АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/48/16 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження відносно :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, приватного підприємця, яка мешкає за адресою : АДРЕСА_1

закрито за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 09 грудня 2015 року, провадження відносно ОСОБА_3, закрито за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи своє рішення, суддя першої інстанції послався на те, що зі схеми місця ДТП від 17 серпня 2015 року, вбачається, що зіткнення сталось на регульованому перехресті, а отже черговість проїзду водіями транспортних засобів встановлюється відповідно до режиму роботи сигналів світлофорів. Однак з матеріалів адміністративної справи, неможливо встановити які саме сигнали світлофорів були ввімкнені безпосередньо перед проїздом водіями перехрестя та в момент їх зіткнення між собою. Таким чином, під час складання даного адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3, співробітниками міліції не була повністю зафіксована дорожня обстановка на ділянці доріг вул. Шевченко та вул. Гоголя в місті Дніпропетровська, де відбулось зіткнення транспортних засобів, що в свою чергу позбавило суд можливості здійснити повне, всебічне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, 25 січня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В обґрунтування зазначеного клопотання пропущеного строку, зазначає, що він не був сповіщений про дату, час та місце судового засідання, та не отримував ніяких судових рішень або повідомлень про їх прийняття. Зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 14.01.2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. Вказує на те, що ОСОБА_2керуючи транспортним засобом, скоїла зіткнення з автомобілем «Шевроле», саме розпочинаючи рух. Зазначає, що суд не розглядав п. 10.1 ПДР, за який складений протокол, взагалі, при з'ясуванні обставин справи не згадував жоден пункт ПДР, а посилався на не існуючи у ПДР формулювання щодо «черговості проїзду регульованих перехресть», «режимів роботи світлофору».

02.02.2016 року до канцелярії апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли письмові заперечення ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в яких остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін. Вважає постанову законною та обґрунтованою.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив поновити йому строк на оскарження постанови судді. Зазначив, що він рухався на блимаючий зелений сигнал світлофору і закінчував рух, а тому ОСОБА_3 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху, оскільки зобов'язана була його пропустити.

ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_4, в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги. ОСОБА_3 зазначила, що вона рухалася на зелене світло, а а ОСОБА_2 рухався вже на красний сигнал світлофору, що було підтверджено письмовими поясненнями свідка.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, суд апеляційної інстанції, дійшов наступного.

За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана 25 січня 2016 року з порушенням встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови судді. При цьому, дана постанова була розглянута у відсутність ОСОБА_2 і докази направлення на його адресу копії постанови судді в триденний строк, визначений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

З таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення і керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є безпідставними та необґрунтованими.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_3 за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність у справі належних доказів порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, яке б спричинило пошкодження транспортних засобів.

Такий висновок судді першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Як встановлено апеляційним судом, в основу доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, уповноваженою особою Державтоінспекції, якою відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено схему місця ДТП, письмові пояснення водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також фототаблицю місця ДТП.

Разом з тим, водій ОСОБА_3 в своїх поясненнях, наданих в письмовому вигляді як під час оформлення матеріалів за фактом ДТП, так і районному суду, заперечувала свою вину у вчиненні ДТП, вказуючи на те, що вона під'їжджаючи до перехрестя вул. Гоголя та вул. Шевченко побачила, що горить зелений сигнал світлофора, здійснила поворот наліво, та зупинилась на лінії горизонтальної дорожньої розмітки «Стоп лінія», після спливу близько 20 сек. Загорівся зелений сигнал світлофора та ОСОБА_3 попередньо виконавши вимоги п. 16.2 ПДР України та впевнившись у відсутності зліва за напрямком руху автомобіля , пішоходів на пішохідному переході, поновила рух, здійснюючи поворот наліво в напрямку пр. К.Маркса, проїхавши з початку руху 1-2 м. відбулось зіткнення з автомобілем «Шевроле», що рухався по вул. Гоголя зі сторони вул. Паторжинського в напрямку пр. К.Маркса.

Таким чином, враховуючи вимоги Правил дорожнього руху України, порушення яких ставиться в вину ОСОБА_3, для правильного вирішення справи підлягає обов'язковому з'ясуванню питання правдивості та технічної спроможності версії останньої щодо фактичних обставин ДТП.

При цьому, суд першої інстанції, вірно прийшов до висновку про неможливість встановлення матеріалами справи, які саме світлофори були ввімкнені безпосередньо перед проїздом водіями перехрестя та в момент їх зіткнення між собою, оскільки під час складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_3, співробітниками міліції не була повністю зафіксована дорожня обстановка на ділянці доріг вул. Шевченко та вул. Гоголя в м. Дніпропетровську, що позбавило суд здійснити повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що він здійснював рух на блимаючий зелений сигнал світлофору та закінчував рух, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і матеріалами справи.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2015 року - задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2015 року, якою провадження відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області: О.М. Кононенко