ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши справу, яка надійшла від т.в.о. начальника Харківської митниці ДФС про порушення митних правил у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, громадянки України, працюючої директором ТОВ «Акріл», мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 472 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2015 року до сектору «Харків-енергетичний» митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС керівником ТОВ «Акріл» () ОСОБА_1 для митного контролю та митного оформлення в режим «Імпорт» було подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №807110001/2015/009201 товар «текстильні матеріали: - сітка полиєстер, просочена ПВХ, з підложкою із ПВХ арт. «JM12121», шириною 3.20m x 50m -150 рулонів, торгівельна марка: «MESHPRO», виробник: Jutu International LTD Країна виробництва- CN», вага брутто 9430 кг, фактурна вартість 17520 доларів США. В якості підстави для митного оформлення були подані наступні документи: контракт №0909/08 від 10.09.2008 з додатковими угодами, доповнення до контракту №54 від 20.07.2015, інвойс № IN-JTTH120615MG U від 20.07.2015, лист від 11.08.2015 №110815. Товар був заявлений до митного оформлення з кодом товару згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_2. В порядку перевірки заявлених кодів УКТЗЕД 04.09.2015 року був направлений запит №61 до спеціалізованого підрозділу. 22.09.2015 року отримано рішення про визначення коду товару №КТ-858-2015. Згідно Рішення було змінено код товару НОМЕР_2 на код УКТЗЕД- НОМЕР_3 з описом «Гнучкий ПВХ лист на сітчастій підкладці JM12121 білий» являє собою полімерний матеріал з полівінілхлориду (продукту поліприєднання) з вмістом карбонату кальцію, складних ефірів. Матеріал шириною 3206мм +(-)10мм, армований текстильним матеріалом (основовязаним трикотажем з комплексних хімічних синтетичних поліефірних ниток, який повністю закладений у поліемерний матеріал), з підкладкою шаром матеріалу білого кольору з полівінілхлориду. Матеріал гнучкий, не пористий, не ламінований, не металізований, не самоклеїний, фарбований у масі, намотується без зламів навколо циліндру діаметром 7 мм при температурі 22°C». До подання митної декларації у Харківську митницю ДФС, керівник ТОВ «Акріл» ОСОБА_1 представленим йому законодавством України правом на проведення фізичного огляду вантажу, з метою визначення точних відомостей про товари та інші предмети, які дають змогу зробити висновок про їх країну походження, класифікацію згідно УКТЗЕД, кількісні та якісні характеристики, а також однозначно ідентифікувати їх тощо, що передбачено ч.2 ст. 266 МК України не скористалась.

Таким чином, митним органом дії керівника ТОВ «Акріл» ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 472 МК України - недекларування товарів, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (опис товару) про товари, які підлягають обовязковому декларуванню.

Правопорушник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання зявились, з протоколом не згодні, та пояснили, що товар був перевірений митницею двічі та ОСОБА_1 вірно його кваліфікувала з кодом товару згідно УКТ ЗЕД.

Представник митниці ОСОБА_3 просила подання задовольнити та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Заслухавши пояснення часників удового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП та ст.. 486 МК України, завданням провадження при розгляді справ про адміністративні правопорушення ( порушення митних правил )

є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону та у точній з ним відповідності.

Згідно ст. 280 КУпАП та ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган ( посадова особа ) зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 було подано електронну митну декларацію до Харківської митниці ДФС типу ІМ 40 ДЕ №807110001/2015/009201 на товар «текстильні матеріали: - сітка полиєстер, просочена ПВХ, з підложкою із ПВХ арт. «JM12121», шириною 3.20m x 50m -150 рулонів, торгівельна марка: «MESHPRO», виробник: Jutu International LTD Країна виробництва- CN», вага брутто 9430 кг, фактурна вартість 17520 доларів США, тобто вказала найменування товару, кількість, вагу та його вартість. Товар був заявлений до митного оформлення з кодом товару згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_2 на підставі експертного висновку №732/15 від 26.08.2015 року. (а.с.31).

Відповідно до ч.2 ст. 257 МКУ, електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МКУ з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У відповідності до ч.1 ст. 266 МКУ декларант зобовязаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України.

Диспозиція ст.472 МК України передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Вимогами ч. 2 ст. 266 МК України, передбачено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Наведена норма закону передбачає право, а не обовязок особи щодо фізичного огляду товару. У тому випадку, якщо б законодавство містило такий обовязок, його невиконання свідчило б на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Чинне законодавство також не містить обовязку декларанта перевіряти достовірність товаросупровідних документів. ОСОБА_1, як декларант, діяла виключно в рамках своїх повноважень, передбачених ст. 266 МК України, виходячи з наданих їй від фірми відправника документів і не могла припустити, що товаросупровідні документи містять недостовірні відомості стосовно товару, що переміщується через державний кордон України.

Про відсутність в діях ОСОБА_1, як навмисних дій, так і дій з необережності щодо вчинення порушення митних правил, свідчить і наявний в матеріалах справи (а.с. 16) лист, в якому продавець фірма відправник повідомляє, що при відправці товару на адресу ТОВ «Акріл» відповідно до контракту 0909/08 від 10.09.2008 року згідно інвойсу IN-JTTH120615MG-U від 20.07.2015 року було допущено помилку в артикулі на маркіровці/етикетці нанесеної на рулони. Таким чином, митним органом не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 мала умисел, направлений на повідомлення неправдивих даних щодо товарів, котрі підлягають декларуванню, або діяла з необережністю.

Як вбачається з матеріалів справи, митним органом також не було прийнято картки відмови в оформленні задекларованого товару відповідно до ч.12 ст. 264 МК України.

Крім того, згідно ст.368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення

їх фактурної вартості. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Отже, особа, яка переміщує товар через митний кордон України наділена правом, а не обов'язком доводити достовірність відомостей про вартість переміщуваного товару.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Крім цього, митний орган згідно положень ст.256 МК України наділений правом відмови у митному оформленні товару.

Таким чином, аналізуючи протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 та зібрані митним органом письмові докази видно, що у протоколі в повній мірі не розкрито, які саме порушення зазначених вище законодавчих актів про особливості декларування товарів громадянами вона допустила, а заявлення митної вартості у такому випадку саме по собі не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Крім того, ОСОБА_4 було задекларовано вказаний товар за ціною, яка є більшою, а згідно з ч. 1 ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. Крім того, стаття 472 МК України не передбачає як наслідок порушення митних правил - переплату митних платежів.

Зазначені обставини свідчать, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а висновки митних органів про її вину в скоєні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа митного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїла правопорушення.

Згідно ч.2 ст.528 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.527 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

У відповідності з п. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, в звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 41, 62 Конституції України, ст.ст. 49, 51, 53, 57, 368, 458, 472, 495, 498, 527-528 Митного кодексу України, ст.ст. 8-10, 12, 247, 256, 283 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України - закрити у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційному суді Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова у 10 денний строк з моменту її винесення.

Суддя Г.А. Зуб