Справа № 392/1814/15-п
Провадження № 3/392/1/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, направлений Відділенням ДАІ з обслуговування Маловисківського району при УМВС України в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце роботи голова СФГ «ОСОБА_1В.», у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

05 листопада 2015 року до Маловисківського районного суду Кіровоградської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 13 січня 2016 року на адресу суду він своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП не визнає.

07 жовтня 2015 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_1 в м. Кіровоград Кіровоградської області по вул. Велика Перспективна, навпроти будинку № 64-А, перед початком зміни напрямку руху, а саме повороту праворуч до магазину «Сільпо» керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, не зайняв відповідно крайнє ліве положення на проїзджій частині та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався з лівого боку в попутному напрямку, чим порушив п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою; водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот), а, відтак, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_3 та автомобіль НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження, зокрема в автомобілі НОМЕР_2 було пошкоджено передній бампер, рамку державного номерного знаку, державний номерний знак та капот, а в автомобілі НОМЕР_1 ходова частина заднього лівого колеса, задня ліва арка крила.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що незважаючи на те, що згідно заяви ОСОБА_1 від 13 січня 2016 року наданої суду він своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не визнає, проте доказів своєї невинуватості за час розгляду справи, ним так і не було надано, тому вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які суд визнає належними та допустими, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 201436 від 07 жовтня 2015 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07 жовтня 2015 року, а також письмовими поясненнями учасника ДТП ОСОБА_2, схемою місця ДТП, яка додається до протоколу про адміністративне правопорушення, яка підписана учасниками ДТП, а також фотографіями з місця ДТП, з яких чітко вбачається, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 перебуває на смузі зустрічного руху та за межами дозволеного місця для повороту ліворуч, який визначений дорожньою розміткою, а також напрям руху автомобіля НОМЕР_3,

тому невизнання ОСОБА_1 своєї вини під час судового розгляду даної справи є його правом, проте суд розцінює це як спосіб захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведенною у повному обсязі.

Разом з тим, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З огляду на вищенаведене, строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закінчилися, оскільки правопорушення було ним вчинене 07 жовтня 2015 року, адміністративний матеріал про притягнення його до адміністративної відповідальності надійшов до суду лише 05 листопада 2015 року, судове засідання призначене на 20 листопада 2015 року о 09 год. 15 хв. було відкладено за клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та призначене на 21 грудня 2015 року о 08 год. 30 хв., проте в ньому була оголошена перерва до 09 год. 00 хв. 13 січня 2016 року для виклику іншого учасника ДПТ та заслуховування його пояснень, оскільки це було необхідним для повного та всебічного розгляду справи, проте останній на нього також не з»явився, таким чином провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, ч. 2 ст. 38, ст. 124, ст. 245, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Маловисківський районний суд Кіровоградської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Д.М. Кратко