Справа № 461/216/15-п Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 33/783/32/16 Доповідач: Тенюх В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Тенюха В.П., з участю правопорушника ОСОБА_2 його адвоката Грунського В.О., потерпілого ОСОБА_4 його представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 01 жовтня 2015 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и в:

цією постановою районного суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з вказаною постановою, ОСОБА_2 визнано винним за те, що 31.12.2014 року о 02.35 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр.Червоної Калини - Рядова у м.Львові, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, чим завдав технічних пошкоджень.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Галицького районного суду м.Львова від 01 жовтня 2015 року скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні усіх фактичних обставин справи, на підставі лише висновку експертизи, який суперечить вимогам щодо належності та допустимості встановлення його вини у дорожньо-транспортній пригоді.

На вказану апеляційну скаргу потерпілим ОСОБА_4 подано заперечення, в яких останній не погоджується з такою, вважає оскаржувану постанову законною та обгрунтованою. На його переконання, суд в повній мірі дослідив всі матеріали та обставини справи і за результатами розгляду прийняв справедливе рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_4 та його представника, які просять залишити постанову місцевого суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова була прийнята за відсутності ОСОБА_2, у такій відсутні будь-які відомості про належне повідомлення останнього про час й місце розгляду справи, а також інформація, що останньому була вручена копія постанови.

Згідно з наявною в матеріалах справи заявою про видачу постанови Галицького районного суду м.Львова від 01 жовтня 2015 року, копію рішення ОСОБА_2 отримав лише 08.12.2015 року.

З огляду на зазначене вище, апеляційний суд робить висновок про те, що передбачений законодавством десятиденний строк оскарження постанови пропущений апелянтом з поважних причин, відтак такий підлягає поновленню.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 свою вину у дорожньо-транспортній пригоді не визнав та пояснив, що в ніч на 31 грудня 2014 року на своєму автомобілі рухався по пр. Червоної Калини в м. Львові в сторону вул. Рядової, перед поворотом автомобіль марки «Хюндай» в"їхав в праву задню частину його автомобіля.

У свою чергу, потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в той час рухався на своєму автомобілі по проспекту Червоної Калини в м. Львові в напрямку центру міста в крайньому правому ряді, попереду нього в середньому ряді рухався автомобіль «Део», який перед поворотом на вул. Рядову почав різко перестроюватись в крайній правий ряд, а він з метою уникнення зіткнення гальмував і втікав вправо на бордюр, однак уникнути такого не вдалось, яке відбулося з вини водія ОСОБА_2

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд всебічно, повно та об'єктивно повинен дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог суддею місцевого суду було дотримано.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 31 грудня 2014 року № АП1№818285, ОСОБА_2 31.12.2014 року о 02.35 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по пр.Червоної Калини - Рядова у м.Львові, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, чим порушив п.13.1 ПДР України (а.с.1).

Згідно зі схеми ДТП (а.с.2) і як встановлено судом, зіткнення автомобілів мало місце у крайній правій смузі руху пр.ОСОБА_7 в напрямку до вул.Угорської, перед поворотом на вул.Рядова. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були заподіяні технічні ушкодження обох транспортних засобів, зокрема «Hyndai Tucson», д.н.з. НОМЕР_3 отримав пошкодження з лівого боку у виді пошкоджень капота, переднього бампера, переднього лівого підкрильника, накладки переднього лівого крила, царапин на передній лівій дверці, а автомобіль НОМЕР_4, - з правого боку у виді пошкодження заднього бампера, деформації заднього правого крила, протертості та вм'ятини задньої й передньої правих дверей, протертість та вм'ятина переднього правого крила.

Згідно з висновком експерта від 10.09.2015 року № 1/289 (а.с.34-39), в даному дорожньому випадку технічна можливість уникнути зіткнення у водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 визначалась виконанням ним технічних вимог п.п.10.1. та 10.3. ПДР України, для виконання яких завад технічного характеру у нього не було, а водій автомобіля НОМЕР_5, не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 не відповідали технічним вимогам п.п.10.1. та 10.3. ПДР України, а дії водія ОСОБА_6 не суперечили технічним вимогам п.п.12.3. ПДР України.

Проаналізувавши схему місця ДТП, висновок експерта, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, в даній дорожній ситуації водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 повинен був з технічної точки зору та у відповідності до вимог ПДР України, маючи намір виконати маневр перестроювання праворуч у сусідню праву смугу руху, завчасно подати світловий покажчик повороту відповідного напрямку і переконатись в безпеці руху, тобто переконатись в тому, що він не створить перешкод чи небезпеки транспортним засобам, які рухаються в попутному з ним напрямку по суміжній смузі руху, і лише після цього приступити до виконання маневру.

Відповідно до «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, а саме п.1 розділу ІІ, основними завданнями автотехнічної експертизи є установлення несправностей транспортного засобу (далі - ТЗ), які загрожували безпеці руху, причин їх утворення та часу виникнення; установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди; установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв'язку між діями водія та ДТП.

Щодо доводів апелянта про неналежність та недопустимість наявного у матеріалах справи висновку експерта, вони є безпідставними, оскільки хоч для дослідження було надано лише один автомобіль НОМЕР_2, однак це не перешкодило експерту провести експертизу та надати висновок, згідно з яким в діянні водія транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_6 ОСОБА_2 наявні порушення вимог ПДР України.

Суддя місцевого суду всебічно, повно та об'єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності, дав належну оцінку усім наявним доказам й прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та в силу ч.2 ст.38 КУпАП обгрунтовано закрив провадження у справі.

З огляду на вищенаведене, оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 01 жовтня 2015 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_2, залишити без змін, в решті його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.П.Тенюх