АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січень 2016 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши, за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого слюсарем шахти «Павлоградська», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі триста сорок гривень, -

встановив:

постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі триста сорок гривень.

У відповідності до постанови місцевого суду, ОСОБА_1 було визнано винним у тому, що він 27 жовтня 2015 року приблизно о 13 годині 05 хвилин, керуючи транспортним засобом «М-412» д/н НОМЕР_1, виконував поворот з вул. Ленінградська у дворовий проїзд будинку 3-А у м. Павлоград, де, порушуючи вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, при зміні напрямку руху не переконався у безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Geely» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався у попутному з ним напрямку.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, на оскарження постанови місцевого суду. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що справу судом було розглянуто поверхнево із наведенням формальних обґрунтувань, судом не було належним чином досліджено усі обставини дорожньо-транспортної пригоди, які мають суттєве значення для вирішення справи по сутті.

На переконання апелянта, суд, вирішуючи справу по суті, свої висновки має обґрунтувати наявними об'єктивними доказами, які мають бути зібранні на стадії досудового оформлення матеріалів справі із дотриманням вимог ст. 251 КУпАП.

Проте працівником ДАІ при оформлені матеріалів справи було грубо порушено вимоги щодо збирання доказів, зокрема не допитано усіх свідків та очевидців дорожньо-транспортної пригоди, а наявні у справі докази носять явно упереджений характер.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, з'ясувавши думку учасників провадження: ОСОБА_1, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та ОСОБА_2, який вважає, що постанова суду відповідає фактичним обставинам, а у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити. Перевіривши правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задовольню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

З аналізу наведеної норми вбачається, що суд зобов'язаний розглянути справу у межах обвинувачення, яке викладено у протоколі про адміністративне правопорушення. Враховуючи те, що ст. 124 КУпАП, за змістом свого викладення відноситься до бланкетних норм, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на Правила дорожнього руху України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення тих пунктів правил дорожнього руху, які зазначенні у протоколі уповноваженою особою органу Державтоінспекції.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, розпочавши розгляд справи, з дотриманням вимог ст. 279 КУпАП, оголосив суть правопорушення, яке викладене у протоколі (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_1, припустився порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, що перебуває у причинному зв'язку із настанням ДТП, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Після чого у ході розгляду матеріалів справ, заслухавши учасників пригоди та свідка ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте, з такими висновками місцевого суду погодитися не можливо.

Зокрема, як пояснив у судовому засіданні як суду першої інстанції, так і апеляційної ОСОБА_1 дійсно 27 жовтня 2015 року приблизно о 13 годині 05 хвилин рухався по вул. Ленінградська у напрямку вул. Будівельників у м. Павлограді та, маючи намір виконати поворот ліворуч у дворовий проїзд будинку 3-А, завчасно зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині з увімкнутим світловим покажчиком повороту та зупинився, надаючи перевагу у русі транспортному засобу «Шевроле», який виїжджав з цього дворового проїзду. Переконавшись у безпеці свого маневру: у відсутності транспортних засобів у зустрічному напрямку - водій автомобіля «М-412» розпочав свій маневр - поворот ліворуч, як в цей момент відбулося зіткнення з лівим крилом його автомобіля «М-412» та автомобіля «Geely», під керуванням ОСОБА_2, який виконував обгін.

Наведенні ОСОБА_1 доводи повністю узгоджуються із наявною у матеріалах справи схемою ДТП (а.с. 2), з якої видно, що на проїзній частині відсутня дорожня розмітка та організовано двосторонній рух, ширина проїзної частини складає 10,7 м. Поряд з цим автомобіль «М-412» розташований на проїзній частині під гострим кутом по відношенню до правого узбіччя дороги: заднє праве колесо знаходиться на відстані 3,6 м від правого узбіччя, а переднє праве на відстані 4,6 м. Обидва учасника ДТП у судовому засіданні зазначили, що місце контакту відповідає місцю розташування на схемі лівого переднього крила автомобіля «М-412».

З урахуванням наведених обставин та враховуючи, що праве переднє колесо транспортного засобу «М-412» знаходиться на відстані 4,6 м від правого узбіччя дороги, а ширина транспортного засобу складає 1,55 м, тому суд робить висновок, що фактично місце контакту транспортних засобів мало місце на зустрічній смузі руху.

У свою чергу апеляційний суд дослідив пояснення ОСОБА_2, об'єктивність яких викликає сумніви, оскільки вони суперечливі та не погоджуються із наявним по справі доказам.

Так ОСОБА_2 зазначає, що він дійсно 27 жовтня 2015 року приблизно о 13 годині 05 хвилин рухався по вул. Ленінградська у напрямку вул. Будівельників у м. Павлоград, де в районі будинку 3-А помітив припаркований у «кармані» дороги автомобіль «М-412», переконавшись, що останній знаходиться у нерухомому стані і жодних світлових покажчиків повороту не увімкнено, почав виконувати об'їзд нерухомого транспортного засобу, попередньо увімкнувши зовнішній покажчик попороту. У момент виконання об'їзду перешкоди - автомобіля «М-412», останній різко розпочав свій рух: поворот на ліво - та допустив з ним зіткнення.

Проте жодних «карманів» на схемі місця ДТП не зазначено, а автомобіль «М-412» технічно не спроможний з нерухомого стану подолати відстань від узбіччя до центру дороги швидше за рухомий автомобіль «Geely», який рухається прямо лінійно.

Також про сумнівну об'єктивність пояснень потерпілої сторони свідчить і те, що ОСОБА_2 змінив свої первинні пояснення, стверджуючи, що автомобіль «М-412» був припаркований на його смузі руху, а не у «кармані» дороги.

Пояснення свідка ОСОБА_4 також не можуть бути визнанні достатніми, оскільки останній перебуває у дружніх стосунках із заінтересованою стороною, і у момент ДТП знаходився в салоні автомобіля «Geely».

Таким чином, оцінивши у сукупності наявні по справі докази та перевіривши на відповідність дій ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів, що дійсно саме з вини водія ОСОБА_1 відбулося ДТП.

Так, пункт 10.1 Правил дорожнього руху за своєю суттю є загальним, у якому закріплено, що водій при зміні напрямку руху має переконатися у безпеці свого маневру. При цьому у даному пункті відсутні будь-які застереження щодо, які саме дії мав би вчинити водій з метою забезпечення безпеки руху.

У свою чергу пунктом 10.4 Правил дорожнього руху, закріплено правила поведінки водія при виконанні повороту наліво, а саме: водій має зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині та переконатися у відсутності зустрічного транспортного засобу.

Як було встановлено під час апеляційного перегляду місце зіткнення транспортних засобів, які рухалися у попутному напрямку, мало місце на зустрічній смузі руху, на ділянці дороги, де примикає дворовий проїзд. З урахуванням ширини проїзної частини та габаритів транспортних засобів, то водій автомобіля «М-412» - ОСОБА_1 дійсно зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині для виконання маневру - поворот на ліво.

Співставивши встановленні обставини з правилами початку та зміни напрямку руху, зокрема з п. 10.1 Правил дорожнього руху, апеляційний суду дійшов без сумнівного висновку, що ОСОБА_1 виконуючи свій маневр вжив усіх можливих заходів щодо безпеки свого руху, зокрема переконався у відсутності зустрічного транспорту та зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, що повністю відповідає вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, скасувавши постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови суду - задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот сорока гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1, закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К.Живоглядова

Дніпропетровської області