А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20.01.2016 м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Стан І.В.,

за участю представника Закарпатської митниці Матея В.М.,

адвоката Парубій І.М. та правопорушника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2015 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого,

визнано винним у вчиненні передбаченого ст. 472 МК України адміністративного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 81000 (вісімдесят одна тисяча) гривень із конфіскацією в дохід держави безпосередніх предметів порушення митних правил - взуття нове жіноче на підошві з гуми, пластмаси чи натуральної шкіри, з верхом із натуральної шкіри, що закриває щиколотку (чоботи з високою халявою), з устілкою завдовжки 24 см і більше, різних кольорів та розмірів, торгівельної марки «Destroy», країна виробництва - Іспанія, у кількості 50 пар (75.15 кг).

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Згідно постанови, ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за таких обставин.

04 серпня 2015 року о 02-ій годині 56 хвилин, у зону митного контролю на ділянку «В'їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України заїхав вантажопасажирський автомобіль марки «Mercedes - Benz», модель «312», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1, у якому в якості водія слідував ОСОБА_3, що повертався з Іспанії в Україну. Формою проходження митного контролю ОСОБА_3 обрав порядок проходження по каналу «червоний коридор». ОСОБА_3 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він указав свої паспортні дані, наявність у нього іноземної валюти в сумі 100 Євро, 400 гривень, бувшу у використанні електроплитку, вагою 25 кг, вартістю 300 Євро, та багажу з особистими речами, загальною кількістю дві дорожні сумки. При усному опитуванні ОСОБА_3 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, у тому числі й таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено. У ході митного контролю зазначеного транспортного засобу, крім іноземної валюти в сумі 100 Євро, 400 гривень, електроплитки бувшої у використанні, вагою 25 кг, вартістю 300 Євро, та багажу з особистими речами загальною кількістю дві дорожні сумки, були виявлені не вказані в митній декларації та не заявлені при усному опитуванні товари, а саме, взуття нове жіноче на підошві з гуми, пластмаси чи натуральної шкіри, з верхом із натуральної шкіри, що закриває щиколотку (чоботи з високою халявою), з устілкою завдовжки 24 см і більше, різних кольорів, різних розмірів, торгівельної марки «Destroy», країна виробництва - Іспанія, в кількості 50 пар, загальною вагою 75.15 кг. Зазначений вище товар був поміщений у три картонні коробки, що знаходились у вантажному відсіку автомобіля на підлозі. Доступ до товару нічим не утруднювався. Згідно пояснень ОСОБА_3 вказані вище коробки його просив передати незнайомий чоловік з Іспанії в Україну для громадянки на ім'я ОСОБА_7 й про те, що знаходиться в коробках йому не було відомо. Таким чином, ОСОБА_3 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що оскільки в порушення вимог ст. 277-2 КУпАП про дату, час та місце слухання справи належним чином не був повідомлений, тому не приймав участь у розгляді справи місцевим судом, а також на те, що оскаржувану постанову, направлену йому 11.12.2015 року, з порушенням приписів ст. 285 КУпАП, отримав 17.12.2015 року. У зв'язку з указаними порушеннями норм процесуального права пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення, причини пропуску якого вважає поважними. При цьому вказує на те, що прийняття судом рішення про притягнення його до відповідальності в його відсутності порушує його право на захист та принцип змагальності, оскільки він був позбавлений можливості користуватися правовою допомогою, надати суду пояснення та заперечення, а також висловити свою позицію. Крім того, апелянт посилається на те, що за даними митниці правопорушення було вчинено 04.08.2015 року, а постанова винесена 20.11.2015 року, тобто після спливу встановленого ст. 38 КУпАП трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення. Вказує також на те, що не є власником коробок і речей, що у них знаходились (предметів порушення митних правил), у зв'язку із чим вважає, що з урахуванням ст. 39 КУпАП, ці предмети та речі не можуть бути конфіскованими. Крім того, посилається на те, що працівниками митниці нічого не було зроблено для встановлення власника вказаних вище предметів та речей, хоча він надавав усю наявну в нього інформацію. Після вчиненого на митний пост з'явилась власниця вказаних речей, однак всупереч закону, митники на даний факт не реагували, у тому числі не брали до уваги покази свідка, що їхав із ним в автомобілі, а протокол про порушення митних правил підписав інший свідок - гр. ОСОБА_4, який уночі перебував на митниці й був одягнутий у митну форму. Крім того, посилається на те, що штраф у розмірі 81000 (вісімдесят одна тисяча) гривень, накладений на нього за правопорушення, якого він не вчиняв, є занадто високим та неадекватним. В обґрунтування вказаного посилається на те, що має на утриманні дружину та малолітню дитину. Просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення ; постанову скасувати ; провадження в справі закрити; повернути йому конфісковані предмети, і скасувати інші встановлені оскаржуваною постановою обмеження, а у разі неможливості повернення конфіскованих предметів - повернути їх вартістю. До апеляційної скарги ОСОБА_3 додав заяву про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судового рішення, в якій посилається на ті ж причини пропуску строку, що і в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді про суть судового рішення, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників процесу : правопорушника ОСОБА_3 та його представника - адвоката Парубія І.М., які підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи; представника Закарпатської митниці Матея В.М., який судове рішення вважав законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, з постанови судді вбачається, що ОСОБА_3 не приймав участь у розгляді справи, а в її матеріалах відсутні дані про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду (з наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 32) не вбачається, що ОСОБА_3 отримав повідомлення про час та місце розгляду справи, а з наявного в матеріалах справи конверту (а. с. 33) убачається, що таке повідомлення повернуто за закінченням терміну зберігання). У справі відсутні дані про те, що ОСОБА_3 подавалось клопотання про відкладення її розгляду, а також не має даних про те, що судом у встановлений законом строк ОСОБА_3 вручена копія постанови. Із супровідного листа (а. с. 36) убачається, що всупереч вимог ст. 285 КУпАП копія постанови ОСОБА_3 направлена тільки 11 грудня 2015 року - через три тижні після винесення оскаржуваної постанови. У матеріалах справи також не має достовірних даних про те, що ОСОБА_3 копію постанови отримав у встановлений законом строк. Зазначені обставини перешкодили йому своєчасно подати апеляційну скаргу, тому причини пропуску строку на її внесення визнаються поважними, і строк поновлюється.

