Справа № 667/215/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2016 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Котьо І.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, індивідуальний ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків судом в результаті виконання відповідного запиту не встановлено з причини того, що дану фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 2042 КУпАП, -

встановив :

13 січня 2016 року о 14.00 годині в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Херсон», під час авіарейсу ТК-472 сполученням Херсон-Стамбул (Туреччина), на паспортному контролі ОСОБА_1 було предявлено закордонний паспорт громадянина України ЕР756676 виданий 21 лютого 2013 року, в ході перевірки якого було виявлено і встановлено порушення останньою порядку вїзду на тимчасово окуповану територію України, а саме 26 жовтня 2015 року здійснила вїзд на тимчасово окуповану територію України АР Крим через недіючий пункт пропуску за маршрутом Домодєдово (Російська Федерація) - Сімферополь, у звязку з чим ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII та тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 2042 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи своєчасно сповіщалася належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначила, що повністю визнає свою вину у вчиненні вище зазначеного правопорушення та просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с.2). У звязку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінившидокази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справипро адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АзЧРУ № 104852 від 13 січня 2016 року (а.с.1), рапортом складеним працівником прикордонної служби 13 січня 2016 року (а.с.2) та копією закордонного паспорту громадянина України ЕР756676 виданого 21 лютого 2013 року (а.с.5) з відповідними контрольними відмітками про виїзд і вїзд. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімально передбаченому розмірі за дане адміністративне правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI,ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,6 грн.

Керуючись ст. 23-24, 26, 33-35, 401, 2042, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП, суд

постановив :

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 275,6 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або не неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора до Апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона, який виніс постанову.

Суддя: І. В. Котьо

Постанова набрала законної сили «____» _____________ 2016 року.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Згідно вимог ч.3 ст. 299 КУпАП та ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню відділом державної виконавчої служби після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 КУпАП. У звязку з чим відповідно до вимог ст. 303, 308 КУпАП та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, але не пізніше трьох місяців з дня її винесення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.