Справа № 274/78/16-п Провадження № 3/0274/86/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), розглянувши 05.02.16 р. матеріали, що надійшли з Бердичівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який народився 15.09.1994 р., проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу від 06.01.2016 р. серії ЖИ № 011583 про адміністративне правопорушення 05.01.2016 р. о 17:00 ОСОБА_1 по вул. Героїв України, 67, у м. Бердичеві Житомирської області, перебуваючи у службовому кабінеті № 28 Бердичівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області, будучи в стані алкогольного сп'яніння, висловлювався на адресу працівників поліції нецензурними словами а намагався залишити службовий кабінет, чим вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, не реагуючи на зауваження.

ОСОБА_1 дав пояснення про те, що 05.01.2016 р. він прийшов на допит до слідчого Столяра Р.В. з матір'ю ОСОБА_2. У кабінеті перебував ще один невідомий йому працівник поліції. Він одразу сказав ОСОБА_3, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим просив перенести допит на наступний день. Але ОСОБА_3 почав його допитувати. Його мати вийшла та стояла за дверима. ОСОБА_3 намагався нав'язати йому свою думку щодо певних обставин кримінального провадження. Під час допиту ОСОБА_3 його вдарив кулаком у підборіддя, оскільки він не погоджувався з нав'язуваною ОСОБА_3 думкою. Після цього другий працівник поліції, який це бачив, почав їх розбороняти. Забігла його мати і побачила це. Він одразу їй сказав, що його вдарили. Мати почала сваритись. Підійшли інші працівники поліції. Один з них, можливо начальник, сказав, що б його повезли у витверезник. Могло бути, що коли його вдарили, він висловлювався нецензурними словами, але точно не пам'ятає. Кабінет ОСОБА_3 він залишити не намагався. Можливо, працівники поліції і просили його припинити лайку, але точно не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_3 дав пояснення про те, що 05.01.2016 р. ОСОБА_1 прийшов до нього на допит у стані алкогольного сп'яніння. Він почав спілкуватись з ОСОБА_1, але той виражався нецензурними словами. Він з'ясовував у ОСОБА_1 обставини кримінального провадження, але той заперечував певні обставини, не зважаючи на те, що вони підтверджувались матеріалами кримінального провадження. Він запропонував ОСОБА_1 повідомити певну обставину, але той не назвав її, а виражався нецензурною лексикою. Він запропонував ОСОБА_1 припинити ці протиправні дії та прибути на наступний день для продовження допиту. Зателефонував до начальника дільничних інспекторів, що б ОСОБА_1 доставили до центру детоксикації та медичного витвереження Бердичівської центральної міської лікарні для з'ясування ступеню алкогольного сп'яніння. Прийшов поліцейський ОСОБА_4, що б доставити ОСОБА_1 до центру детоксикації та медичного витвереження Бердичівської центральної міської лікарні. ОСОБА_1 почав далі виражатись нецензурною лайкою, встав і пішов на вихід з кабінету. Він підійшов затримати ОСОБА_1 за руки, той почав штовхатись. Перед цим до кабінету вже зайшла мати ОСОБА_1 (ОСОБА_2В.), коли той почав кричати. Коли ОСОБА_1 хотів вийти, почалась штовханина, ОСОБА_2 почала заспокоювати ОСОБА_1 На крики посходились працівники поліції, ОСОБА_1 їх обзивав. ОСОБА_1 заспокоїли, той присів. Він виписав ОСОБА_1 повістку на наступний день і того доставили до центру детоксикації та медичного витвереження Бердичівської центральної міської лікарні. Він не бив ОСОБА_1, в того на шиї була давня садно. З ним був на початку допиту слідчий Кравчук М.В., але той вийшов на початку конфлікту.

Свідок ОСОБА_4 дав пояснення про те, що 05.01.2016 р. він знаходився на роботі, до нього зателефонував ОСОБА_3В, сказав, що потрібна допомога. Він зайшов до ОСОБА_3, там був ОСОБА_1, який поводився агресивно, кричав, погрожував, на зауваження проявляв ще більше агресії. ОСОБА_3 сказав ОСОБА_1, що треба поїхати до центру детоксикації та медичного витвереження Бердичівської центральної міської лікарні для встановлення ступеня алкогольного сп'яніння, але ОСОБА_1 відмовився та знов почав нецензурно виражатись, намагався вийти з кабінету. ОСОБА_3 взяв ОСОБА_1 за руку, але той його відштовхнув і почав погрожувати. На ці події підбігли інші працівники поліції, почали заспокоювати ОСОБА_1 Він вийшов заводити автомобіль , що б повести ОСОБА_1 до центру детоксикації та медичного витвереження Бердичівської центральної міської лікарні.

Свідок ОСОБА_5 дав пояснення про те, що його кабінет знаходиться навпроти кабінету ОСОБА_3 05.01.2016 р. у другій половині дня він почув якісь крики. Вийшов з кабінету та помітив, що кабінет ОСОБА_3 був відкритий. ОСОБА_3 стояв вкінці кабінету біля вікна, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебував співробітник поліції ОСОБА_4 ОСОБА_1 виражався нецензурними словами, погрожував ОСОБА_3 фізично. Він попросив ОСОБА_1, що б той припинив виражатись нецензурною лайкою. Побув ще трохи у кабінеті та вийшов. У дверях кабінету була жінка, вона то заходила, то виходила з кабінету. Потім підійшли інші працівники поліції.

Свідок ОСОБА_2 дала пояснення про те, що 05.01.2016 р. їй подзвонили з поліції та сказали, що треба поспілкуватись з її сином ОСОБА_1 Вона йому подзвонила, той повідомив, що перебуває на дні народження. Вона йому повідомила, що його викликають. Він сказав, що вжив алкоголь. Вони домовились, що підуть до поліції разом. Вони зустрілись перед Бердичівським відділом поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області, на дворі, і пішли до кабінету № 28. Вдвох зайшли до кабінету, ОСОБА_3 привітався та сказав, що б вона чекала за дверима, а син (ОСОБА_1В.) зайшов у кабінет. Вона стояла біля кабінету. У кабінеті був ще інший працівник поліції. Навпроти кабінету був інший кабінет, там сидів працівник поліції ОСОБА_5 Приблизно через десять хвилин вона почула крик в кабінеті, хто кричав вона не зрозуміла. Вона зайшла до кабінету та побачила, що стояв ОСОБА_3 та тримав її сина за куртку. Вона почала кричати, чого він до її сина руки тягне? Син їй сказав, що ОСОБА_3 його вдарив. Вона сказала ОСОБА_3, що її син у стані сп'яніння, і що б він дав повістку на завтра. ОСОБА_3 не відреагував. При цьому у кабінеті був інший працівник поліції, який то виходив, то заходив, але коли почались крики, він був. ОСОБА_3 запропонував поїхати до витверезника, але вона заперечила. ОСОБА_3 наполіг, почав комусь дзвонити і питати, чи є машина. Потім сказав, що б вони чекали у коридорі. Вона з сином вийшла і чекали. Вона не чула, що б її син виражався нецензурними словами і погрожував працівникам поліції. Інші працівника поліції збігались на крики.

