Справа № 463/6099/15-п Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 33/783/83/16 Доповідач: Тенюх В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Тенюха В.П., з участю правопорушника ОСОБА_2, його адвоката Балюка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 грудня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн, а також за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 24.09.2015 року о 20 год. 50 хв. по вул. Ломоносова, 94 в м. Львів-Винники, керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем марки «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав за межі проїзної частини дороги на зустрічне узбіччя, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди - наїзду на перешкоду у вигляді нерухомого скутера марки «Марс» та пішохода ОСОБА_4, що стояв біля нього, і який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.1.5, 2.3, 2.9 а, 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 22 грудня 2015 року та закрити провадження по даній справі у зв'язку із закінченням, передбачених ст.38 КУпАП, строків адміністративного стягнення.

На переконання апелянта, суд при розгляді справи допустив істотні порушення його процесуальних прав, оскільки він не був належним чином повідомлений про засідання, чим був позбавлений можливості реалізовувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП.

Обрана міра адміністративного стягнення прийнята із порушенням вимог закону, зокрема, суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що свідчить про порушення вимог ст.33 КУпАП.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_2 покликається на те, що у матеріалах справи та в постанові судді не містяться відомості щодо всебічного та повного дослідження, зокрема, даних про особу-правопорушника, а відтак постанова в цій частині є необгрунтованою та формальною.

На його переконання, в силу ч.ч.2, 4 ст.38 КУпАП провадження слід закрити у зв'язку з тим, що на момент розгляду справи минуло більш як один місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його адвоката в підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд всебічно, повно та об'єктивно повинен дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог законодавства суддею місцевого суду було дотримано.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.09.2015 року о 20 год. 50 хв. по вул. Ломоносова, 94 в м. Львів-Винники, ОСОБА_2, керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем марки «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав за межі проїзної частини дороги на зустрічне узбіччя, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди - наїзду на перешкоду у вигляді нерухомого скутера марки «Марс» та пішохода ОСОБА_4, що стояв біля нього, і який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.1.5, 2.3, 2.9 а, 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою від 28 вересня 2015 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди та отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито кримінальне провадження № 0000726.

Інспектором відділу адміністративної практики УПП м.Львова 30 листопада 2015 року складено протоколи про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії АП2 №174274 (а.с.17) та №174275 (а.с.1) від 30.11.2015 року, копією схеми місця ДТП, яка сталася 24.09.2015 року (а.с.8), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції №2988/1447 від 25.09.2015 року (а.с.36), постановою старшого слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження від 28.09.2015 року (а.с.4),письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.11,12).

Свою винуватість у вчиненому ОСОБА_2 фактично не заперечив і в апеляційній інстанції.

На думку апеляційного суду доводи скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови в частині накладення адміністративного стягнення, місячний строк накладення якого в силу ч.4 ст.38 КУпАП, на думку апелянта, закінчився, є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Однак, дія вказаної норми закону розповсюджується виключно на ті випадки, коли вирішується питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення після закінчення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, трьохмісячного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, трьохмісячний строк на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративні правопорушення не закінчився, а відтак місцевий суд підставно застосував адміністративне стягнення до ОСОБА_2

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції №2988/1447 від 25.09.2015 року, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння, вміст алкоголю в крові становив 1, 42 проміле, що є істотним перевищенням допустимої норми.

Відтак, на переконання апеляційного суду, прийнятий вид та міра адміністративного стягнення до правопорушника обрані в межах санкцій вказаних статей відповідно до вимог ст.23 та ч.2 ст.36 КУпАП, та є необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Проаналізувавши зміст скарги, суд приходить до висновку про те, що в апеляційній скарзі не наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали суду підстави для закриття справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Щодо покликань апелянта про істотне порушення районним судом його прав, зокрема неповідомлення про судове засідання, розгляд справи за його відсутності, поверхневість та спрощений підхід до судового розгляду справи, то такі не спростовують висновків місцевого суду та усунуті судом апеляційної інстанції.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи районним судом не було допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень місцевим судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б були підставою для скасування постанови місцевого суду.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд робить висновок про те, що оскаржувана постанова судді районного суду є законною, обгрунтованою та вмотивованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.П.Тенюх