А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.01.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю представника Закарпатської митниці ДФС Зубенка І.І., захисника ОСОБА_2 - адвоката Розмана С.Ю., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, запроваджені щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою захисника Розмана С.Ю. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2015,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді ОСОБА_2 визнано винуватим у порушенні митних правил, передбаченому ч.1 ст.483 МК України (дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) з накладенням адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме виробів дорогоцінного каміння органогенного утворення, бурштину (сукциніт) у стані сировини, загальною вагою 46 965,96 г, штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів - 4 666 083, 04 грн., а також - конфіскації транспортного засобу із спеціально виготовленим сховищем (тайником), що використовувався для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України,-напівпричепа «Krone», 2002 року випуску, № кузова НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3.

В оскарженій постанові судді від 07.12.2015 йдеться про порушення ОСОБА_2 митних правил за таких обставин.

Так, 23.08.2015, о 22 год. 14 хв., в зоні митного контролю митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, на ділянці «Виїзд з України», ОСОБА_2, керуючи вантажним автомобілем «Iveco», номерний знак НОМЕР_1, зі вказаним вище напівпричепом, намагався перемістити через митний кордон України «речовину природного походження коричневого кольору з різними відтінками (у фракціях від 30 мм до 150 мм в діаметрі), що «мають» ознаки дорогоцінного каміння», яка знаходилась у 29 обтягнутих стрічкою поліетиленових пакетах, розміщених у спеціально виготовленому сховищі - ніші прямокутної форми (конструктивній порожнині) розміром 110х130х14 см, розташованої під днищем вантажного відсіку напівпричепу в центральній його частині. Дане сховище виготовлено шляхом наварювання в центральній частині днища напівпричепу металевих пластин розміром 130х17 см між лівою та правою сторонами та розміщенням (на металевих пластинах) дерев'яних дощок. Доступ до прихованого став можливий після демонтажу вказаних дощок.

В апеляційній скарзі захисник Розман С.Ю. просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі в зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

В обґрунтування апеляційної скарги Розман С.Ю. зазначає, що основним та єдиним доказом, який давав підстави для визнання ОСОБА_2 винуватим, є надані підзахисним письмові пояснення працівникам митниці від 23.08.2015.

Інші наявні у матеріалах справи докази стосуються проведення обов'язкових процедур при виявленні ознак вчинення відповідного правопорушення (акт проведення огляду, фотоілюстрація, акт проведення зважування, пояснення працівників митниці, висновки експертів).

Зазначає, що у своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав, що надані ним працівникам митниці пояснення не відповідають дійсності. Він такі пояснення не давав. Працівник митниці надав йому вже надруковані на папері пояснення і запропонував їх підписати. Разом з тим, працівник митниці запевнив, що ці пояснення треба підписати і все буде добре.

ОСОБА_2 просив звернутися до адвоката, оскільки він сам у цьому нічого не розуміє, однак працівник митниці запевнив, що адвокат йому не потрібен, тому що проблеми виникнуть у власників транспортних засобів, які будуть нести відповідальність за таке правопорушення.

В той же час ОСОБА_2 заявив, що насправді про бурштин нічого не знав, бо виїхав у рейс до Словаччини за вказівкою начальника (роботодавця) ОСОБА_4, якому належить сідловий тягач і з яким ОСОБА_2 перебуває у трудових правовідносинах.

Відмовивши захиснику у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, суд першої інстанції не мотивував своє рішення і не вказав підстав, за яких він не прийняв до уваги додану до цього клопотання копію трудового договору від 13.08.2009, згідно з яким ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4, працюючи у нього водієм.

Суд не з'ясував вид діяльності цього підприємця, на пересвідчився, чи дійсно водій ОСОБА_2 23.08.2015 заїхав в зону митного контролю з метою здійснення перевезення й належного виконання своїх трудових обов'язків, чи було відомо роботодавцю і ОСОБА_2 про сховище та речовину, яка перевозилась з приховуванням від митного контролю.

Більше того, з наявних у матеріалах справи свідоцтв про державну реєстрацію транспортних засобів слідує, що власником сідлового тягача «ІVЕСО», н/з НОМЕР_1, є роботодавець ОСОБА_4, а власником згаданого вище напівпричепу «KRONE», н/з НОМЕР_3, взагалі третя стороння особа - ОСОБА_5

Суд не з'ясував наявність правовідносин між громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, вид цих відносин, правову підставу, за якої водій ФОП ОСОБА_4 використовував належний третій особі напівпричіп, і особу, причетну до виготовлення сховища для здійснення перевезення товарів з приховуванням від митного контролю.

Заслухавши захисника, який апеляційну скаргу підтримав повністю та просив задовольнити з посиланням на наведені у ній доводи, представника Закарпатської митниці ДФС, який вважав оскаржене рішення місцевого суду законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим просив таке залишити без змін, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляція підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 486 МК України передбачено завдання провадження у справах про порушення митних правил: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Зі змісту ч.1 ст.483 МК України слідує, що відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю настає, зокрема, якщо особа (перевізник цих товарів) переміщує їх у спеціально виготовлених сховищах (тайниках).

Відповідно до роз'яснень, що містяться в абз.5 п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8 у постановах в адміністративних справах про порушення митних правил суддя повинен зазначати, які саме правила порушені винною особою, які товари, транспортні засоби були безпосереднім об'єктом правопорушення, їхню вартість.

Встановивши фактичні обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, місцевий суд посилається на те, що у зазначеному вище тайнику в «транспортному засобі» (причепі) під керуванням ОСОБА_2 в ході митного контролю та поглибленого митного огляду виявлено саме «речовину природного походження коричневого кольору з різними відтінками, що мають ознаки дорогоцінного каміння», а не бурштин (а.с.51, абз. 1,3 знизу). В той же час судом прийнято рішення про конфіскацію саме бурштину, що не узгоджується із встановленими ним фактичними обставинами справи.

При цьому, загальна вага виявлених митним органом вказаних предметів (товарів) зазначена у постанові як 48 кг (акт зважування «речовини природного походження коричневого кольору» на а.с.25), в той же час суд в резолютивній частині постанови зазначив про конфіскацію лише 46 965,96 г, що є меншою величиною за 48 кг, не вмотивувавши свого рішення в цій частині - яка доля решти «речовини природного походження коричневого кольору».

Єдиним доказом, яким можна стверджувати, що за вказаних у протоколі про порушення митних правил обставин ОСОБА_2 переміщував саме дорогоцінне каміння - бурштин, може бути виключно відповідна експертиза, висновок якої в матеріалах справи відсутній.

Наявна на а.с. 28 (зворот) -31 не завірена копія висновку експерта № 197 від 26.10.2015 не є оригіналом, містить неприпустимі вертикальні перекреслення її тексту, неякісні фотозображення, які взагалі не проглядаються, а тому не давала можливості суду зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_2 переміщував через митний кордон України саме товари, заборонені або обмежені для такого переміщення. Те саме стосується висновку суду про те, що в зазначеному вище напівпричепі фактично в кустарний спосіб (а не заводом-виготівником) здійснено наварювання в центральній частині днища металевих пластин розміром 130х17 см між лівою та правою сторонами. Такий висновок обґрунтовано виключно актом проведення огляду (а.с.14), у складанні якого не приймав участь відповідний спеціаліст (експерт-автотоварознавець), висновок якого також відсутній.

Згідно ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, висновком експерта та іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них).

Отже, без висновку відповідної експертизи, не володіючи спеціальними знаннями, суд позбавлений був можливості зробити висновок про те, що ОСОБА_2 за вказаних обставин намагався перемістити через митний кордон саме товари з їх приховуванням від митного контролю у виготовленому в кустарний спосіб сховищі напівпричепу.

Аналогічні вказаним в оскарженій постанові судді обставини щодо переміщення ОСОБА_2 через митний кордон України саме «речовини природного походження коричневого кольору з різними відтінками, що мають ознаки дорогоцінного каміння», а не бурштину наведені і у протоколі про порушення митних правил № 1489/30500/15 (а.с.3, абз.4-5), що дає підстави вважати, що останній складено щодо ОСОБА_2 (якого фактично притягнуто до адміністративної відповідальності) ще до отримання суб'єктом складання протоколу відповідного висновку товарознавчої та автотоварознавчої експертизи.

Крім наведених недоліків є й інший - справа частково не пронумерована та містить не підшитий документ (між а.с. 7 та 9).

Під час підготовки до розгляду вказаної справи та при винесенні оскарженої постанови, суд першої інстанції не врахував, що під час провадження у справі про порушення митних правил, посадовою особою органу доходів і зборів не виконано вимог ст.ст. 495,508 МК України, згідно яких докази слід оцінювати за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. З метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи про порушення митних правил, проводяться процесуальні дії, до яких також належать: складання протоколу, експертиза, взяття проб та зразків для її проведення. При цьому, суд не звернув увагу на вказані недоліки та не реалізував передбачені п.1 ч.1 ст.527 МК України повноваження щодо повернення протоколу (справи) суб'єкту його складання для проведення додаткової перевірки (належного оформлення).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд визнає, що постанова судді від 07.12.2015 щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, як передчасна. Решта наведених вище доводів апеляційної скарги захисника підлягають перевірці під час нового розгляду справи в суді після усунення її недоліків.

Оскільки повноважень для суду щодо призначення технічної експертизи документів МК України та КУпАП не передбачено, а згідно вимог ст.516 МК України такі покладено на посадову особу органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, матеріали справи відповідно до п.1 ч.1 ст.527 МК підлягають поверненню органу доходів і зборів (особі, що склала протокол про порушення митних правил) для проведення додаткової перевірки (для їх належного оформлення), яку слід завершити з урахуванням визначених ст.467 МК строків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 527 ч.1 п.1, 529 ч.5 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Розмана С.Ю. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.12.2015, якою ОСОБА_2 визнано винуватим з накладенням на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.483 МК України скасувати, а матеріали справи повернути Закарпатській митниці ДФС для додаткової перевірки (належного оформлення).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя