АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/774/33/16 Головуючий у першій інстанції: Сорока О.В.
Категорія:ст. 124КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2016 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., за участю: правопорушника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника-адвоката ОСОБА_5 розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що 21 травня 2015 року о 13.25 годині на 255 км а/ш М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварино, рухався автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, який при зміні напрямку руху, об'їжджаючи яму на проїзній частині, створив аварійну обстановку водію автомобіля НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку, щоб уникнути зіткнення з автомобілем «Шевроле», водій ОСОБА_4 різко повернув вліво, втратив управління автомобіля, з'їхав в правий кювет, де скоїв перекидання автомобіля.

ОСОБА_3 13 листопада 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Крім того, разом з апеляційною скаргою ОСОБА_3 ставить питання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду першої інстанції вказує, що строк на оскарження ним був пропущений з поважної причини, а саме в зв'язку з тим, що його не було судом першої інстанції належним чином повідомлено про час, місце та день судового засідання. Також стверджує, що SMS-повідомлення, яке начеб - то йому було направлено, він не отримував. При цьому просив врахувати, що він не подавав до суду першої інстанції заяву про те, щоб його повідомляли за допомогою SMS - повідомлення оскільки заява, яка знаходиться в матеріалах справи не підписана ним. Про те вказує, що суд першої інстанції в порушення ст. 278 КУпАП розглянув справу без його участі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. При цьому апелянт вказує, що суд лише перелічив всі докази в справі на дав їм жодної оцінки. Також зазначає, що він виконав вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України і переконався в тому, що його дії були безпечними та не створять перешкоди іншим учасникам руху. На його думку водій ОСОБА_4 грубо порушив ПДР України перевищив швидкість та не впорався з керуванням.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі подану ним апеляційну скаргу підтвердив викладені в ній доводи та просив її задовольнити в повному обсязі. Також заявив клопотання про призначення експертизи.

ОСОБА_4 та його представник-адвокат ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції просили постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому просили клопотання ОСОБА_3 залишити без задоволення в зв'язку з тим, що в його задоволенні не має потреби, у суду достатньо було доказів провини правопорушника для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно на а.с.26 міститься довідка про доставку ОСОБА_3 SMS з повідомленням про дату та час розгляду справи в суді на 13.08.2015 року, але заява про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS- повідомлення, яка находиться в матеріалах справи ОСОБА_3 не підписувалася.

Таке повідомлення ОСОБА_3 не можна вважати належною фіксацією того, що він був повідомлений про дату розгляду справи в суді, оскільки відповідно до п.2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS - повідомлення, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS - повідомленням лише після подання ним відповідної заявки.

Доказів того, що судом правопорушнику надсилалася судова повістка поштою, матеріали адміністративної справи не містять.

Враховуючи ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, правові висновки ВССУ по справі №6-20304 св 14 від 02.07.2014 року, вважаю за необхідне задовольнити клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 відносно того, що постанова суду першої інстанції незаконна та необґрунтована,то вони є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, а саме:

-Протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП.(а.с.1)З вказаного протоколу вбачається, що 21 травня 2015 року о 13.25 годині на 255 км а/ш М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварино, рухався автомобіль «Шевроле Авео», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, який при зміні напрямку руху, об'їжджаючи яму на проїзній частині, створив аварійну обстановку водію автомобіля НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку, щоб уникнути зіткнення з автомобілем «Шевроле», водій ОСОБА_4 різко повернув вліво, втратив управління автомобіля, з'їхав в правий кювет, де скоїв перекидання автомобіля. У вказаному протоколі ОСОБА_3 особисто зазначив у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що згодний з обставинами та суттю правопорушення та завірив своїм підписом;

-Висновком за результатами перевірки, проведення за фактом реєстрації до ЖЄО Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 5950 від 21.05.2015 року інформації про дорожньо-транспортну пригоду від 28.05.2015 року в якій встановлено обставини дорожньо-транспортної пригоди та інспектором ДАІ зроблений висновок про порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.10.1 ПДР України та необхідність складення протоколу (а.с.2);

-Рапортом оперативного чергового Новомосковського МВ капітана міліції ОСОБА_6 від 21.05.2015 року в якому зазначено, що водій автомобіля «Шевроле-Авео» н/з НОМЕР_1 здійснив ДТП з автомобілем НОМЕР_5.(а.с.4)

-Схемою місця ДТП в якій зафіксовано положення автомобілів та їх рух до дорожньо-транспортної пригоди, з якої вбачається, що ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу руху, яка підписна учасниками пригоди без зауважень;(а.с.5)

-Письмовими поясненнями ОСОБА_4 в яких він зазначив, що 21.05.2015 року він керував автомобілем «МітсубісіГалант» н/з НОМЕР_5. Попереду нього їхав автомобіль «Шевроле-Авео» н/з НОМЕР_1 він почав здійснювати обгін по лівій полосі, коли приблизився до автомобіля на відстань приблизно 5 метрів автомобіль «Шевроле-Авео» різко звернув на його полосу руху та щоб не трапилося ДТП він різко виїхав на обочину в ліву, але попереду був відбійник та щоб не в'їхати в ньогоповернув праворуч після чого його авто перевернуло.(а.с.8)

-Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 в яких він підтвердив, що 21.05.2015 року приблизно о 12.20 год. він перебував у вантажному автомобілі «Рено» який перебував на узбіччі тому що зламався. В той час він побачив, що по зустрічній смузі рухалися автомобіль «Шевроле-Авео» н/з НОМЕР_1 по правій смузі руху. Також рухався автомобіль НОМЕР_5 який здійснював його обгін. В той момент автомобіль «Шевроле-Авео» почав об'їжджати яму та різко виїхав ліворуч на смугу руху водія «Мітсубісі Галант» в зв'язку з чим водій автомобіля «Мітсубісі Галант», щоб уникнути ДТП різко повернув руля в ліво та потім його занесло праворуч в кювет та перевернуло.(а.с.10)

Крім того в суді апеляційної інстанції було допитано правопорушника ОСОБА_3, за його клопотанням свідка ОСОБА_8, яка знаходилася в автомобілі з ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4 для повного та всебічного розгляду справи.

ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він керував автомобілем «Шевроле-Авео» н/з НОМЕР_1 з ним була в автомобілі ОСОБА_8, рухалися зі швидкість приблизно 60 км/год. зі сторони м. Павлограда, побачив яму, включив лівий поворот, глянув у дзеркало заднього виду та почав здійснювати об'їзд ями, після чого повернувся в свою полосу дорожнього руху та приблизно через 4 секунди мимо нього проїхав автомобіль «МітсубісіГалант» н/з НОМЕР_5 на великій швидкості і коли віддалився від них метрів на 50, вони побачили як «Мітсубісі Галант» занесло та викинуло в кювет. ОСОБА_2 чого він зупинився та пішов переконатися чи все гаразд з водієм. Стверджував, що ДТП сталося не по його вині, причиною є велика швидкість автомобіля потерпілого, внаслідок чого він не впорався з керуванням та злетів в кювет.

В подальшому ОСОБА_3 в підсумковій частині судового розгляду зазначив, що в даному ДТП є і його вина і вина потерпілого, оскільки він перевищив швидкість руху. Просив це врахувати при винесенні судового рішення та призначити комплексну авто технічну транспортно - трасологічну експертизу.

Свідок ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції надала аналогічні пояснення, як і правопорушник ОСОБА_3

Водій ОСОБА_4 в суді пояснив, що в день подій, попереду нього рухався автомобіль «Шевроле-Авео» н/з НОМЕР_1 в правій смузі руху. Коли він почав обгін і до вказаного авто залишалося близько 5 метрів, водій вищевказаного автомобіля різко виїхав на його полосу, як він зрозумів пізніше, об'їжджаючи яму. Щоб уникнути ДТП він повернув руля в ліво та виїхав на узбіччя, так як попереду був відбійник, він повернув руля в право, після чого його занесло викинуло в кювет та автомобіль перевернувся.

Крім того в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 для огляду,надав відео з реєстратора, надане йому свідком подій, на якому зафіксовані обставини дорожньо-транспортної пригоди. З вказаного запису чітко вбачається як після того як автомобіль потерпілого наблизився до автомобіля правопорушника, ОСОБА_3 різко виїхав на полосу руху ОСОБА_4, після чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Оцінюючи покази ОСОБА_3, які він надав у суді апеляційної інстанціїта покази свідка ОСОБА_8, суд апеляційної інстанції не бере їх до уваги, оскільки вони спростовуються показами потерпілого, записом відео реєстратора, наданого останнім для огляду в суді та письмовими доказами по справі, приведеними вище.

Отже дослідивши всі докази по справі, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Клопотання ОСОБА_3 про допуск в якості захисника - фахівця у галузі права за дорученням юридичної особи - ОСОБА_9було залишено без задоволення, оскільки з аналізу ст. ст. 270 та 271 КУпАП та з урахуванням тлумачень викладених у рішенні Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-р/п (справа 1-17/2000)) інші фахівці у галузі права мають діяти у межах спеціального закону, який на даний час не прийнятий. Таким чином законодавець обмежив участь осіб у якості захисника чи представника, які діють на праві довіреності та мають лише юридичну освіту. Про надання правопорушнику захисника професійного адвоката ОСОБА_3 не заявляв.

Клопотання правопорушника про призначення експертизи в судовому засіданні апеляційного суду, також задоволенню не підлягає, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 підтверджується численними доказами наведеними вище, письмовими матеріалами та відео, яке було надано для огляду потерпілим ОСОБА_4 в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції.

В зв'язку з цим суд апеляційної інстанції вважає, що вищевказане клопотання ОСОБА_3 не підлягає задоволенню. У суду першої інстанції також булодостатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Що стосується доводів ОСОБА_3 в тій частині, що судом безпідставно при винесені рішення не врахована та обставина, що потерпілим також були порушені Правила дорожнього руху України, а саме допущено перевищення швидкості на дорозі, то вони є хибними. Судом першої інстанції обґрунтовано в цій частині зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд, позбавлений можливості за відсутності складеного протоколу відносно ОСОБА_4 давати оцінку відповідності його дій вимогам Правил дорожнього руху.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_3 правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 гривень - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун