Пр. № 3/521/42/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді - Непорада О.М.

при секретарі - Пащенко М.П.

представника Одеської митниці ДФС - ОСОБА_1

представника особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 справу № 0899/50000/15, що надійшла з Одеської митниці ДФС, відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, працюючого директором ТОВ «Укркернел», який мешкає за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Петрівка, вул. Житомирська, 21,

про порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про порушення митних правил № 0899/50000/15 від 30.09.2015 року вбачається, що 01.12.2014 року між ТОВ «УКРКЕРНЕЛ», в особі директора ОСОБА_3 та фірмою «KATRAL HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина) в особі директора Fahrettin Kaplan було укладено зовнішньоекономічний контракт №KH-12-UK щодо поставки в Україну товарів.

В рамках зазначеного зовнішньоекономічного контракту до Одеської митниці ДФС від фірми - відправника «KATRAT HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина) на вантажному автомобілі 27EM931/27F5955 надійшов товар «килими та килимове покриття».

19.12.2014 року в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» особою, уповноваженою на роботу з митними органами ПТІ «ОСОБА_4 Імпекс» ОСОБА_5, що діяв на підставі договору на здійснення брокерських послуг №Р/УКР17/12-14 від 17.12.2014 р., укладеного між ПП «ОСОБА_4 Імпекс» в особі директора ОСОБА_6 та ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» в особі директора ОСОБА_3, були надані наступні документи: CARNET TIR № ХН 77435563, CMR від 19.12.2014 №000583, контракт 01 12.2014 №KH-12-UK, інвойс від 19.12.2014 №040140, інвойс від 19.12.2014 року №040140-1, пакувальний лист від 19.12.2014 № 040140-1, висновок експерта №51-18/01-2015 від 28.01.2015 р. а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 02.02.2015 року №500040001/2015/001329.

Відповідно до наданої митної декларації від 02.02.2015 №500040001/2015/001329 переміщенню через митний кордон України від компанії - відправника «KATRAL HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина)на адресу компанії покупця та одержувача ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» на умовах поставки «СІР ОСОБА_1» підлягав товар «килими та килимове покриття».

02.02.2015 р. зазначені товари були оформлені в Одеській митниці ДФС у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг.

Разом з тим, з метою зясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів на зазначені товари було направлено запит від 20.03.2015 року № 6605/5/99-99-26-03-03-16 до митних органів Туреччини.

20.07.2015 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України від 10.07.2015 року № 25136/7/99-99-26-03-03-17 надійшла відповідь митних органів Туреччини №4.01.03-UA-7519744 від 12.05.2015 року із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

В ході опрацювання інформації, яка надана у листі митних органів Туреччини №4.01.03-UA-7519744 від 12.05.2015 року було встановлено, що фактично товар, оформлений в Одеській митниці ДФС за МД від 02.02.2015 року №500040001/2015/001329 оформлювався в режимі «експорт» до України у митних органах Туреччини на умовах поставки «FCA - Gaziantep» за митною декларацією від 19.12.2014 р. №14270100ЕХ088036, відправник - «KATRAL HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина), компанія - одержувач TOB «VOLYN AMBER LTD» (м. Луцьк, Україна).

Також, відповідно наданим до Одеської митниці ДФС документам та згідно МД від 02.02.2015 року №500040001/2015/001329 митна вартість товарів складала 762 972,12 грн., разом з тим, згідно отриманої відповіді митних органів Туреччини, встановлено, що фактично вартість товарів згідно МД від 19.12.2014 року №14270100ЕХ088036 складала 52823,94 ОСОБА_5. СІЛА (853 519,56 грн. згідно Курсу НБУ на момент митного оформлення)

Тобто, різниця між вартістю товарів за МД від 02.02.2015 року № 500040001/2015/001329 (762 972,12 грн.) та фактичною загальною вартістю товарів оформлених з Туреччини до України (853 519,56 грн.), складає 90 547,44 грн., що свідчить та підтверджує суттєве заниження вартості товарів, оформлених в Одеській митниці ДФС.

Так, за результатами опрацювання інформації наданої митними органами Туреччини стосовно законності ввезення на митну території України товарів на адресу української компанії ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Південної митниці Міндоходів товаросупровідних документах та митній декларації, не відповідають даним зазначеним в експортних митних документаціях при вивезенні товарів з Туреччини та є недостовірними стосовно угоди (контракту), вартості товарів, компанії- одержувача товарів та умов поставки товарів.

Відповідно ч. 6 до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8 підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Таким чином, переміщення товарів через митний кордон України на адресу ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» здійснено шляхом надання до митниці в якості підстави для переміщення товарів, документів які містять неправдиві дані стосовно угоди (контракту), вартості товарів, компанії-одержувача товарів та умов поставки товарів.

Одержувачем вказаного товару є ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» в особі директора гр. України ОСОБА_3, який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п.43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Відповідно до отриманого 10.09.2015 р. пояснення особи, уповноваженої на роботу з митницею ПП «ОСОБА_4 Імпекс» ОСОБА_5 встановлено, що замовленням та організацією доставки товарів з Туреччини в Україну займається ТОВ «УКРКЕРНЕЛ».

Відповідно до ст. 459 МК України при вчиненні порушень митних правил підприємствами, субєктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.

Таким чином, керівником ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» гр. України ОСОБА_3 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документи, які містять неправдиві відомості щодо угоди (контракту), вартості товарів, компанії-одержувача товарів та умов поставки товарів чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України..

На підставі вказаних обставин співробітниками митниці у відношенні гр. України ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил № 0899/50000/15 від 30.09.2015 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Одеської митниці ДФС у суді подання підтримав, та вважав, що вина ОСОБА_3 доведена повністю матеріалами справи.

Представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, заперечувала проти притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, та вважала що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки, останній не мав прямого умислу на приховування товару.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника Одеської митниці ДФС та представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши в сукупності зібрані докази, суддя не знаходить достатніх підстав для визнання ОСОБА_3 винним за ч. 1 ст. 483 МК України, при цьому, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно до диспозиції ст. 483 МК України, об'єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, що направлені на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до роз'яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст.483 МК України, може бути вчинене лише умисно. Згідно частини першої статті 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суддя зобов'язаний повно та всебічно з'ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь - які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті

Натомість матеріали справи не містять доказів умислу чи мотиву в діях ОСОБА_3, як директора ТОВ «УКРКЕРНЕЛ», а його вина не є очевидною, що характеризує висновки, зроблені у протоколі про порушення митних правил, як припущення.

Так само відсутні докази наявності причинного звязку між діями ОСОБА_3 та досягненням, внаслідок таких дій, певних протиправних благ саме цією особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_3 має повноваження діяти як митний брокер, в матеріали справи не містять.

Вивченням матеріалів справи, суддею встановлено, що митна декларація № 500040001/2015/001329 подавалась не ОСОБА_3, а іншою особою декларантом ПП «ОСОБА_4 Імпекс» ОСОБА_5, тобто ОСОБА_3 митне оформлення вантажу не здійснював.

Відповідно до графи № 54 відповідальною особою за заповнення та надання до органу доходів та зборів України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема МД № 500040001/2015/001329, є особа уповноважена на роботу з митницею ОСОБА_5, яка відповідно до вимог ст. 266 МК України, несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Так, у графі 54 зазначаються данні про місцезнаходження особи, відомості про яку зазначені в графі 14 МД, та фізичну особу, яка безпосередньо склала МД: прізвище, ініціали, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті) та особистий підпис.

У графі № «14» декларації № 500040001/2015/001329 також вказано, що митну декларацію складав декларант ПП «ОСОБА_4 Імпекс», а в графі 54 декларації значиться, що вона подана декларантом/представником ОСОБА_5 із зазначенням номеру телефону та адресою.

Згідно п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України, до посадових осіб окрім керівників, віднесені інші працівники підприємства, які в силу постійного або тимчасового виконання обовязків, відповідають за додержання вимог Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України, декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якого здійснюється декларування.

