Справа № 541/9/16-п
Номер провадження3/541/35/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Андрущенко-Луценко С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Миргородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, такого, що раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності:

- постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.04.2015 року по ст. 130 ч.1 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 3400грн.;

- постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.07.2015року по ст. 130 ч.2 КУпАП до адміністративного стягнення у виді 10 діб арешту,

- за ст.130 ч.3 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

27 грудня 2015 року близько 01 години 50 хв. ОСОБА_1 двічі протягом року, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП в м. Миргороді по вул. Кашинського, 13 керував автомобілем ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На розгляд адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не зявився. Повідомлявся про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації. Від отримання судового повідомлення ухилився.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 27.12.2015 року, письмовими показаннями свідків, долученими до адміністративного матеріалу.

Протокол про адміністративне правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву його зміст підстав немає.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 130 КУпАП дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою на водіїв позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу і на інших осіб адміністративний арешт на строк від 10 до 15 діб з оплатним вилученням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Санкція ст. 130 ч.3 КУпАП передбачає поряд з позбавленням спеціального права оплатне вилучення транспортного засобу, однак згідно бази даних «COMPAN», «HAIC» за громадянином ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що автомобіль, яким керував адмінправопорушник, належить іншій особі ОСОБА_2

Конституційні засади непорушності права власності закріплені ст. 41 Конституції України, та приписи ст.ст. 316-319 ЦК України унеможливлюють застосування до порушника стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, адже ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що йому не належав.

Згідно інформації ВДАІ ОСОБА_1 має посвідчення водія (а.с.4).

Вважаю, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.3 КУпАП і тому він підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених даним Кодексом та іншими законами України.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом враховується особа адмінправопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини.

З урахуванням тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами строком 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 221; 279-280; 130 ч.3 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 по ст.130 ч.3 КУпАП піддати адміністративному стягненню у виді позбавлення права керувати транспортними засобами терміном на 5 (пять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк позбавлення ОСОБА_1 зазначених прав обчислювати у відповідності із ст. 321 ч. 1 КУпАП з дня здачі ним або з дня вилучення у нього посвідчення водія.

Стягти із ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. (двісті сімдесят пять гривень шістдесят копійок) судового збору ( р/р 0012, код за , банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код банку отримувача (МФО) 831019, код класифікації доходів бюджету: 22030001, код ЄДРПОУ суду 26436309).

Копію постанови направити начальнику Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області для відому та виконання.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_3