АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого начальником дільниці мартенівської печі в ПАТ АрселорМітал Кривий Ріг, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 122-4 КУпАП і у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, керуючи в порушення п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху України автомобілем в стані алкогольного спяніння, не дотримався вимог п. п. 2.3. (а, б), 10.1. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобіль під його керуванням отримав механічні пошкодження, а самому ОСОБА_1 та пасажирці автомобіля громадянці ОСОБА_2, було завдано тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_1 залишив місце ДТП, чим в свою чергу порушив вимоги п. 2.10. (а, є) Правил дорожнього руху України.

Провадження № 33/774/25/16 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3

Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 122-4 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_4

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та ухвалити нове судове рішення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1, не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, вказує на необґрунтованість та невідповідність фактичним обставинам справи висновку суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу, підтвердив викладені в її обґрунтування доводи і просив апеляційну скаргу задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши апелянта ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими.

Так, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Даним нормативно правовим актом передбачено, що у разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан спяніння учасників цієї пригоди є обовязковим у закладі охорони здоровя. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріалами справи встановлено, що внаслідок ДТП, винним у вчиненні якої є водій ОСОБА_1, останній був травмований і на місце ДТП виїжджала бригада швидкої медичної допомоги.

Однак, в порушення вимог вищезазначеної Інструкції, медичний огляд ОСОБА_1 на стан спяніння не проводився, а факт його перебування в стані алкогольного спяніння, що було встановлено не в передбачений Інструкцією спосіб, зафіксований у картці виїзду швидкої медичної допомоги, яку безпідставно покладено в основу доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність наявними в матеріалах справи доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і необхідність скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу даного правопорушення.

Разом з тим, враховуючи наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, скасувавши постанову суду першої інстанції, апеляційний суд вважає необхідним прийняти нову постанову, якою визнати апелянта винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 03 грудня 2015 року, о 23 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ 111830, номерний знак НОМЕР_1, з боку механічної майстерні в напрямку вул. Калініна в с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, для забезпечення безпеки дорожнього руху не стежив за технічним станом транспортного засобу і не відреагував на зміни дорожньої обстановки, виїхав на праве узбіччя дороги та навпроти будинку № 7 по вул. Дружби в с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області здійснив наїзд на електроопору, після чого залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, а сам ОСОБА_1 та пасажирка його автомобіля ОСОБА_2 були травмовані. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3. (а, б), 2.10. (а, є), 10.1. Правил дорожнього руху України.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке необхідно накласти на водія ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції враховує характер вчинених останнім правопорушень, в тому числі те, що залишення водієм місця ДТП, до якої він причетний, є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортним засобом, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що помякшували б відповідальність правопорушника.

Крім того, апеляційним судом враховується той факт, що внаслідок ДТП, крім самого ОСОБА_1, була травмована і пасажирка його автомобіля ОСОБА_2, у звязку з чим на місце ДТП задля надання медичної допомоги виїжджала бригада швидкої медичної допомоги.

Таким чином, з урахуванням того, що накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, оскільки, на переконання суду апеляційної інстанції, альтернативні вид та розмір адміністративного стягнення не досягнуть визначеній ст. 23 КУпАП меті його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 30, 33, 36, 40-1, 124, 122-4, п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1, у відповідності до ст. 4 Закону України Про судовий збір, 275,60 гривень судового збору на користь держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4