33/775/1/2016(м)

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2015 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага, місце служби військова частина НОМЕР_1 , офіцера роти розвідки, військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий 23.05.2015 року командиром військової частини НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.,

в с т а н о в и л а:

вказаною постановою майора ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02 листопада 2015 року приблизно о 15.40 год. перебував на території військової частини НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності вказане судове рішення оскаржено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2015 року, звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-20 КУпАП, на підставі малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-20 КУпАП закрити.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, що не є перешкодою проведення судового розгляду, оскільки останній був належним чином повідомлений апеляційним судом про місце та час розгляду апеляційної скарги (а.с.30); про поважні причини неприбуття суд не повідомив.

В обґрунтування апеляції ОСОБА_1 посилається на те, що його дії не становили великої суспільної шкідливості й не завдали значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Зазначив, що суд першої інстанції не розглянув всі сторони вчиненого ним адміністративного правопорушення, не оцінив його наслідки, не переконався, що внаслідок його вчинення не завдана шкода а ні державі, а ні окремим громадянам, не дослідив його особу та обставини, що пом`якшують відповідальність.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався вказаних вимог Закону.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі, належно дослідженими й об`єктивно оціненими судом доказами в їх сукупності.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП не заперечував та визнав її у повному обсязі.

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт скоєння зазначеного правопорушення підтверджуються наступними доказами, зокрема: поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.8-10), медичною характеристикою (а.с.6), довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» № 2514 (а.с.3) про результати наркологічного чи іншого сп`яніння, відповідно до якої ОСОБА_1 від експертизи відмовився.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про малозначність вчиненого правопорушення, у зв`язку із тим, що дії ОСОБА_1 не становили великої суспільної шкідливості й не завдали значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, є неспроможними.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , будучи офіцером першого розвідувального взводу роти розвідки окремого загону спеціального призначення «Азов», військовозобов`язаним, перебуваючи на території військової частини, на якій знаходяться джерела підвищеної небезпеки, припустився ганебного вчинку у виді вживання алкогольних напоїв під час служби, який міг негативно вплинути на її результати.

Суд апеляційної інстанції вважає, що районний суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, його незадовільну характеристику, обґрунтовано застосував щодо нього стягнення у виді мінімального розміру штрафу.

Таким чином, виходячи з характеру та можливої суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, обставин його вчинення, апеляційний суд не вважає приведені ОСОБА_1 доводи про наявність пом`якшуючих вину обставин достатніми для звільнення останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням на підставі ст.22 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-20 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн., залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області І.М.Свіягіна