пошта», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Згідно з постановлю суду, ОСОБА_2, 08.09.2015 року, приблизно о 13 годин 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п.16.3 Правил дорожнього руху, при здійсненні маневру повороту ліворуч на перехресті з вулиці Іцхака Рабіна на вулицю Генерала Петрова у м. Одесі, не надав перевагу в русі водію автомобілю марки «Хендай», р/н НОМЕР_4, ОСОБА_4, який рухався по вул. Іцхака Рабіна у зустрічному напрямку, та допустив зіткнення з цим автомобілем, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Таким чином своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду є незаконною, оскільки винуватцем вказаної ДТП є водій автомобілю «Хендай» ОСОБА_4, якій перетинав перехрестя на червоний сигнал світлофору, що забороняв йому рух, рухаючись при цьому по лівій смузі руху у прямому напрямку у той час, коли, згідно з вимогами дорожнього знаку, якій там встановлено, рух по лівій полосі у прямому напрямку заборонений, а лише можливий поворот ліворуч.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, закрити провадження по справі щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та направити матеріали провадження в правоохоронні органи для притягнення водія ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_4, який просив залишити апеляцію без задоволення, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду не підлягає зміненню з таких підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктиному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд повно розглянув всі докази по справі та прийняв по ній рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у ДТП, яка розглядається, приймали участь та були пошкоджені два автомобіля - «Ніссан», р/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та «Хендай», р/н НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4

З пояснень водія ОСОБА_2, наданих на місці події, вбачається, що він здійснював поворот ліворуч з вулиці Іцхака Рабіна на вул. Генерала Петрова. При цьому він виїхав на вул. Генерала Петрова на зелений сигнал світлофору, впевнившись, що по вул. Іцхака Рабіна немає руху автомобілів, та побачивши, що по вул. Генерала Петрова почався рух автомобілів, став закінчувати маневр повороту. При цьому, автомобіль, що у той час знаходився праворуч від нього, також почав рух та загальмував. Він також почав гальмувати, але сталося зіткнення його автомобілю з автомобілем «Хендай», якій у цей час проїжджав перехрестя по вулиці Іцхака Рабіна по лівій смузі руху у зустрічному напрямку (а.с.3).

Водій автомобілю «Хендай» ОСОБА_6 у своїх поясненнях зазначив, що він виїхав на перехрестя по лівій смузі руху на зелений сигнал світлофору. У цей час водій автомобілю «Ніссан» виїхав на його смугу руху, здійснюючи поворот ліворуч з зустрічної смуги. Коли водій автомобілю «Ніссан» здійснював поворот ліворуч, поруч з ним, з правої сторони, знаходився білий автомобіль, який також мав намір повернути ліворуч. Вказаний автомобіль надав йому дорогу, а водій автомобілю «Ніссан» не пропустив його, внаслідок чого автомобілі зіткнулися (а.с.4).

Зі схеми місця ДТП, вбачається, що зіткнення автомобілів сталося на смузі руху, яка є зустрічною для водія ОСОБА_2 (а.с.2).

Таким чином, вина ОСОБА_2 підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення, так і схемою ДТП, поясненнями водія ОСОБА_6 та іншими матеріалами справи, які були долучені до справи у якості доказів вини водія ОСОБА_2 в порушенні вимог Правил дорожнього руху.

Крім того, з висновку № 11106150 експертного автотехнічного дослідження обставин ДТП від 25.11.2015 року, проведеного по заяві захисника правопорушника ОСОБА_2, вбачається, що, розглянувши версію водія ОСОБА_2, щодо обставин ДТП, експерт прийшов до висновку про те, що у ситуації, яка склалася безпосередньо перед настанням ДТП. дії водія ОСОБА_2 регламентувалися вимогами п.п. 12.4, 8.7.3 е) ПДД України, у межах яких він мав рухатись зі швидкістю не більш 60 км/ч, а при під`їзді до перехрестя проїзних частин водію ОСОБА_2 слід було утриматись від виїзду на перехрестя та зупинить автомобіль, яким він керував не далі межі проїзної частини, що перетинається. При цьому, факторів технічного характеру, яки б перешкоджали водію ОСОБА_2 виконати належним чином вимоги п.п. 12.4. 8.7.3 е) ПДД й тим самим запобігти ДТП, з обставин, що були надані на дослідження, не вбачається (а.с.11-14).

Також суд приймає до уваги пояснення самого ОСОБА_2 в тій частині, що перед початком здійснення повороту ліворуч, він не міг бачити ліву смугу руху, на яку збирався виїжджати, так як обзір її йому перекривала автомашина «Тойота» під керуванням водія ОСОБА_7

З цього слід зробити висновок, що перед скоєнням маневру водій ОСОБА_2 не переконався в його безпечності, чим допустив порушення п. 16.3 ПДР України.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував її дії за ст. 124 КУпАП.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП, та адміністративне стягнення ОСОБА_2 було призначене з урахуванням його особи, майнового стану, та інших обставин, що як пом`якшують, так і обтяжують стягнення.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що підстав для скасування постанови суду в частині визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не вбачається.

Однак апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині того, що дорожньо-транспортна пригода сталася лише з вини водія ОСОБА_2 з наступних підстав.

Як вказав в своїй постанові суд першої інстанції і цього не заперечує сам ОСОБА_4, під час керування ним транспортним засобом, він також порушив вимоги дорожнього знаку 5.16. розділу 33 ПДР, а саме рухався прямому напрямку в лівій крайній полосі руху, хоча в даному місці є дорожній знак, який передбачає для водія транспортного засобу необхідність здійснення з цієї полоси руху лише повороту ліворуч та забороняє рух в прямому напрямку.

Це також підтверджується висновком № 11106150 експертного автотехнічного дослідження обставин ДТП від 25.11.2015 року, згідно якого за вимогами дорожнього знаку 5.16 розділу 33 ПДР України водію слід було утриматись від проїзду даного перехрестя по лівій смузі в прямому напрямку.

Ці обставини також знайшли своє підтвердження в поясненнях свідка ОСОБА_8 в частині того, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4 рухався в прямому напрямку в крайній лівій полосі дорожньої смуги.

Критичне ставлення суду першої інстанції до цих двох доказів по справі, з урахуванням пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4, фотографій з місця ДТП, схеми ДТП є необґрунтованим та не заснованим на законі, в зв'язку з чим постанова в частині визнання, що дії водія ОСОБА_4 не знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, підлягає зміненню, так як суд вважає, що обидва водія : ОСОБА_2 та ОСОБА_4 допустили порушення ПДР України, що призвело до скоєння ДТП.

Притягнення водія ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності апеляційним судом є неможливим, так як відносно нього протокол про скоєння ним адміністративного правопорушення не складався. А також спливли строку для притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, а постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04.12.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України - змінити.

Абзац десятий мотивувальної части постанови викласти в наступній редакції :

«Порушення ОСОБА_4 вимог дорожнього знаку 5.16. розділу 33 ПДР України знаходиться у прямому - наслідковому зв'язку з наслідками , що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4, оскільки, відповідно до приписів зазначеного дорожнього знаку, він не мав права рухатись прямо з лівої крайньої смуги».

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.Ф.Балабан