Справа 303/88/16-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає в м Мукачево, вул. Росвигівська, 34/16, Закарпатська область,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗА № 000072 від 28.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 28.12.2015 року близько 19 год. 10 хв. на вул. ОСОБА_2 на законну вимогу поліцейських предявити документи не реагував, нецензурно лаявся в сторону працівників поліції.

Відповідно ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає зокрема за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків.

Поряд з тим на виконання вимог ст. 256 КУпАП в протоколі не зазначено на підставі яких приписів та якого саме закону ґрунтується вимога (розпорядження) працівника поліції. Крім того, в протоколі фактично не зазначено суть адміністративного правопорушення, тобто не вказано, яке законне розпорядження було не виконано ОСОБА_1 та не зазначено у відношенні кого із співробітників поліції була спрямована «злісна непокора» і в чому саме непокора полягала. Таким чином в протоколі фактично не описано об'єктивну сторону правопорушення.

До того ж не пред'явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та інших документів містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

При цьому із зазначених вище вимог КУпАП з урахуванням позиці ВСУ висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КпАП)» слідує, що це правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов'язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред'явлене відповідне посвідчення, у зв'язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обовязків.

Необхідність зясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, і з рішення (Постанови) Верховного Суду України від 03.03.2014 року по справі № 5-49к13, прийнятого внаслідок постановлення Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (Заява № 20372/11, статус остаточного 11.07.2013 року). Також з урахуванням п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 року № 10-рп/2011 по справі (№ 1-28/2011), необхідним є зясування суті непокори для надання висновку про її злісність.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ст. 185 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»); позбавляє суд змоги встановити на виконання положень ст. 283 КУпАП самі обставини скоєння правопорушення, а саме його, час, місце та інші обставини, призводить до ігнорування прав особи, яку притягають до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту (враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення імовірного діяння) гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Крім того відповідно до ст. 277 КУпАП справи такої категорії розглядаються протягом доби. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов'язковою (ст. 268 КУпАП). Поряд з тим правопорушник не був доставлений до суду для розгляду протоколу, а здійснити повідомлення особи про розгляд справи телефонограмою не виявляється можливим.

Згідно із абзацом 5 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Крім того, в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних ,кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звертається увага на те, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 цього Кодексу вмотивованою постановою цього суду для належного оформлення.

Таким чином, враховуючи те, що зазначені вище недоліки при підготовці матеріалів справи про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості належно оцінити наявні матеріали для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП підлягають поверненню до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції для належного до оформлення.

Керуючись ст.ст. 15, 256, 278, 283-285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Заболотний