Апеляційний суд міста Києва
№ 33/796/124/2016 м. Київ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Верховець Т.М., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Азербайджану, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1

- за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року на ОСОБА_2. накладеноадміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки. Стягнуто з ОСОБА_2., на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. 07 жовтня 2015 року о 04 годині 50 хвилин, керував автомобілем марки «Opel Vivaro», державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Борщагівській, 145 в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку проводився в присутності двох свідків за допомогою алкотестеру «DragerARBL-0868», який видав результат рівний 0,85 % проміле, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити йому строк на оскарження постанови, скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, якою на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді

позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу. При цьому зазначає, що при розгляді справи в суді першої інстанції не був присутнім, оскільки перебував за межами території України, а отже пропустив строк подачі апеляційної скарги з поважних причин. Судом при розгляді справи не повно було з'ясовано всі фактичні обставини справи , суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи. Судом при накладенні стягнення не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини. При цьому зазначає, що у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, ніде не працює, а керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу для його родини.

Заслухавши пояснення адвоката Мегель Л.Н., правопорушника ОСОБА_2., які просили задовольнити клопотання останнього про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, а саме: змінити постанову судді та накласти на нього стягнення у виді штрафу, при цьому ОСОБА_2. вказав на те, що повністю визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щиро кається і просить врахувати всі обставини, що пом'якшують його вину; перевіривши матеріали справи; дослідивши доводи апеляційної скарги; суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлені строку відмовлено.

Відповідно до положень ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження, з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що справа відносно ОСОБА_2., суддею розглянута у відсутності останнього, даних про вручення йому копії постанови в матеріалах справи не має. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про можливість визнати причини пропуску ОСОБА_2. строку на апеляційне оскарження постанови районного суду поважними та поновити йому вказаний строк.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і

об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді адміністративної справи, згідно вимог

ст. 280 КУпАП, повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про визнання ОСОБА_2. винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильним, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності до вимог закону, поясненнями двох свідків, і апелянтом не оскаржується.

Разом з тим, заслуговує на увагу посилання скаржника на суворість призначеного йому адміністративного стягнення, так як йому призначено найсуворіше покарання передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, накладаючи на ОСОБА_2. адміністративне стягнення у виді

позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два)

роки, суддя не дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Так, суд при накладенні адміністративного стягнення не врахував характеру вчиненого

правопорушення, особи правопорушника, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. Крім того, суд першої інстанції не навів мотиви накладення саме даного виду адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2., визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, даних про особу правопорушника, який є батьком двох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні і яких він виховує без матері.

З огляду на вищевикладене, вважаю можливим пом'якшити призначене судом першої інстанції адміністративне стягнення з позбавлення права керування всіма транспортними засобами на штраф, а тому постанова судді, в частині накладення адміністративного стягнення, підлягає зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2. про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2. строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2. - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення - змінити, пом'якшити вид стягнення із позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, на штраф в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Т.М. Верховець