Дата документу 05.02.2016 Справа № 554/429/16-п
Справа № 554/429/16-п
Провадження № 3/554/237/2016, № 3/554/238/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

5 лютого 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, директора ТОВ «Компанія «Ростислав», ідентифікаційний код НОМЕР_1, інші відомості ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколів складених ГДІ відділу оподаткування юридичних осіб Лохвицької ОДПІ Міндоходів у Полтавській області ОСОБА_2 порушник ОСОБА_1 «вчинив порушення п. 57.1. ст. 57 Податкового Кодексу України, а саме не подав платіжних доручень на сплату орендної плати з юридичних осіб за земельні ділянки державної або комунальної власності за жовтень та листопад 2015 року», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

В судове засідання порушник, будучи повідомленим в межах наданих відомостей про особу про час і місце розгляду справи, не зявився, заяви про розгляд справи без його участі не подав, в звязку з чим суд визнав причину його неявки неповажною та розглянув справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи щодо нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до чинного законодавства відповідальність за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП встановлена за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, Протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не підписаний, що є свідченням порушення ініціатором складення протоколу вимог статті 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка порушника, як про це зазначено в протоколі, для його складання та підписання, не є підставою для визнання факту його складення законною, оскільки законом не передбачено можливості заочного притягнення особи до відповідальності.

Процесуальні права порушнику не розяснювались, йому також не повідомлялось про час і місце розгляду протоколу.

В протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення, що має суттєве значення для розгляду справи, оскільки визначає місце її розгляду, а отже підсудність. Із доданих до протоколу постанов Лохвицького районного суду Полтавської області слідує, що за аналогічні порушення в січні 2015 року порушник був підданий адміністративному стягненню за постановою цього суду, що дає підстави суду вважати місцем скоєння правопорушення Лохвицький район, а не м. Полтаву.

Із документів доданих до протоколу слідує, що докази вини порушника зібрані всупереч встановленому статтею 251 КУпАП порядку. Згідно з положеннями зазначеної норми закону доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч цих вимог до протоколу додані ксерокопії документів, процесуальне походження яких невідоме. Жоден із доданих до протоколу документів не містить даних про вчинення ОСОБА_1 будь-яких порушень закону, а цей факт лише констатується ініціатором складення протоколу.

Крім того, в протоколі відсутні повні анкетні дані про особу порушника, що позбавляє суд і позбавляло ініціатора складення протоколу викликати його для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому твердження останнього про неявку порушника є неправдивим, оскільки для виклику необхідно встановити особу порушника.

Отже, суд вважає, що Протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався, процесуальні права, в тому числі і право на захист, йому не розяснювались, в звязку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

З цих підстав суд вважає, що докази обвинувачення порушника одержані незаконним шляхом і ґрунтуються на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.Г. Савченко