Свідок ОСОБА_6 дав пояснення про те, що 05.01.2016 р. він знаходився на своєму робочому місці у кабінеті № 30 Бердичівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області. Приблизно о 17:00 почув крики та нецензурну лайку у коридорі. Він вийшов з кабінету та побачив людей біля кабінету № 28. Двері цього кабінету були відкриті. Біля кабінету стояв працівник поліції ОСОБА_5 В кабінеті за столом був ОСОБА_3 і стояв інспектор Грибан С.В. При цьому з кабінету намагались вийти чоловік та жінка, якими, як йому потім стало відомо, були ОСОБА_1 (імені та по батькові не знає) та його мати. ОСОБА_1 сперечався на адресу ОСОБА_3, на адресу ОСОБА_3 лунала нецензурна лайка. Він запитав у ОСОБА_3, що відбувається, той сказав, що викликав ОСОБА_1 для допиту, але ОСОБА_1 розпочав суперечку, виражався нецензурними словами і не реагував на його (ОСОБА_3В.) та ОСОБА_4 зауваження. Він теж висловив ОСОБА_1 зауваження та попросив вести себе коректно, а саме просив ОСОБА_1 заспокоїтись, адекватно поводитись, посилаючись на те, що той перебуває в приміщенні державного органу. Однак ОСОБА_1 ігнорував його присутність. Мати ОСОБА_7 говорила, що б не звертали на її сина уваги, оскільки той у стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3 сказав фразу приблизно наступного змісту: якщо я тебе зустріну на вулиці, то я з тобою розберусь. Це було сказано разом з нецензурною лайкою. Ним та іншими працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 повернутись до кабінету, але той не пішов у кабінет, а залишився стояти біля дверей. Він сказав, що б склали протокол про адміністративне правопорушення, вийшов та пішов до свого кабінету. Ще декілька хвилин були чути крики з боку кабінету ОСОБА_3 Потім ОСОБА_1 доставили до витверезника.

Свідок ОСОБА_8 дав пояснення про те, що 05.01.2016 р. він чергував та перебував у кабінеті № 28, сидів навпроти ОСОБА_3 До ОСОБА_3 прийшов як свідок ОСОБА_1, сів біля стола на стілець. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був стіл. Почався допит, виникла суперечка. Зі сторони ОСОБА_1 почалась нецензурна лайка. ОСОБА_3 зробив зауваження, пояснив ОСОБА_1, що той перебуває в державній установі та має дотримуватись правил поведінки. Все стихло. Він вийшов. Коли повернувся, це було хвилин через десять, то ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виходили з кабінету, мали кудись їхати. Коли він був у кабінеті, то ОСОБА_3 не бив ОСОБА_1, між ними був стіл. Що б між ними була бійка не бачив.

Оцінивши наведені протокол, показання свідків, а також рапорти від 05.01.2016 р. ОСОБА_3, ОСОБА_4, рапорти б/д ОСОБА_6 та ОСОБА_5, виписку віл 05.01.2016 р. № 2 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1, довідку від 05.01.2016 р., Суд приходить до висновку, що 05.01.2016 р. приблизно о 17:00 у кабінеті № 28 Бердичівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області та поруч з цим кабінетом ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, на неодноразові зауваження та вимоги працівників поліції припинити цю поведінку не реагував.

Відповідно до статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку тягне за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

Згідно з абзацом другим пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 р. № 8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" визначено, що згідно зі статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків у зв'язку з участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною другою статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, його майновий стан, ступінь його вини, а також те, що він при вчиненні адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп'яніння, що є обставиною, яка обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення (пункт 6 частини першої статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення), Суд приходить до висновку про накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170,00 грн.).

З приводу пояснень ОСОБА_1 щодо неправомірних дій ОСОБА_3, Суд вважає за необхідне роз'яснити, що це питання не підлягає вирішенню Судом у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 має право звернутись з відповідною завою до правоохоронних органів.

Керуючись статтями 27, 33 35, 40-1, 185, 221, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн., який підлягає сплаті за такими реквізитами: р/р № 0005, код 37752874, банк ГУ ДКСУ в Житомирській області, МФО 811039, код бюджетної класифікації доходів 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (р/р № 0005, отримувач ГУ ДКСУ в Житомирській області, код отримувача 37752874, МФО банку отримувача 811039, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Апеляційного суду Житомирської області апеляційної скарги.

Суддя В.В. Корбут