Номер провадження: 33/785/1/16
Номер справи місцевого суду: 501/4466/15-п
Головуючий у першій інстанції Вергопуло
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2016 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 18.11.2015 року,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік за те, що він 11.09.2015 року близько 19 год., порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, поблизу будинку №81 на вул. Леніна в с.м.т. Іванівка Одеської області, керував автомобілем «ВАЗ 211010» (номерний знак НОМЕР_1) з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

У той же час та у тому ж місці, ОСОБА_1, порушивши п.п. 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху, не обрав безпечну швидкість, не оцінив дорожні умови і вчинив зіткнення з перешкодою, внаслідок чого автомобіль «ВАЗ 211010» (номерний знак НОМЕР_1) отримав механічні ушкодження.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, на захист інтересів ОСОБА_1 зазначила, що вважає постанову судді необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

На думку захисника, у судовому засіданні неповно з'ясовані обставини справи, оскільки ОСОБА_1 винуватим себе не визнав, а суд не врахував, що автомобілем керував не він, а ОСОБА_3, який не був допитаний у судовому засіданні.

Не врахував також суддя суду першої інстанції ту обставину, що автомобіль «ВАЗ 211010» (номерний знак НОМЕР_1) належить ОСОБА_4, а у якості свідків у справі допитані ОСОБА_5, який є його рідним братом та інші працівники міліції, що викликає обґрунтовані сумніви у їх об'єктивності.

Суддя дослідив та послався, як на доказ, на відеозапис, але в судовому засіданні не встановлена дата та час проведення зазначеного відеозапису, чи є він оригінальним та безперервним, чи немає у ньому слідів монтажу і яким чином він отриманий.

Окрім того, захисником ОСОБА_1 було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, але вони не були викликані до суду.

Не витребував суд також матеріали, які характеризують особистість ОСОБА_1

На підставі викладеного, захисник просить скасувати постанову судді, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, додали до неї письмові уточнення, у яких просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Окрім того, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали клопотання: про визнання недопустимим доказом відеозапису, який міститься у матеріалах справи; про залучення до матеріалів справи заяв свідків ОСОБА_3, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та про допит їх в суді апеляційної інстанції; про виклик та повторний допит свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 і ОСОБА_20

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи видно, що захисник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 у передбачений законом строк, тому вона підлягає розгляду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно з мотивувальної частини постанови судді суду першої інстанції, справа розглянута за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. У судовому засіданні також допитані свідки та досліджені матеріали справи, тому судовий розгляд у суді першої інстанції слід визнати повним, всебічним та об'єктивним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є буд-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, суддя мотивував наявними у справі і дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_20 та ОСОБА_19, які пояснили, що були очевидцями того, як 11.09.2015 року ОСОБА_1, керував автомобілем «ВАЗ» у стані алкогольного сп'яніння та зіткнувся з парапетом та лавкою біля будівлі Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області;

- показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які пояснили, що 11.09.2015 року патрулювали територію Іванівського району та прибули на місце ДТП. Відкривши двері автомобілю «ВАЗ», вони побачили за кермом ОСОБА_1, який спав. Оскільки в салоні автомобілю відчувався сильний запах алкоголю, вони доставили ОСОБА_1 у лікарню на медичний огляд, але він поводився зухвало і від огляду відмовився, про що лікарем був складений відповідний акт;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого видно, що після ДТП в автомобілі «ВАЗ», на місці водія знаходився саме ОСОБА_1, а інших осіб в автомобілі не було;

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2, 3);

- актом лікаря Іванівської ЦРЛ про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, а також про наявність у нього клінічних ознак алкогольного сп'яніння (агресивність, неадекватність поведінкових реакцій, нестійкість ходи, порушення координації точних рухів, гіперемія шкіри, слинотеча та різкий запах алкоголю у видихуваному повітрі) /а.с. 5/;

- рапортами працівників міліції, зміст яких співпадає з їх показаннями у судовому засіданні (а.с. 6-12);

- протоколом огляду місця події (а.с. 17-22);

