Провадження № 33/795/23/2016
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року місто Чернігів

апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Козака В.І.,

за участю захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 січня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Як встановив суд, 11 грудня 2015 року, о 00.30 год., ОСОБА_2 у м. Чернігові по вулиці Перемоги, керував транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, заперечуючи факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, просив змінити постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 січня 2016 року, та призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 130 КУпАП і ніким не оскаржується.

Разом з тим, твердження ОСОБА_2 про те, що він не перебував в стані алкогольного спяніння 11.12.2015 року, заслуговують на увагу та підтверджуються доказами зібраними у справі, а саме з матеріалів справи видно, що працівники поліції не виконали вимоги ст.. 2652 КУпАП та тимчасово не затримали транспортний засіб, що в свою чергу вказує не те, що підозрюючи знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння вони дозволили йому рухатись далі і тим самим підтвердили його показання щодо його стану.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 відмовившись проходити обстеження на стан алкогольного спяніння порушив вимоги ст.. 130 КУпАП та повинен нести відповідальність в данимх межах зазначеної статті.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

За змістом ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується зокрема на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Застосувавши до ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, місцевий суд не врахував особу порушника, його молодий вік, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався і не навів мотивів чому він застосував саме таке стягнення в той час коли є й інші.

За таких обставин, при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані вимоги статті 33 КУпАП, що в свою чергу тягне за собою зміну постанови місцевого суду в частині накладення адміністративного стягнення.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу, що є достатнім в даному витпадку для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 січня 2016 року щодо ОСОБА_2 - змінити в частині накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

В іншій частині постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 січня 2016 року, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3