Справа № 369/4066/15-п Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 33/780/9/16 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 138 18.01.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Свінціцька О.П. з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2015 року, якою,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм ФОП «ОСОБА_4.», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови ОСОБА_1 10.04.2015 року, близько 13 год. 20 хв., керуючи автомобілем Volvo д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Suzuki д.н.з. НОМЕР_3, який рухався в попутному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Враховуючи те, що на час розгляду справи судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі щодо ОСОБА_1 було закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2015 та прийняти нову постанову, якою справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що судом не в повній мірі були з'ясовані всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, а саме працівниками ДАІ, що оформляли ДПТ, було внесено неправдиві відомості, так як на тій ділянці дороги, де сталася ДТП, є три смуги для руху нерейкових транспортних засобів та виділене суцільною смугою узбіччя, що підтверджується фото, зробленими відразу після ДТП та відповіддю ТОВ «Альтком», з якої видно, що даний відрізок дороги на день ДТП має три смуги для руху нерейкових транспортних засобів кожна шириною 3, 75 м та асфальтоване узбіччя, а тому саме водієм автомобіля Suzuki д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 допущено порушення вимог Правил дорожнього руху, які і призвели до зіткнення транспортних засобів, оскільки він рухався по узбіччю та раптово намагався виїхати перед автомобілем Вольво.

Також вказує на те, що судом було порушено презумпцію невинуватості, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння зазначивши в ухвалі, що «… інших доказів, які б встановлювали відсутність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суду надано не було».

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 потерпілий ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення. Вказує на те, що адвокатом були надані фото, які завірені її печаткою та зроблені власноручні підписи «відразу після ДТП» та «на місці ДТП», які не відповідають дійсності, адже він був на місці ДТП до 16 години, а на фото його автомобіля немає, що свідчить про те, що фото зроблені через значний проміжок часу після самої дорожньо-транспортної пригоди.

Також вказує на те, що з відповіді ТОВ «Альтком» видно, що дана ділянка дороги має 3 смуги для руху по 3, 75 м кожна та узбіччя, яке має ширину всього 0,75 м. Відповідь ТОВ «Альтком» спростовує твердження адвоката про те, що ОСОБА_3 рухався по узбіччю, адже узбіччя має всього 0,75 м, чого недостатньо, щоб розмістити його автомобіль.

Також вказує на те, що згідно з відповіді, наданої ТОВ «Альтком», кількість смуг для руху становить 3 шт., але тільки на невеликому відрізку дороги, адже четверта смуга не призначена для руху, так як там стоїть бетонна огорожа для розвороту зустрічного транспорту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які подану захисником апеляційну скаргу підтримали, потерпілого ОСОБА_3, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення потерпілого на апеляційну скаргу, приходжу до наступних висновків.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 у вину було поставлено порушення вимог п. 13.1 ПДР України, а саме, що він, керуючи автомобілем Volvo д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Suzuki д.н.з. НОМЕР_3, який рухався в попутному напрямку.

Із таким висновком погодився і суддя суду першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним у даному порушені.

Однак такі висновки судді не ґрунтуються на матеріалах справи, і погодитись із ними не можливо.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Цих вимог закону при прийняті рішення щодо ОСОБА_1 суддею не дотримано. Так, поза увагою судді залишилась та обставина, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та досліджених у суді доказів, які б указували на доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ділянка автошляху Київ - Одеса, де сталася ДТП, має три смуги для руху нерейкових транспортних засобів шириною 3,75м кожна та виділене суцільною лінією асфальтоване узбіччя. Він, керуючи автомобілем «Вольво» з напівпричепом, рухався в крайній правій смузі для руху з м. Києва в напрямку м. Одеса зі швидкістю близько 50-60 км/год. Наближаючись до повороту до с. Віта Поштова він відчув удар в праву передню частину свого автомобіля. Оскільки його автомобіль має великі габарити, він відразу не гальмував, щоб не створювати небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, а проїхав ще близько 8 м від місця зіткнення і зупинився. При цьому напрямку руху він не змінював. Коли вийшов з автомобіля, то побачив, що автомобіль Suzuki, яким керував ОСОБА_3, зупинився на середині суцільної смуги, яка відділяє узбіччя. Також він бачив, що скло з показчика повороту його автомобіля, який був пошкоджений в результаті зіткнення, лежало на дорозі під задніми колесами його напівпричепа. Вважає, що вказана ДТП сталась внаслідок порушення вимог Правил дорожнього руху саме водієм ОСОБА_3, який рухався по узбіччю та намагався проскочити перед його автомобілем, що заборонено Правилами дорожнього руху. Також пояснив, що працівники ДАІ, які приїхали на місце ДТП, жодних замірів при складанні схеми ДТП не робили та не звернули уваги на його пояснення про наявність уламків скла з показчика повороту на проїздній частині, і, відповідно не вказали про це у схемі ДТП.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він рухався по автодорозі Київ - Одеса на автомобілі Suzuki д.н.з. НОМЕР_3 з м. Києва в бік м. Одеса у крайній правій смузі руху зі швидкістю близько 65 км/год. Під час руху автомобіля «Вольво» він не бачив, а коли наближався до повороту в бік с. Віта Поштова він відчув удар в ліву частину свого автомобіля. Від удару його автомобіль почав зміщуватись вправо, а тому він різко вивернув кермо ліворуч, намагаючись вирівняти свій автомобіль. Відразу після зіткнення він не зупинився, а продовжив рух, оскільки автомобіль «Вольво» також продовжував рух і він побоювався, що водій «Вольво» намагається втекти з місця ДТП. Коли автомобіль Вольво зупинився, він також зупинився біля нього з правого боку. Вказує, що напрямку руху він не змінював, рухався в крайній правій смузі для руху, а не по узбіччю, оскільки узбіччя має ширину 0,75м, а тому його автомобіль ніяким чином не міг би рухатись по узбіччю. Вважає, що ДТП сталась внаслідок того, що водій «Вольво» ОСОБА_1 почав з»їзжати з другої смуги для руху в крайню праву і не помітив його автомобіль, в результаті чого сталось зіткнення.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 суддя послався на показання потерпілого ОСОБА_3, схему ДТП, пояснення ОСОБА_1, надані на місці ДТП. Однак поза увагою судді залишилось те, що пояснення ОСОБА_1 є протилежними поясненням потерпілого ОСОБА_3, і з цих пояснень не вбачається визнання ОСОБА_1 своєї вини у порушенні вимог ПДР України ні під час складання працівниками ДАІ протоколу, ні в судовому засіданні при розгляді справи.

Як вбачається зі схеми ДТП, яка була складена працівниками ДАІ, у схемі зафіксовано розташування автомобілів після ДТП. При цьому на схемі відсутня будь- яка слідова інформація, яка б вказувала на місце зіткнення транспортних засобів (сліди переміщення транспортних засобів, відкинутих об'єктів, розташування відокремлених від транспортних засобів об'єктів, транспортних засобів після зіткнення).

Відповідно до протоколів огляду технічного стану автотранспортних засобів від 10.04.2015 року, обидва автомобілі в результаті дорожньо - транспортної пригоди отримали механічні пошкодження.

Разом з тим, як вбачається з висновку експерта №9-92 від 27.10.2015р., вказати, дії кого з водіїв з технічної точки зору перебували у причинному зв»язку з настанням ДТП не представляється можливим, оскільки матеріали, надані на експертизу, не містять достатньої кількості слідової інформації для надання висновку.

За таких обставин вважаю, що докази, наявні в матеріалах справи, не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 13.1 ПДР України та що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 підлягає до задоволення, постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2015р. щодо ОСОБА_1 слід скасувати та провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошиснького районного суду Київської області від 18.11.2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Свінціцька