АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Чернівці

Суддя Апеляційного суду Чернівецької області Підгорна С.П., розглянувши з участю апелянта апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1, працююча вихователем ДНЗ №1 міста Вижниця, визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови судді ОСОБА_1 08 вересня 2015 року о 09 годині 20 хвилин, перебуваючи у громадському місці міста Вижниця - у приміщенні дошкільного навчального закладу № 1, вчинила словесну суперечку з громадянкою ОСОБА_2, ображала її нецензурними словами, чим порушила громадський порядок закладу та спокій громадян, і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити адміністративне провадження у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд безпідставно взяв до уваги показання ОСОБА_2 і не спростував дані нею, ОСОБА_1, показання та показання її матері ОСОБА_3 Вказує на те, що між нею та ОСОБА_2 були неприязні відносини з приводу роботи, тому вона неодноразово зверталася в різні установи щодо поведінки останньої. 08 вересня 2015 року вона тільки зробила зауваження ОСОБА_2 з приводу її запізнення на роботу, однак суд необгрунтовано прийшов до висновку, що нею було вчинено хуліганство. Потерпіла ОСОБА_2 в суді давала неправдиві показання, але не

Справа № 33/794/7/16 Головуючий у І інстанції: Пилип'юк І.В.

Категорія: ст.173 КпАП України Доповідач: Підгорна С.П.

давала неправдиві показання, але не говорила про те, що застосувались нецензурні слова. Крім цього апелянт зазначає, що рішення суду грунтується на неправдивих свідченнях ОСОБА_2 та свідків, які не були очевидцями інциденту, тому просить стягнути з них на її користь моральну шкоду.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення апелянта ОСОБА_1, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила скасувати постанову судді і визнати її невинуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, перевіривши матеріали адміністративної справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 була належним чином повідомлена потерпіла ОСОБА_2, однак в судове засідання не з'явилася, заяв від неї про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно вимог ст.245 КпАП України одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Районний суд, проаналізувавши всі зібрані по справі докази, обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, тобто дрібного хуліганства. Даний висновок судді відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ЧВ № 006341 від 08 вересня 2015 року, ОСОБА_1 08 вересня 2015 року о 09 годині 20 хв., перебуваючи у ДНЗ № 1 міста Вижниця, вчинила словесну суперечку з ОСОБА_2, в ході якої ображала останню нецензурними словами, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто дрібне хуліганство.

Допитана судом першої інстанції та в апеляційній інстанції ОСОБА_1 не визнала себе винуватою у порушенні громадського порядку, але підтвердила, що 08 вересня 2015 року між нею та ОСОБА_2 у приміщенні дитячого садка відбувся конфлікт. Згідно її пояснень вона тривалий час перебуває у неприязних стосунках з ОСОБА_2, яка над нею постійно знущається. 08 вересня 2015 року вона перебувала у відпустці, але прийшла допомогти своїй бабусі (вихователю садка), оскільки ОСОБА_2 постійно запізнювалася на роботу та не виконувала своїх обов'язків. З цього приводу вона неодноразово зверталася до керівництва.

В суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_2 показала, що ОСОБА_1, перебуваючи у відпустці, прийшла вранці у дитячий садок, безпричинно затіяла з нею конфлікт, під час якого ображала її нецензурними словами.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснювала, що вона була свідком конфлікту, який виник вранці 08 вересня 2015 року в приміщенні ДНЗ №1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 У цей день вона привела свою доньку до дитсадка і на порозі почула як ОСОБА_1 сперечалася з ОСОБА_2, застосовуючи нецензурні висловлювання. Вона не мала наміру заходити у середину приміщення і весь час знаходилася при вході, оскільки не бажала, щоб її дитина чула як ОСОБА_1 нецензурно висловлювалася на адресу ОСОБА_2. ОСОБА_1 у цей час перебувала у відпустці і не повинна була знаходитись на роботі і не мала права себе так вести.

Будучи допитаним в якості свідка працівник поліції ОСОБА_5 в районному суді пояснив, що вранці черговому поліції надійшло повідомлення з приводу конфлікту, який виник ДНЗ №1, тому він зі своїм колегою прийшли у дитячий садок. В цей час директор закладу зібрав нараду з приводу конфлікту і запросив їх бути присутніми. Після цих зборів він, вислухавши учасників інциденту та свідків, відібрав у них пояснення, та склав протокол про адміністративне правопорушення, що мало місце до його приходу.

З вищенаведених пояснень вбачається, що зазначені у протоколі обставини правопорушення відповідають фактичним обставинам. Пояснення свідків та ОСОБА_2 є послідовними і узгоджуються між собою, тому посилання апелянта щодо неправдивості показань свідків конфлікту та неналежних і недопустимих доказів є необґрунтованими.

Судом першої інстанції встановлено, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ініціативою ОСОБА_1 мав місце у приміщенні дитячого дошкільного навчального закладу у період роботи цього закладу, сварку та нецензурну лайку чули свідки - батьки дітей, які привели дітей до садка, а, можливо, і малолітні діти. Отже, мало місце порушення громадського порядку та спокою громадян через те, що ОСОБА_1, бажаючи показати свою вищість та значущість, розпочала словесний конфлікт, висловлювалась нецензурними словами, при цьому знехтувала правилами елементарної поведінки, поваги до іншої особи та до людської гідності.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді районного суду немає.

Рішення суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі ст.ст.38, 247 КпАП України у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строку для накладення адміністративного стягнення належно мотивовано та відповідає вимогам закону.

Не підлягає задоволенню також апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині вирішення питання про стягнення на її користь моральної шкоди, оскільки чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає вирішення таких питань в межах розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя Апеляційного суду Чернівецької області,

п о с т а н о в и л а :

Постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2015 року про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закриття провадження у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області С.П.Підгорна