Обставини, за яких ОСОБА_3 допустив порушення митних правил, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ст. 472 МК України відповідає зібраним по справі, перевіреним суддею місцевого суду й дослідженим в апеляційному суді, доказам.

Так, протоколом про порушення митних правил № 1340/30502/15 від 04.08.2015 року підтверджені зазначені в мотивувальній частині постанови судді місцевого суду час, місце та обставини, за яких у ОСОБА_3, було виявлено не вказаний у митній декларації та не заявлений при усному опитуванні товар, а саме, взуття нове жіноче на підошві з гуми, пластмаси чи натуральної шкіри, з верхом із натуральної шкіри, що закриває щиколотку (чоботи з високою халявою), з устілкою завдовжки 24 см і більше, різних кольорів та розмірів, торгівельної марки «Destroy», країна виробництва - Іспанія, у кількості 50 пар (75.15 кг) (а. с. 3-7).

З митної декларації вбачається, що у ній містяться тільки дані про переміщення ОСОБА_3 через митний кордон України особистих речей у кількості 2 місця, 100 Євро та 400 гривень (а.с. 8).

З доповідної записки державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України Менченка С.В. та пояснень громадянина ОСОБА_4 вбачається, що 04.08.2015 року приблизно о 02-ій годині 56 хвилин у зону митного контролю на ділянку "В'їзд" митного поста "Тиса" Закарпатської митниці заїхав вантажопасажирський автомобіль марки "Mercedes-Benz", модель 312, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3. Формою проходження митного контролю ОСОБА_3 обрав смугу руху "червоний коридор". Після подання ОСОБА_3 для перевірки заповненої митної декларації було проведено митний контроль транспортного засобу, під час якого в автомобілі був виявлений не вказаний у митній декларації та не заявлений при усному опитуванні товар - взуття нове жіноче на підошві з гуми, пластмаси чи натуральної шкіри, з верхом із натуральної шкіри, що закриває щиколотку (чоботи з високою халявою), з устілкою завдовжки 24 см і більше, різних кольорів та розмірів, торгівельної марки «Destroy», країна виробництва - Іспанія, у кількості 50 пар (75.15 кг) (а. с. 16-18).

Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, а також приєднаними до справи фотоматеріалами (а. с. 13-15).

З письмових пояснень ОСОБА_3, які 04.08.2015 року відібрав державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України Менченко С.В. вбачається, що при заповненні митної декларації ОСОБА_3 вказав, що перевозить 100 Євро, 400 гривень, одну електроплитку вагою 25 кг та одну сумку з особистими речами. Інших заяв не робив. Під час огляду автомобіля у ньому було виявлено взуття нове жіноче на підошві з гуми, пластмаси чи натуральної шкіри, з верхом із натуральної шкіри, що закриває щиколотку (чоботи з високою халявою), з устілкою завдовжки 24 см і більше, різних кольорів та розмірів, торгівельної марки «Destroy», країна виробництва - Іспанія, у кількості 50 пар (75.15 кг), які у трьох картонних коробках у місті Аліканте (Іспанія) йому передав незнайомий чоловік, для того щоб він передав їх в Україні жінці на ім'я Христина, яка мала чекати його біля цілодобового магазину неподалік від митного поста, і з якою він особисто не знайомий. Про вміст коробок йому не було відомо, у зв'язку із чим не зазначив про них у митній декларації (а. с. 9).

З експертного висновку № 103 від 26.08.2015 року вбачається, що загальна вартість указаного у постанові про призначення експертизи від 10.08.2015 року в справі про порушення митних правил № 1340/30502/15 і наданого на дослідження товару - 50 пар взуття, станом на дату оцінки, за умови, що вони відповідають оригінальній продукції виробників, становить 81000 гривень (а. с. 23-25).

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні передбаченого ст. 472 МК України адміністративного правопорушення - незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про переміщувані через митний кордон України товари, які підлягають обов'язковому декларуванню в разі переміщення їх через митний кордон України ; докази здобуті відповідно до вимог Митного кодексу України та інших нормативних актів України, підстав визнати їх недопустимими не має.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України Менченко С.В. був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на ці дані не вказував як у апеляційній скарзі, так і у своїх поясненнях під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_3 та його представник - адвокат Парубій І.М.. Відхиляючи доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України Менченко С.В., а також експерт ОСОБА_6, яка склала експертний висновок про оцінку вилученого в ОСОБА_3 товару, при виконанні своїх функціональних обов'язків діяли в межах наданих їм повноважень, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 визнаються такими, що спрямовані на його ухилення від відповідальності за скоєне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що прийняття судом рішення про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності у його відсутності порушує його право на захист та принцип змагальності, оскільки він був позбавлений можливості користуватися правовою допомогою, надати суду пояснення та заперечення, а також висловити свою позицію, вважаються такими, що не впливають на висновки судді про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні передбаченого ст. 472 МК України адміністративного правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення в межах указаної статті. При цьому враховується те, що як ОСОБА_3, так і його представник - адвокат Парубій І.М. не були позбавлені можливості надати пояснення та заперечення, а також висловити свою позицію під час розгляду справи апеляційним судом.

З урахуванням наведеного, такими, що не впливають на висновки судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення й, що спрямовані на його ухилення від відповідальності за скоєне правопорушення, визнаються й доводи апеляційної скарги про те, що він не є власником коробок і речей, що у них знаходились (предметів порушення митних правил), у зв'язку із чим з урахуванням ст. 39 КУпАП ці предмети не можуть бути конфіскованими; що працівниками митниці нічого не було зроблено для встановлення власника вказаних речей, хоча він надавав усю наявну в нього інформацію; що на митний пост з'явилась власниця речей, однак всупереч закону, митники на даний факт не реагували; що працівники митниці не брали до уваги покази свідка, що їхав з ним в автомобілі, а протокол підписав інший свідок - ОСОБА_4, який перебував вночі на митниці та був одягнутий у митну форму.

Під час розгляду справи суддею апеляційного суду ні ОСОБА_3, ні його представник - адвокат Парубій І.М. не заявляли будь-яких клопотань про виклик і допит як свідків інших осіб, а також у своїх поясненнях не вказували на неповноту або неправильність при оцінці вартості товарів експертом. При оцінці доводів апеляційної скарги також враховується те, що судом не вчинювались перепони для заявлення ОСОБА_3 та його представником таких клопотань, а також оскарження висновку експерта.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова винесена 20.11.2015 року, тобто після спливу встановленого ст. 38 КУпАП трьохмісячного строку на накладення на особу адміністративного стягнення, до уваги не приймаються, оскільки відповідно до частини 2 ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців із дня вчинення правопорушення. Тому місцевим судом не порушено строк накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника й застосував щодо ОСОБА_3 вид стягнення в межах санкції ст. 472 МК України. У зв'язку з наведеним відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що штраф у розмірі 81000 грн., накладений на ОСОБА_3 за правопорушення, якого він не вчиняв, є занадто високим та неадекватним, оскільки в нього на утриманні є дружина та малолітня дитина. При прийнятті рішення враховується, що як ОСОБА_3, так і його представник - адвокат Парубій І.М. не подали до суду жодних доказів у підтвердження вказаних доводів.

З урахуванням наведеного, суддя апеляційного суду приходить до висновку про те, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, тому до скасування не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_3 про відновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення задовольнити. Відновити ОСОБА_3 пропущений строк на оскарження постанови місцевого суду.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 листопада 2015 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан