Номер провадження: 33/785/30/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Балабан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Балабана В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 25.12.2015 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, б. 63/1, кв. 12 ,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладене стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 20 листопада 2015 року, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», р/н НОМЕР_1, та рухаючись по вулиці Краснова у м. Одесі, в порушення вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що суд при винесенні постанови припустився численних порушень вимог адміністративно-процесуального закону, що потягло винесення неправомірного рішення.

Зокрема, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на то, що суд, визнавши його винним у вчиненні правопорушення, неповно дослідив обставини справи, оскільки не звернув увагу на те, що у матеріалах справи немає доказів, на підставі яких він в може взагалі бути визнаний винним у порушенні правил дорожнього руху.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на порушення судом вимог ст. 33 КУпАП, оскільки, всупереч вимогам цієї статті, суд безпідставно призначив йому найбільш суворе адміністративне стягнення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду зміненню з таких підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктиному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що суд, керуючись вимогами ст.ст. 245,252 КУпАП, дійшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 перед безпосереднім вчиненням правопорушення, яке розглядається, працівником поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення в звязку з вчиненням ним правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, а саме в звязку з проїздом ним перехрестя на вул. Люстдорфська дорога на червоний сигнал світлофору, що забороняє рух, а також складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП в звязку з відмовою від проходження медичного обстеження на стан алкогольного спяніння (а.с.3,4).

Також, з постанови суду вбачається, що в ході судового розгляду справи ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у порушення Правил дорожнього руху, а саме в тому, що він не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, та пояснив, що він не зупинився, оскільки не зрозумів, що його зупиняють.

Це суперечить його твердженням про відсутність доказів його провини в скоєнні адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ст. 122-2 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Між тим, з постанови суду вбачається, що суд при визначенні ОСОБА_1 стягнення взагалі не керувався вимогами ст. 33 КУпАП.

Санкцією ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення стягнення у виді у виді штрафу та у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на певний строк та інші альтернативні види стягнення.

Проте, при обранні ОСОБА_1 найбільш суворого виду стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, суд не мотивував необхідності обрання йому саме такого адміністративного стягнення, а лише обмежився формальним посиланням на обставини, наведені у ст. 33 КУпАП та вказав на наявність наслідків, які були спричинені внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

При цьому суд в постанові не навів які саме наслідки настали в звязку з вчиненням ОСОБА_1 правопорушення, що розглядається.

Також не містять у собі таких обставин і матеріали справи, в звязку з чим висновок суду про настання наслідків від вчиненого ОСОБА_1 правопорушення є припущенням, що не є допустимим.

З наданих ОСОБА_1 до апеляційного суду матеріалів вбачається, що він має жінку та неповнолітню дитину, працює водієм та за місцем роботи характеризується позитивно.

Право керування транспортним засобом є єдиним джерелом існування його родини.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що постанова судді підлягає зміненню у частині призначення адміністративного стягнення, у межах санкції ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, з постанови суду вбачається, що суд, вказуючи на докази, якими підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні послався на схему ДТП.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що схема ДТП в них відсутня, оскільки взагалі не складалася, тому посилання суду в постанові на схему ДТП як на доказ, що підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не заснований на матеріалах справи, в звязку з чим наведене посилання суду підлягає виключенню з мотивувальної частини постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду Одеської області

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу у сумі 153 грн.

Виключити з мотивувальної частини постанови суду вказівку на схему ДТП. як на доказ, що підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2