АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/26/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справахАпеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, розглянувши апеляційну скаргуБурянова А.В. на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_4 , не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на два роки-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на два роки.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 серпня 2015 року, о 13 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 в м. Дніпродзержинськ, 3-й п-к Богуна керував автомобілем ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода) і в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 263126 від 30 серпня 2015 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3, 04 січня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року, якою його визнано винним за ч.2 ст.130 КУпАП, та визнати винним його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначити йому покарання, не повязане із позбавленням права керування транспортним засобам. Крім того, разом з апеляційною скаргою ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку ОСОБА_3 вказує, що він ним був пропущений з поважної причини. Вказує, що про рішення суду він дізнався в грудні 2015 року, після того як звернувся до канцелярії суду з метою дізнатися про дату наступного судового засідання. В звязку з чим звернувся з заявою для видачі копії постанови, що засвідчує його заява, яка знаходиться в матеріалах.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. При цьому вказує, що відповідно до постанови суду першої інстанції його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 263126 від 30 серпня 2015 року за ч.2 ст.130 КУпАП. Однак вказує, суд першої інстанції не переконався чи дійсно він на протязі року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того вказує, що дійсно в травні 2015 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, але провадження було закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.130 КУпАП, а саме така кваліфікуюча ознака як повторність. При цьому при накладенні адміністративного стягнення судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 33 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не зявився, був повідомлений про дату та час розгляду справи завчасно, заяв та клопотань про перенесення слухання справи не надав, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив. Оскільки правопорушник належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, суд наділений правом розглянути справу у відсутність особи лише при наявності достатніх даних, про її неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 10.09.2015 року від ОСОБА_3 було надано до суду першої інстанції клопотання про перенесення слухання на іншу дату в звязку з тим, що він не може зявитися в судове засідання. Однак суд першої інстанції відмовив у задоволені клопотання мотивуючи тим, що ОСОБА_3 не вказав причини неприбуття в судове засідання. Про те на думку суду апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції є помилковими.

З врахуванням приведених обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції були порушені права правопорушника на захист, вязку з чим приходить до висновку, що строк на оскарження постанови ним був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 263126 від 30.08.2015 року, що 30.08.2015 року о 13.30 год. ОСОБА_5 в м. Дніпродзержинськ, 3-й п-к Богуна керував автомобілем ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода) і в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Кваліфіковані його дії за ч.2 ст. 130 КУпАП, у звязку з тим, щоправопорушник вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП повторно протягом року.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 факту відмови від проходження медичного огляду у присутності двох свідків не заперечує. Вказує, що у нього відсутня така кваліфікуюча ознака як повторність, передбачена ч.2 ст.130 КУпАП. Просив врахувати, що дійсно в травні 2015 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, але провадження було закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказаний факт підтверджується постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року відносно ОСОБА_3, якою провадження було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.(а.с.24)

За таких обставин в діях ОСОБА_3 відсутня ознака повторного протягом року вчинення ним правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Про те в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, по факту скоєння 30.08.2015 року. В звязку з чим вважаю за необхідне змінити постанову суду та визнати його винним за частиною 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, конкретні обставини справи, ставлення винного до скоєного правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість помякшення ОСОБА_3 адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 294КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Поновити ОСОБА_3 Володимировичупропущений строк на апеляційне оскарження постанови Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року відносно ОСОБА_3 змінити, кваліфікувати його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП та призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 (трьох) тисяч 400 гривень.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2