Справа №463/266/16-п
Провадження №3/463/144/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року суддя Личаківського районного суду м. Львова - Головатий Р.Я., розглянувши обєднану в одне провадження справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 03.01.2016 р. о 16 год. 36 хв. у м. Львів на вул.Валовій, 25, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснюючи рух заднім ходом не переконалася, що це буде безпечним, не звернулася за допомогою до по сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила зіткнення зі стоячим автомобілем НОМЕР_2, що спричинило технічні пошкодження останнього, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишила, чим порушила вимоги п.2.10 «а», 10.9 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що визнає свою вину у заподіянні технічних пошкоджень транспортному засобу «Hyundai Santa FE», д.н.з. НОМЕР_3, однак враховуючи те, що зіткнення транспортних засобів вона не відчула, вважає, що її вини у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди немає. При цьому додала, що 03.01.2016 р. у м. Львів на вул.Валовій до неї підбіг незнайомий чоловік та просив залишити номер телефону, однак вона проігнорувала його звернення, оскільки не подумала, що це повязано з дорожньо-транспортною пригодою.

Вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративних правопорушень стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії АП2 №082069 та №082070 від 11.01.2016р., поясненнями ОСОБА_1, даними в судовому засіданні, а також письмовими поясненнями потерпілої.

При цьому вважаю безпідставними посилання ОСОБА_1 на відсутність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України з тих підстав, що вона не відчула зіткнення, оскільки відповідно до диспозиції вказаної статті відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.11 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

За таких обставин, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 залишила місце дорожньо-транспортної пригоди не умисно, разом з тим враховуючи те, що адміністративне відповідальність настає за вчинення правопорушення також з необережності, беручи до уваги письмові пояснення потерпілої, з яких вбачається, що очевидці дорожньо-транспортної пригоди наздогнали автомобіль ОСОБА_1 та повідомили останній, що вона повинна залишитися на місці пригоди, а також пояснення самої ОСОБА_1, яка в судовому засіданні повідомила, що 03.01.2016 р. у м. Львів на вул.Валовій до неї підбіг незнайомий чоловік та просив залишити номер телефону, однак вона проігнорувала його звернення, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності за вчинення вказаного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, важаю, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ст. 36 КпАП України при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважаю, що їй необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КпАП України.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.9, 11, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 268, 283, 284 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн., адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КпАП України остаточно накласти на ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Р.Я. Головатий