При цьому, відповідно ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

В даному випадку встановлено, що декларантом виступав митний брокер ОСОБА_5, отже, ця особа і повинна нести відповідальність за порушення порядку оформлення та внесення неправдивих даних до митної декларації.

Разом з тим, у ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» були договірні відносини лише з продавцем товару фірмою «KATRAL HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина), що повністю підтверджується контрактом КН-12-UK щодо поставки в Україну товарів.

Контракт та інвойс повністю підтверджують, що між фірмами «KATRAL HALI TRKSTIL SAN. VE TIC.» (Туреччина) продавець, та ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» - покупець, були угоди купівлі-продажу, що такі угоди здійснювались, та що у митних деклараціях вказувались саме продавці товару.

Також на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсах та пакувальних листах.

Крім того, при перевірці органами митниці товару, що переміщувався в Україну, ввезений товар відповідав заявленому у ВМД.

Так, на момент декларування товару, що переміщувався через митний кордон України законність наданих документів, які стали підставами для митних оформлень, не викликала у митниці жодних сумнівів, фактично встановлена автентичність наявного та заявленого товару, а отже у декларанта не було підстав для додаткової перевірки товару, який підлягав декларуванню чи отримання іншої інформації по ньому.

Крім того, ТОВ «УКРКЕРНЕЛ» було здійснено повну оплату за отриманий товар, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 189 Господарського кодексу України, ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях, а у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися у іноземній валюті за згодою сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 190 Господарського кодексу України, вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

В ст. 632 ЦК України також вказано, що ціна в договорі встановлюються за домовленістю сторін.

Отже, сторони контракту мають право самостійно визначати вільні ціни на товари. Відповідно до інвойсів, сторони визначили вільну ціну товару, яка була фактично сплачена ТОВ «УКРКЕРНЕЛ».

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1 - основний та 2 - другорядні.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як вбачається з матеріалів справи, під час митного оформлення декларант підтвердив митну вартість товару за ВМД, яка базується на ціні, що фактично була сплачена за товар, з урахуванням корегувань митної вартості.

Таким чином, митними органами не указано в чому конкретно полягало надання собою неправдивих відомостей з метою приховування товару.

Тому як жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Крім того, як зазначено у протоколі про порушення митних правил, підставою його складання стало отримання відповіді митних органів Туреччини, згідно до якої встановлена розбіжність у митній вартості товарів.

Однак МК України не містить положень, які б дозволяли митним органам встановлювати митну вартість товару за наданими копіями митного органу країни походження товару.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму «імпорту», та порядок їх застосування наведені у главі 9 МК України.

Передбачені ст. 57 МК України, методи визначення митної вартості митним органом не використано, а від так, і не було законних підстав для складання протоколу про порушення митних правил за ст. 483 МК України.

Крім того в матеріалах справи є висновок №51-07-01-1/01-2015 від 06.01.2015 року, складений експертом Фонду державного майна про ринкову вартість вантажу (а.с. 24), згідно до якого заявлена митна вартість суттєво не відрізняться від експертної.

Крім цього, товар був випущений у вільний обіг і оформлений з додержанням усіх умов переміщення товарів у режимі «імпорт», які встановлені ст. 75 МК України, що передбачає подання митному органу документів, що засвідчують підстави, та умови ввезення товарів на митну територію України, сплату податків і зборів, якими обкладаються товари під час ввезення на митну територію України, дотримання вимог, передбачених законом, щодо заходів нетарифного регулювання та інших обмежень. Таким чином, митним органом була перевірена і встановлена законність митного оформлення товару.

Тому суд, аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об'єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і її винність не доведена.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 Митного Кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що митницею не надано достатніх доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а висновки митного органу не підтверджуються достовірними даними, тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 27, 33, 34, 247, 252, 280, 283, 284 КпАП України, ст. ст. 464, 465, 483, 521, 527, 528, 529 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справ протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.М. Непорада