Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/4132/15-п Головуючий у 1-й інст. Романюк Ю. Г.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Широкопояс Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року. м.Житомир.

Апеляційний суд Житомирської області у складі судді Широкопояса Ю.В., з участю потерпілого ОСОБА_1, секретаря судового засідання Здоренко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року у справі за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, працюючого водієм автобуса ПП «ОСОБА_6», -

в с т а н о в и в:

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Вирішено стягнути з ОСОБА_2А на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції, 31 жовтня 2015 року близько 14 години 10 хвилин на вул. Шевченка в м. Новограді-Волинському Житомирської області ОСОБА_2, керуючи автобусом «ЛАЗ» № НОМЕР_1, в порушення п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «Хюндай» № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався попереду в попутному напрямку та виконував маневр розвороту, що призвело до зіткнення указаних транспортних засобів та їх пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови як незаконної та необґрунтованої. Посилається на порушення місцевим судом вимог ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП, неповне з'ясування всіх обставин справи та безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що ДТП сталася із вини водія автомобіля «Хюндай» ОСОБА_1, який повинен був керуватися вимогами пп. 10.1, 10.4 ПДР. Твердить також про неврахування судом тих обставин, що він діяв в стані крайньої необхідності, намагаючись усунути та відвернути більш значну шкоду, ніж та, що була заподіяна, оскільки був змушений різко змінити напрямок руху автобуса з метою уникнення зіткнення з автомобілем «Хюндай» під керуванням ОСОБА_1 та спричинення пасажирам автобуса тілесних ушкоджень.

Вислухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 вміняється у вину те, що у вказаній у постанові судді дорожній обстановці він допустив порушення вимог п. 13.1 ПДР України. Сутність вказаного пунктів ПДР України полягає в тому, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Згідно п. 1.10 загальних положень ПДР України, безпечна дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Суддя, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_2 зазначених вище вимог ПДР України, що призвело до наслідків у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Зазначені висновки стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями учасників та очевидців ДТП.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що ДТП сталася внаслідок порушень вимог ПДР України водієм ОСОБА_3, який раптово зупинився без включеного лівого повороту та здійснив розворот своїм автомобілем через суцільну розмітку зустрічної смуги руху, - не знайшли свого підтвердження у суді.

Так, матеріали справи (схема ДТП, пояснення ОСОБА_3 та інспектора ВДАІ ОСОБА_4, інформація виконкому Новоград-Волинської міської ради від 23 грудня 2015 року) указують на те, що зіткнення транспортних засобів сталося на зустрічній смузі руху та на момент ДТП подвійна суцільна лінія розмежування напрямків руху була відсутня.

Водій ОСОБА_3 послідовно пояснював, що перед ДТП він здійснював розворот, перед чим заздалегідь зайняв крайню ліву смугу руху, включив лівий поворот та зупинився, пропускаючи зустрічні транспортні засоби.

Ці обставини, є достовірними, оскільки підтверджуються вищевказаними матеріалами справи.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 про те, що на момент ДТП та зразу після нього в автомобілі «Хюндай» було включено лівий поворот спростовуються пояснення ОСОБА_2 про те, що цей автомобіль зупинився без заздалегідь включеного лівого повороту.

Доводи апеляційної скарги про порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху є необґрунтованими, оскільки не відповідають вищевказаним фактичним обставинам та не доведені у встановленому законом порядку.

З огляду на всі фактичні обставини у даній справі апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він діяв у стані крайньої необхідності, оскільки, уникаючи зіткнення із автомобілем «Хюндай», що зупинився попереду на його смузі руху, ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу руху, що також є небезпечним для життя та здоров'я пасажирів автобусу. Разом з тим, за умови дотримання цим водієм вимог п. 13.1 ПДР України про безпечну дистанцію, у даній дорожній ситуації, при раптовій зупинці автомобіля «Хюндай», що рухався попереду, ОСОБА_2 міг запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру шляхом гальмування.

Крім того, згідно пояснень потерпілого ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду, в момент здійснення ним розвороту безпосередньо перед ДТП у правій смузі руху були відсутні транспортні засоби.

Таким чином, у справі доведено, що ДТП сталася з причини недотримання водієм ОСОБА_2 вимог п. 13.1 ПДР України.

Тому висновки суду першої інстанції про факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та доведеність винності ОСОБА_2 у його вчиненні, - є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Оскільки на час розгляду справи судом першої інстанції не сплив строк, передбачений ст. 38 КУпАП, рішення суду про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду у даній справі, що є законною та обґрунтованою, апеляційний суд не вбачає.

Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Широкопояс