Справа № 161/22/16-п
Номер провадження: 3/161/73/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 08 лютого 2016 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Борнос А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працевлаштованого, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, (за участю адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3М.),

- за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений про те, що ОСОБА_1 27.12.2015 року о 18.50 год. керував автомобілем НОМЕР_2 по пр.Волі м.Луцька з ознаками алкогольного спяніння, відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Суду пояснив, що 27.12.2015 року у вечірню пору, будучи тверезим, автомобілем під'їхав до готелю «Україна», що по пр.Волі м.Луцька, припаркувавшись перед пішохідним переходом. Після чого пішов у кафе, де разом з товаришем відпочивав та вживав спиртні напої. Через певний проміжок часу він зателефонував ОСОБА_4 з проханням завезти його додому та залишити автомобіль на стоянці, оскільки після вжитого спиртного кермувати автомобілем не мав наміру. Коли вийшов на вулицю та підійшов до автомобіля, де його вже чекав ОСОБА_4, до них під»їхали працівники поліції та склали адміністративний протокол за стоянку автомобіля в не дозволеному місці (за що його притягнуто до адміністративної відповідальності). Під час розмови працівники поліції почули запах спиртного та, не зважаючи на те, що він не керував транспортним засобом після вживання алкоголю, про що він їм повідомляв та вказував на те, що приїхав його знайомий завезти його додому, наполягали на проходженні медичного огляду на стан сп»яніння, а саме - продути в спецзасіб "Драгер". Оскільки він не керував автомобілем в стані алкогольного сп»яніння, та не порушував, в зв»язку з цим жодного із пунктів Правил дорожнього руху, а також не заперечував факту вживання спиртного, однак вже після керування, тому він відмовився проходити медичне обстеження спецзасобом «Драгер», одночасно не заперечував щодо забору у медичній установі біологічного середовища. В подальшому його відвезли в ВОНД для проведення освідування, однак оскільки він транспортним засобом не керував, факту вживання спиртних напоїв, після того, як припаркував свій автомобіль не заперечував, про що неодноразово повідомляв працівників поліції, тому відмовився проходити огляд за допомогою спеціального засобу «Драгер». Після складення висновку лікарем, вони поїхали в Луцький відділ поліції для складання протоколів про адміністративне правопорушення. Оскільки він не порушував вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, так як транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння не керував, працівники поліції його не зупиняли, в зв»язку з чим він правомірно відмовився від проходження огляду, тому просить справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 об»єктивно стверджуються поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та дослідженими в судовому засіданні відеоматеріалами від 27.12.2015 року, наданими працівниками поліції на запит суду.

Так, свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 27.12.2015 року близько 17.00 год. до нього зателефонував ОСОБА_1, з яким вони домовились про зустріч у «Карамель кафе», що по пр.Волі м.Луцька. Ствердив, що ОСОБА_1 приїхав до кафе автомобілем, при цьому, у стані алкогольного сп»яніння не перебував, оскільки при розмові не відчувалось запаху алкоголю, інші зовнішні ознаки цього були відсутні. Вже у приміщенні кафе вони, спілкуючись, вживали спиртне, після чого ОСОБА_1 зателефонував знайомому ОСОБА_4, попросив приїхати та завезти його додому. Лише коли ОСОБА_4 зателефонував та повідомив, що знаходиться поблизу автомобіля вони вийшли з кафе.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 27.12.2015 року ввечері до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив його забрати з "Карамель кафе", що по пр..ОСОБА_3 м.Луцька та відвезти на його автомобілі додому, оскільки він там вживав спиртні напої. Підійшовши до готелю "Україна", побачив припаркований поблизу пішохідного переходу автомобіль ОСОБА_1, до якого підходив останній, і в цей момент туди ж під»їхали працівники поліції. Ствердив, що ОСОБА_1 знаходився поблизу автомобіля, двигун не був заведений, в момент, коли під»їхали працівники поліції, він ним не керував та не їхав. Після його приходу ОСОБА_1 дав ключі і особисто він, тобто ОСОБА_4, заводив автомобіль, коли вони від»їзджали.

