П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2016 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, мешканцем с. Теребля, вул. Набережна, 111, Тячівського району Закарпатської області, одруженим, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючим, передбачене ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи субєктом декларування та особою, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави, всупереч вимогам ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VII від 14 травня 2013 року, яка діяла на момент вчинення правопорушень), не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку, визначеному Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», тобто за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, при наступних обставинах.

Згідно з наказом керівника Чопської митниці Міндоходів від 20 червня 2013 року ОСОБА_1 було переведено на посаду головного державного інспектора митного посту «Мукачеве» Чопської митниці Міндоходів. Наказом від 13.01.2015 р. ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ч. 1 ст.40 КЗпП України було звільнено із займаної посади через систематичне невиконання без поважних причин функціональних обовязків.

Під час звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, 13.01.2015 р. він був ознайомлений під розписку з вимогами ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» щодо подання декларацій. Разом з тим, останній, будучи субєктом декларування, всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями не подав. Крім того, ОСОБА_1, будучи ознайомлений з вимогами ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо обовязку субєктів декларування, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави, протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи декларацію за минулий рік станом на 01.04.2015, і на даний час, не подав таку декларацію за 2014 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав і пояснив, що дійсно не подав за останнім місцем своєї роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку, визначеному Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», під час його звільнення за 2014 рік. Просить провадження в справі відносно нього закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, полягає у неподанні або несвоєчасному поданні декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Підпунктом «в» пункту 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади протидії і запобігання корупції» визначено, що субєктами відповідальності за корупційні правопорушення є державні службовці.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (в редакції Закону № 224-VІІ від 14 травня 2013 року), субєкти декларування зобовязані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону. Субєкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Субєкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

ОСОБА_1 декларацію про майно, доходи і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік за формою, що додається до Закону України «Про засади протидії і запобігання корупції», під час звільнення за своїм останнім місцем роботи Чопської митниці Міндоходів не подав, що стверджується, крім його особистого визнання, даними протоколу про адміністративне правопорушення за № 1 від 07.12.2015 р., наказом Чопської митниці Міндоходів за № 4-о від 13.01.2015 р. «Про звільнення ОСОБА_1Ю.», листом начальника Закарпатської митниці ДФС України від 16.01.2015 р., попередженням про спеціальні обмеження щодо проходження державної служби від 03.07.2012 р. та про зобовязання подати декларації від 13.01.2015 р., які вказують на обізнаність ОСОБА_1 в необхідності подання декларації і неподання ним такої за встановленою формою.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП як неподання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Встановивши наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вважаю за необхідне закрити провадження у справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи вказане корупційне правопорушення було виявлено 21.01.2015 р. (день отримання прокуратурою Закарпатської області листа начальника Закарпатської митниці ДФС України від 16.01.2015 р. в якому повідомлено про неподання ОСОБА_1 декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме за 2014 рік та за період з 01.01.2015 р. по 13.01.2015 р. (а.с. 15)), протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшов до суду тільки 08.12.2015 р., тобто після спливу встановленого ч. 3 ст. 38 КУпАП строку, а тому на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений вищезазначеною нормою Закону.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність необхідності закриття провадження у справі незважаючи на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2