- протоколом огляду та затримання транспортного засобу, - автомобілю «ВАЗ 211010» (номерний знак НОМЕР_1).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, на задоволення клопотання захисника та ОСОБА_1, були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_1 є його другом. 11.09.2015 року вони разом відпочивали в барі де вжили дві пляшки алкоголю. Оскільки, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вони не хотіли керувати автомобілем, то ОСОБА_1 зателефонував своєму куму ОСОБА_3 в Іллічівськ. Коли ОСОБА_3 приїхав в Іванівку, він передав йому керування своїм автомобілем і вони втрьох поїхали до нього додому, де ще вжили спиртних напоїв. Після цього, він дозволив ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на його автомобілі доїхати до центру Іванівки та залишити його на стоянці біля райвідділу міліції. Що було далі він не знає, а наступного дня знайшов свій автомобіль у пошкодженому стані.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 11.09.2015 року йому зателефонував ОСОБА_1 і попросив приїхати в Іванівку. Коли він приїхав в Іванівку, знайшов ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в барі. ОСОБА_8 передав йому керування своїм автомобілем і вони поїхали до нього додому. Залишивши ОСОБА_8 вдома, він з ОСОБА_1 доїхав до центру Іванівки. Заїжджаючи на стоянку, він, коли їхав заднім ходом, зачепив лавку і пошкодив автомобіль. Залишивши ОСОБА_1 в автомобілі, він пішов в магазин за мінеральною водою, а коли повернувся, побачив біля автомобілю працівників міліції. Він зателефонував ОСОБА_1, але той йому не відповів, тому він вирішив поїхати в Іллічівськ.

Пославшись на те, що свідок ОСОБА_9 у теперішній час знаходиться за кордоном, захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили прийняти до уваги його пояснення, які містяться у заяві від 25.12.2015 року, яка була долучена до клопотання від 28.12.2015 року.

Відповідно до змісту цієї заяви, ОСОБА_9 11.09.2015 року, близько 14 год. 30 хв. - 15 год. знаходився в барі, де зустрів ОСОБА_1 і ОСОБА_8, які вживали там спиртні напої. Через деякий час до них підійшов знайомий на ім'я ОСОБА_9 і сказав, що приїхав за ОСОБА_1 та ОСОБА_8. Вони разом підійшли до автомобілю «ВАЗ» і ОСОБА_9 сів за кермо. ОСОБА_1 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_8 на заднє. Куди вони поїхали, він не знає, а про те що трапилось, дізнався від ОСОБА_1.

Аналізуючи доводи ОСОБА_1 та його захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вважаю їх безпідставними з огляду на наступне.

Дійсно, адвокатом Дубінчук Ж.М., яка захищала інтереси ОСОБА_1 у суді першої інстанції, було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 41), але після допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_20, ОСОБА_19 та перегляду відеозапису, ОСОБА_1 та його захисник відмовились від свого клопотання (а.с 49).

Довід захисника щодо наявності обґрунтованих сумнівів у об'єктивності показань свідків ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_20, ОСОБА_19 лише на тій підставі, що вони є працівниками міліції, вважаю безпідставним, оскільки зазначені особи були очевидцями події, допитані у суді першої інстанції у якості свідків, їх показання зафіксовані в протоколі судового засідання і узгоджуються з іншими доказами, дослідженими суддею суду першої інстанції.

Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про повторний допит цих свідків у суді апеляційної інстанції.

Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що суд не витребував матеріали, які характеризують особистість ОСОБА_1 є також безпідставними, оскільки захисник не зазначає, які саме матеріали і з якої установи мали б бути витребуваними.

До того ж, захисник та ОСОБА_1 мали можливість долучити до матеріалів справи будь-які документи, що характеризують особистість особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, але не зробили цього ані у суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин вважаю, що суддя суду першої інстанції обгрунтовано поставився критично до пояснень ОСОБА_1, оскільки вони є способом захисту з метою уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення та суперечать фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції також критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за наступних підстав.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не були очевидцями ДТП, але підтверджують той факт, що ОСОБА_3 приїжджав за ОСОБА_1

Показання свідка ОСОБА_23 суд апеляційної інстанції вважає неправдивими, оскільки обставини, які він наводить, є сумнівними з огляду, як на його версію подій, так і на фактичні обставини справи, оскільки, приїхавши на попутних транспортних засобах з Іллічівська до Іванівки на допомогу ОСОБА_1 (з його слів), він врешті залишив ОСОБА_1 в Іванівці і повернувся в Іллічівськ.

До того ж, ці показання суперечать показанням свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_20 та ОСОБА_19, які були очевидцями і на власні очі бачили, як 11.09.2015 року ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ», зіткнувся з парапетом і лавкою біля будівлі Іванівського РВ ГУМВС України в Одеській області і в автомобілі більше нікого не було.

Підстав сумніватись у достовірності показань цих свідків у суду апеляційної інстанції немає.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані суддею суду першої інстанції:

-за ст. 130 ч. 1 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння;

-за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя суду першої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами характером, ступенем суспільної небезпеки та тяжкістю вчиненого правопорушення, відсутністю обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також особою правопорушника.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду вважаю, що підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 266, 268, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, - відмовити.

Постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 18.11.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області

Балан В.Д.