З досліджених відеоматеріалів, наданих працівниками поліції, не вбачається того, що ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції.

Свідки, пояснення яких приєднано до адміністративної справи, в судовому засіданні дали показання, що суперечать за змістом показанням, викладеним у письмовій формі працівниками поліції.

Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 27.12.2015 року у вечірню пору він повертався з Драматичного театру та там же, був запрошений працівниками поліції в якості свідка, з метою, як пояснив поліцейський, засвічення наявності в автомобілі мисливської рушниці, а також того, що водій автомобіля відмовляється від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння. Категорично зазначив, що про вказане йому відомо виключно зі слів працівників поліції, оскільки особисто він не бачив рушниці та не чув, щоб водій відмовлявся пройти такий огляд. Оскільки поспішав та повірив словам працівників поліції, тому не читаючи підписав пояснення. Вказав, що у момент коли він підійшов, автомобіль не рухався, мотор був заглушений.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 27.12.2015 року поблизу школи №5 м.Луцька працівники поліції запросили її в якості свідка при вилучені з автомобіля гр.ОСОБА_1 рушниці. Факту керування гр.ОСОБА_1 автомобілем, як і факту його зупинки працівниками поліції у момент керування - не бачила. Коли вона підійшла до Луцького міського відділу поліції, то автомобіль був припаркований. Категорично зазначила, що у її присутності ОСОБА_1 не повідомляв, що відмовляється від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, а тому свідком такої відмови вона не була. У матеріалах справи вона бачила висновок лікаря ВОНД, де написано, що ОСОБА_1 відмовився від освідування, тому вона, особливо не читаючи змісту викладених поліцейським пояснень, їх підписала.

Свідок ОСОБА_8 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, одночасно, з письмових пояснень, наявних у матеріалах адміністративної справи та наданих на адресу суду, вбачається, що 27.12.2015 року поблизу готелю "Україна", він був запрошений працівниками поліції в якості свідка. На місці події він бачив автомобіль, припаркований поблизу пішохідного переходу, однак того, чи їхав вказаний автомобіль, чи керував ним саме ОСОБА_1 та чи зупиняли його працівники поліції, не бачив. Вказав, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп'яніння, однак той відмовився (з яких причин він не чув). Одночасно вказав, що окрім працівників поліції з ОСОБА_1 перебував чоловік віком 18-19 років.

Свідок ОСОБА_9 до суду не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце судового розгляду (телефонограма від 16.01.2016 року, повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки від 19.01.2016 року).

Натомість, рядовий поліції ОСОБА_10, який складав протокол про адміністративне правопорушення суду пояснив, що 27.12.2015 року він разом з напарником ОСОБА_11 патрулювали в м.Луцьку, та направлялись на своєму автомобілі "Тойота" по пр.ОСОБА_6 в сторону вул.Набережної. Оскільки загорівся червоний сигнал світлофора, вони зупинилися перед пішохідним переходом, та побачили, як біля Драмтеатру, ближче 10 м перед пішохідним переходом, зупинився автомобіль "Skoda Super B Elegance". Під'їхавши до вказаного автомобіля вони представились та запитали про причину зупинки. В ході спілкування з водієм відчули запах алкоголю з ротової порожнини, тому запропонували продути в апарат "Драгер", однак водій ОСОБА_1 відмовився. В зв»язку з відмовою водія від проходження огляду були запрошені свідки, зокрема, ОСОБА_8 і ще одна особа, прізвища якого він не пам'ятає. Водія було доставлено для проведення медичного огляду в ВОНД, де останній відмовився від його проходження, про що лікарем було складено відповідний висновок. Після складання висновку ОСОБА_1 повідомив, що бажає здати біологічне середовище для лабораторного дослідження, однак відмова вже була констатована, тому вони поїхали до Луцького відділу поліції для складання протоколу. При складанні протоколу були запрошені свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_12, які дали відповідні пояснення. При цьому, вказані події були зафіксовані на відеореєстратор (нагрудні камери, які є номерними), однак вони їх ввімкнули лише у процесі розмови, а саме тоді, коли виникли підозри, що водій перебував у стані алкогольного сп»яніння. Факту керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинки не зафіксовано.

