Справа № 743/1566/15-п Головуючий у 1 інстанції Сташків В. Б.
Провадження № 33/795/28/2016
Категорія - ч.2 ст.85 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Сердюка О.Г.,

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, маючий на утриманні 1 неповнолітню та 1 малолітню дитину, працюючий водієм ТОВ «Епіцентр-К», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, такий, що протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімуми доходів громадян, що становить 1020 грн., з конфіскацією рушниці ТОЗ-66, 2 ств., 12 кал., № У-18156, 2 набоїв «Hunt master» 12 кал. № 0000, з конфіскацією незаконно добутого обєкту тваринного світу козулі, з відшкодуванням шкоди завданої незаконним добуванням козулі в сумі 8000 грн. в дохід держави.

Як встановив суд, 28 листопада 2015 року, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_1, перебуваючи в мисливських угіддях Ріпкинського відділення мисливсько-рибальського підприємства Чернігівської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок біля с.Суличівка Ріпкинського району Чернігівської області праворуч від ділянки автодороги «Суличівка-Ріпки», в порушення ст.ст. 14, 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», полював з рушниці ТОЗ-66, 2 ств., 12 кал., № У-18156, без дозволу на добування мисливських тварин, на території відтворювальної ділянки № 5 (наказ МРП ЧОО УТМР № 21-ОД від 12.07.2011 р.), та добув при цьому козулю.

У поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1І просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Мотивує свої вимоги тим, що судом неповно та не обєктивно з'ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає, що факт перебування в забороненій для полювання ділянці не може свідчити про його причетність до вбивства тварини, експертизи тіла вбитої козулі та вилученої рушниці не проводились.

Апелянт також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з порушенням вимог закону, оскільки містить розбіжності між ймовірними часом вчинення правопорушення та часом його оформлення. Крім того, контролюючі органи та невідомі особи здійснювали на нього тиск та погрожували конфіскацією автомобіля.

Не погоджується ОСОБА_1 також з обчисленням розміру відшкодування збитків за вбиту тварину та вказує на процесуальні порушення щодо фіксації судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника адвоката ОСОБА_2, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 при розгляді справи в суді першої інстанції винним себе не визнав, висновок судді про вчинення останнім адміністративного правопорушення ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Факт того, що він дійсно 28 листопада 2015 року перебував в місці вчинення правопорушення ОСОБА_1 не заперечується.

Порушення ж ОСОБА_1 правил полювання, яке мало наслідки добування, знищення козулі підтверджується дослідженими під час розгляду справи письмовими доказами:

- протоколом №001041 від 28 листопада 2015 року про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 85 КУпАП (а.с. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи в мисливських угіддях на території відтворювальної ділянки полював з рушниці ТОЗ-66, 2 ств., 12 кал., № У-18156, без дозволу на добування мисливських тварин і здобув при цьому козулю.

При підписанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 жодних зауважень не подав та власноручно написав пояснення про те, що «…помітив у траві звіра схожого на зайця, після пострілу підійшов, то зясувалося, що коза…».

- описом знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, зброї та боєприпасів, природних ресурсів або продукції, що з них вироблена, спеціальних документів, вилучених у громадянина, згідно яких у ОСОБА_1 вилучено рушницю ТОЗ-66, 2 ств., 12 кал., № У-18156, 2 набої «Hunt master» 12 каліб. № 0000, посвідчення мисливця, дозвіл на право зберігання і носіння зброї, контрольна картка обліку добутої дичини, козуля (а.с.3).

- посвідченням мисливця (серія ЧН 021565) та контрольною карткою обліку добутої дичини й порушень правил полювання, які вказують на наявність у ОСОБА_1 документів на право полювання, однак не дають права на добування мисливських тварин без отримання дозволу (а.с.4-6).

Підтверджується факт того, що за вказаних обставин місця та часу ОСОБА_1 дійсно порушив правила полювання і поясненнями допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Сукупність досліджених судом першої інстанції доказів вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно своїми діями порушив правила полювання, яке мало наслідком добування тварини.

Мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 про його непричетність до полювання козулі знаходжу такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене, оскільки наведені ОСОБА_1 мотиви апеляційної скарги не знаходять свого підтвердження.

Крім того, на переконання суду апеляційної інстанції, доводи апелянта щодо безпідставного не проведення експертних досліджень трупу козулі та рушниці є не переконливими, оскільки на проведенні таких досліджень останній не наполягав під час розгляду справи в суді першої інстанції, що підтверджується протоколом судового засідання.

За наведених підстав, висновки судді, про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, є законними, приймаючи до уваги, що накладене, відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, а розмір відшкодування завданих збитків визначений відповідно ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», Наказу Державного комітету лісового господарства України Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, № 332/262, від 18.07.2007 р., за таких обставин підстав для скасування чи зміни постанови судді, а відповідно і для задоволення апеляційної скарги не знаходжу.

Неправильного застосування норм процесуального права щодо фіксації судового процесу не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 85 КУпАП без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8