Номер провадження: 33/785/42/16
Головуючий у першій інстанції Виноградова
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2016 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2015 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що він 07.09.2015 року о 17 год., знаходячись за місцем свого проживання, не пускав матір ОСОБА_2 у квартиру, вчинивши тим самим насильство у сімї.

Провадження у справі закрито у звязку з закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, протягом якого можливе накладення адміністративного стягнення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою.

Суддя не зясував фактичні обставини справи, а висновки про його винуватість зроблені на підставі пояснень його матері. Будь-яких інших доказів у справі немає.

Насправді він не вчиняв жодних протиправних дій. Його мати веде аморальний спосіб життя, а 07.09.2015 року взагалі не приходила додому. Вона є власницею одної другої частини квартири, хоча фактично у ній не проживає. Останнім часом мати стала наполягати на продажу квартири та погрожувала, що у разі його незгоди, з ним будуть розмовляти люди, які вміють умовляти. З того часу, він відчув, що до цього процесу «підключився» дільничний інспектор поліції ОСОБА_3, який став безпідставно складати стосовно нього адміністративні протоколи.

За таких обставин, він просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити з підставою, передбаченою п. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Він пояснив, що ОСОБА_2 в квартирі не проживає більше десяти років. В кімнаті, яка належить їй, навіть немає ліжка. Мати приходить інколи тільки для того, щоб взяти й нього гроші, тому претензії до нього, що він не пускає її в квартиру недоречні, оскільки це неправда.

Свідки ОСОБА_4 (бабуся ОСОБА_1С.) та ОСОБА_5 повністю підтвердили пояснення ОСОБА_1 по суті справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постановою судді Апеляційного суду Одеської області від 21.01.2016 року, строк на подачу апеляційної скарги поновлений, тому вона підлягає розгляду по суті.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 273-2 КУпАП, суддя суду першої інстанції зазначив у постанові, що вона підтверджується «протоколом про адміністративне правопорушення серії ОД №009500 від 07.09.2015 року та іншими матеріалами справи», не вказавши, якими саме.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є буд-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи випливає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочате за заявою ОСОБА_2 про те, що її син ОСОБА_1 05.09.2015 року не пустив її в квартиру (а.с. 4).

Зазначені обставини викладені також у письмових поясненнях ОСОБА_2 (а.с. 5, 6).

У поясненні, наданому дільничному інспектору, ОСОБА_1 заперечував проти цих обставин, пояснивши, що 05.09.2015 року з 09 год. до 21 год. його вдома не було. Мати в квартирі жити не хоче, а тільки приходить і вимагає в нього гроші у розмірі 1000 грн. (а.с. 6).

Інших доказів, окрім пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у справі немає, а суддя суду першої інстанції не послався навіть й на них та відповідної правової оцінки їм, як доказів, не надав.

Окрім того, з заяви ОСОБА_2 випливає, що подія, про яку вона повідомляє, мала місце 05.09.2015 року, а суддя у постанові зазначив, що подія мала місце 07.09.2015 року.

До того ж, суддя суду першої інстанції порушив приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

У даному ж випадку, отримавши справу 29.09.2015 року, суддя не повідомивши заявницю та не забезпечивши явку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянув справу 08.12.2015 року.

Обєктивний правовий аналіз доказів у справі, наведений вище, показує, що доводи ОСОБА_1 про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є обґрунтованими.

Так, посилання судді суду першої інстанції, як на доказ, на протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №009500 від 07.09.2015 року, у даному випадку є безпідставним, оскільки він складений на підставі заяви та пояснень ОСОБА_2, які заперечуються ОСОБА_1, жодним чином не перевірені і не підтверджуються поясненнями незацікавлених у результатах розгляду справи свідків.

З огляду на те, що з не спростованих пояснень ОСОБА_1 та свідків, щодо відсутності ліжка у кімнаті ОСОБА_2, випливає, що остання фактично не проживає у своїй квартирі, висновок судді про наявність насилля у сімї, через, начебто перешкоджання заявниці доступу до квартири, виглядає недоречним.

Будь-які інші докази у справі, які б підтверджували висновок судді, - відсутні.

За таких обставин вважаю, що у справі відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки матеріалами справи не встановлений факт вчинення ОСОБА_1 насильства в сім'ї, тому постанова судді суду першої інстанції є законною і підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2015 року про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - скасувати, а провадження у справі закрити за підставою, передбаченою п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_6