Аналогічні пояснення щодо вищевказаних подій дав в судовому засіданні і працівник поліції ОСОБА_11

Відповідно до наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Вказане передбачене і постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, з відповідними змінами та доповненнями. В зв»язку з викладеним, судом не можуть братись до уваги пояснення поліцейських ОСОБА_10В, ОСОБА_11, які ствердили про факт керування та зупинки водія ОСОБА_1, окрім того, вони не підтверджені іншими об»єктивними доказами.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а за правилами ст.265-2 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, однак, всупереч даній нормі протокол про тимчасове затримання транспортного засобу або пояснення особи, яка доставляла вказаний транспортний засіб, відомості про відсторонення водія від керування транспортним засобом до матеріалів справи не додані, тому, окрім вищевказаного, і виникають додаткові сумніви щодо порушення ОСОБА_1, вимог передбачених п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому, для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП, немає значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані алкогольного спяніння, керувала транспортним засобом. Однак, правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Натомість, в судовому засіданні, жодних доказів того, що ОСОБА_1, керував транспортним засобом в час вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення здобуто не було, так як жоден із свідків цього не підтвердив (за виключенням працівників поліції, пояснення яких судом, за відсутності інших об»єктивних доказів, не можуть братись до уваги), не вбачається цього і з досліджених відеоматеріалів від 27.12.2015 року, натомість свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4 вказане заперечили, такі їх пояснення не спростовані жодним належним і допустимим доказом.

Окрім того, відповідно до наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (Розділ 9 п.3), направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп»яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (з відповідними змінами та доповненнями), п.6 якого передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. При цьому, відповідно до п.10 Порядку, огляд водія в закладі охорони здоров»я проводиться за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ, за результатом проведення якого складається висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Для встановлення обставин проведення огляду ОСОБА_1 у відповідному закладі охорони здоров'я ВОНД м.Луцька, судом допитано лікаря, який складав консультативний висновок спеціаліста №2880 від 27.12.2016 року ОСОБА_13 Так, свідок вказав, що процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак, зокрема, алкогольного сп»яніння, визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерством охорони здоров»я. Оскільки працівниками поліції було подано форму направлення на проведення огляду особи, зразка, що не відповідає додатку №1 до вказаної Інструкції, а про те, що особа проходить огляд як водій в зв»язку з керуванням транспортним засобом його ніхто (в тому числі працівники поліції) не повідомили, тому ним було видано консультативний висновок спеціаліста, який не відповідає формі, затвердженій МОЗ для такого випадку. Фактично він мав занести дані обстеження до акта медичного огляду, на підставі яких, відповідно до цієї ж Інструкції, скласти висновок щодо результатів медичного огляду (встановленого зразка, відповідно до додатку 4).

Відповідно до Розділу ІІІ п.22 вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп»яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, консультативний висновок спеціаліста №2880 від 27.12.2015 року, складений з порушенням вимог Інструкції, а тому також не може братись судом до уваги як доказ.

Окрім того, згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказаної вимоги, при складанні протоколу, дотримано не було, оскільки свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердила, що у її присутності ОСОБА_1 не повідомляв, що відмовляється від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, а тому свідком відмови вона не була.

За правилами ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевказані порушення, допущену неповноту при складанні адміністративного матеріалу, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вказаного не встановлено і в судовому засіданні, а тому не здобуто жодних доказів, вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а тому, суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, враховуючи пояснення вказаних вище свідків, дослідивши наявні матеріали адміністративної справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, консультативний висновок спеціаліста ВОНД №2880, відеозаписи від 27.12.2015 року, додані на запит суду до матеріалів справи, враховуючи вимоги вказаних у постанові підзаконних нормативно-правових актів, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити, на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Борнос