АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/86/16 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, відносно якої провадження закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, ОСОБА_2, його захисника - ОСОБА_3, представника іншого учасника ДТП ОСОБА_12. - адвоката Самаріної А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року про притягнення

ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, працює водієм в ТОВ «Промбудтехніка», мешкає за адресою: АДРЕСА_1.,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Як встановив суд першої інстанції, 08 липня 2015 року о 12 год30 хв. ОСОБА_6 керував автомобілем НОМЕР_1 по узвозу Весніна в районі будинку №10, що по пров.Студентському в м.Харкові, внаслідок несправного технічного стану автомобіля стався обрив карданного валу та відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12., чим завдана матеріальна шкода.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень п.п.2.3а, 31.1 ПДР України, що передбачає відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що перед виїздом 08 липня 2015 року автомобіль НОМЕР_1 було оглянуто як механіком підприємства, так і водієм, автомобіль не мав технічних несправностей, його агрегати, включаючи карданний вал, було закріплено належним чином, що підтверджується листом ТОВ «Промбудтехніка» №015-17-12/15 від 22 грудня 2015 року, який суд першої інстанції не прийняв до уваги. Апелянт вказує на те, що у матеріалах відсутні докази щодо невідповідності технічного стану автомобіля вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств виробників та іншої нормативно-технічної документації. А тому висновок суду про наявність в його діях порушень вимог п.п.2.3а, 31.1 ПДР України ОСОБА_2 вважає необґрунтованим. На думку апелянта, судовий розгляд справи відбувся однобічно та неповно, без врахування положень ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, думку представника іншого учасника ДТП ОСОБА_12. - адвоката Самаріної А.О., яка заперечувала проти її задоволення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Натомість, додержання цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не забезпечено.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як слідує зі змісту протоколу серії АП1 №285194, складеного 08 липня 2015 року інспектором ВДАІ Титаренком М.М., 08 липня 2015 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_6 керував автомобілем НОМЕР_1 по узвозу Весніна в районі будинку №10, що по пров.Студентському в м.Харкові, внаслідок несправного технічного стану автомобіля стався обрив карданного валу та відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, автомобіль пошкоджено, заподіяна шкода, що на думку автора протоколу, свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 порушень п.п.2.3а, 31.1,31.4 ПДР України (а.с.1).

Суд першої інстанції, встановивши такі ж фактичні обставини, дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_8 порушень п.п.2.3а, 31.1 ПДР України.

У розумінні положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, доведення вини особи та її форми є обов*язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Пункт 2.3а ПДР України зобов*язує водія транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Фактичні обставини адміністративного правопорушення, як вони сформульовані у протоколі серії АП1 №285194 та в оскаржуваній постанові, взагалі не містять обов*язкової ознаки об*єктивної сторони правопорушення - невиконання водієм ОСОБА_2 обов*язку, передбаченого п.2.3а ПДР України, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу.

Пункт 31.1 ПДР України передбачає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Зазначена норма Правил дорожнього руху є бланкетною, оскільки вимоги до технічного стану транспортних засобів містяться в ДСТУ 3649.2010 «Колісні транспортні засоби.Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», відповідних Правилах технічної експлуатації, Інструкціях та інших нормативно-технічних документах.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, а судом першої інстанції не встановлено, яким саме вимогам не відповідав технічний стан автомобілю НОМЕР_1.

Таким чином, правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_2 є неконкретизованим.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції вдався до оцінки обставин щодо розвитку події дорожньо-транспортної пригоди, натомість залишив поза увагою з*ясування обставин, що слугували причиною її виникнення, що позбавляє суд можливості дійти висновку про те, чи мав можливість водій ОСОБА_2 запобігти наслідки дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог ПДР України.

Відповідно до Висновку судової автотехнічної експертизи №8682, наданого 30 листопада 2015 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.Засл. проф..М.С.Бокаріуса, від*єднання карданного валу від автомобіля «МАЗ 5551» може бути наслідком, як неналежного його кріплення, що зобов*язувало водія ОСОБА_10 експлуатувати лише технічно справний транспортний засіб, перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний його стан (п.2.3а ПДР України), так і руйнування частин та деталей карданного валу на автомобілі внаслідок наявності в них втомлених пошкоджень (скритих дефектів), які ОСОБА_10 не міг виявити візуально під час проведення технічного та щоденного огляду транспортного засобу, що, за висновком експертизи, свідчить про відсутність у водія ОСОБА_2 можливості попередити наїзд автомобіля КІА на карданний вал та за таких обставин в його діях невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається. Як зазначено експертами, встановити з технічної точки зору в результаті чого відбулося від*єднання карданного валу від автомобіля ( в результаті руйнування його частин та деталей внаслідок наявності в них втомлених пошкоджень (скритих дефектів) або в результаті неналежного кріплення) можливо лише при проведенні комплексних металознавчих та автотехнічних досліджень (а.с.40-56). Такі дослідження проведені не були, а тому причина від*єднання карданного валу від автомобіля залишилась не встановленою.

Встановити причину обриву карданного валу автомобіля «МАЗ 5551» в межах доказів, зібраних у справі про адміністративне правопорушення, теж не вбачається можливим. У справі відсутні протокол огляду транспортного засобу - автомобіля «МАЗ 5551» безпосередньо на місці ДТП, матеріали службової перевірки, здійсненої підприємством - володільцем джерела підвищеної небезпеки, за наслідками ДТП, або інші належні та допустимі докази, які містять відомості про зазначені обставини.

Натомість, зі змісту листа ТОВ «Промбудтехніка» від 22 грудня 2015 року за підписом директора ОСОБА_11 слідує, що механіком підприємства 08 липня 2015 року перед виїздом автомобіля на маршрут був перевірений технічний стан автомобіля «МАЗ 5551» та встановлено, що автомобіль не має технічних несправностей, агрегати автомобіля, включаючи карданний вал, було закріплено належним чином; після перевірки технічного стану автомобіля механіком технічний стан автомобіля «МАЗ 5551» був оглянутий водієм (а.с.68). Зазначені обставини судом першої інстанції належним чином не перевірені та не спростовані. Посилання ж суду на відсутність чергового протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу після 11 червня 2015 року не є безперечним доказом на підтвердження вини водія ОСОБА_10 в порушенні вимог ПДР України, оскільки він не є посадовою особою, що має здійснювати технічний контроль стану транспортних засобів на підприємстві. Такий доказ може бути оцінений судом з точки зору забезпечення ТОВ «Промбудтехніка» технічного контролю за станом транспортного засобу при розгляді позову потерпілого до володільця джерела підвищеної небезпеки про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, судом першої інстанції не здобуті беззаперечні докази щодо порушення ОСОБА_2 вимог п.п.2.3а, 31.1 ПДР України, а відтак висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є передчасним.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв*язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість водія ОСОБА_2, а тому постанова Київського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2015 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, що не позбавляє можливості учасників ДТП звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.294 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко