Дата документу Справа № 334/5045/15-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/5045/15-п Суддя в 1-й інстанції Махіборода Н.О.
№ провадження 33/778/2/16 Суддя в 2-й інстанції Жечева Н.І.
Категорія ст. 483 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Жечева Н.І.,

за участю захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 % вартості товару, що дорівнює 15 500 доларів США, що по курсу НБУ на березень 2014 року становить 163 835 грн., конфісковано в дохід держави 50 тон сталевого брухту нелегованих вуглецевих сталей або вартість цього товару,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваною постановою, встановлено, що 11 березня 2015 року з митних органів Туреччини надійшов лист №7368/7/99-99-26-03-03-17 щодо проведення перевірки законності вивезення з митної території України ТОВ «Укрвторлом» товару сталевий брухт нелегованих вуглецевих сталей. Відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 20 грудня 2012 року №2012/УВТ між ТОВ «Укрвторлом» (України) та компанією «STELL INVEST GROUP LTD» (ОСОБА_3), де отримувачем є компанія «HABAS SINAI VE TIBBI GAZLAR IST. EN AS» (Туреччина), Запорізькою митницею за митними деклараціями від 26 березня 2014 року № 112040000/2014/000798 та № 112040000/2014/000799 був оформлений товар сталевий брухт нелегованих вуглецевих сталей, вагою 2514,480 мт..

Капітаном судна «Істер», що ходить під прапором Молдови ОСОБА_1 було надано до морського порту «Бердянськ» Запорізької митниці ДФС генеральну декларацію від 26 березня 2014 року, коносамент від 20 березня 2014 року №1, коносамент від 25 березня 2014 року №2 та маніфест від 26 березня 2014 року, де була зазначена вага товару 2514,480 мт. Але турецькою стороною було проінформовано, що на адресу компанії «HABAS SINAI VE TIBBI GAZLAR IST. EN AS» (Туреччина), надійшов товар, згідно митної декларації від 31 березня 2014 року №14351900IM005366, де загальна вага сталевого брухту нелегованих вуглецевих сталей складає 2564, 480 мт.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї:

- ОСОБА_1 посилається на застосування до нього штрафних санкцій та притягнення його до адміністративної відповідальності без достатніх на те правових підстав з огляду на пропуск строку накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил і наявність підстав для закриття адміністративної справи;

- зазначає, що з моменту порушення митних правил, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, пройшло більше року, тому передбачений ч.2 ст. 467 МК України строк закінчився, тому постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

- також зазначає, що він не може бути субєктом даного правопорушення, оскільки декларацію не складав, лише надав її митному органу, тому не може нести відповідальність за достовірність інформації, що міститься в цих документах, відповідальності не несе. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 повністю підтримав апеляційну скаргу і доповнення до неї, просив скасувати постанову районного суду, провадження у справі закрити з підстав, зазаначенних в апеляційній скарзі та доповненні до неї.

Представник Запорізької митниці ДФС ОСОБА_4 в письмових запереченнях і в судовому засіданні 12.01.2016 року заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає, що матеріалами справи повністю доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, строк накладення стягнення не закінчився, оскільки правопорушення, за яке притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності вважає триваючим, порушень вимог закону не вбачає, зазначає, що вивезеного товар знаходиться під митним контролем до закінчення перевірки.

В судове засідання 20.01.2016 року представник Запорізької митниці ДФС не зявився, за підписом в.о. начальника надійшов лист про неможливість забезпечити участь представника і у випадку неможливості перенесення розгляду справи просить розглянути справу стосовно ОСОБА_1 за відсутності представника Запорізької митниці ДФС.

Враховуючи, що розгляд справи неодноразово відкладався через неявку представника Запорізької митниці ДФС, яким подані письмові заперечення на апеляційну скаргу, надані заперечення і пояснення в судовому засіданні 12.01.2016 року, суд вважає можливим закінчити розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги з доповненнями, зазначив, що положення ст. 460 ч.2 МК України дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 не є субєктом даного правопорушення, наполягає на закінченні строку накладення стягнення, просить скасувати постанову і закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд вважає її обгрунтованою з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.2 ст.467 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами справ про триваючі порушення митних правил, не пізніше, ніж через три місяці з дня виявлення правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, і в своїй постанові суддя зазначив, що ОСОБА_1 надав Запорізькій митниці митні декларації від 26.03.2014 року, а відповідь від митних органів Туреччини надійшла 11.03.2015 року, тобто майже через рік після вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Інкриміновані ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ст.483 ч.1 МК України вважаються завершеними з моменту надання особою до митних органів документів, що містять неправдиві дані.

Правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, не можна вважати триваючим, так як воно припиняється із наданням інвойсів та інших необхідних документів митному органу.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 321 МК України митний контроль у даному випадку закінчився після здійснення митного оформлення товарів та перетинання ними митного кордону України, тому суд не погоджується із доводами представника Запорізької митниці ДФС про перебування вивезеного товару під митним контролем.

Крім того, при розгляді справи суддею районного суду порушено і інші вимоги КУпАП і МК України.

Так, при складанні протоколу було порушено вимоги ст. 494 МК України, відповідно до якої один примірник протоколу про адміністративне правопорушення вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у разі відмови такої особи отримати примірник протоколу, до нього вносяться відповідні записи і примірник надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. В такому випадку протокол вважається врученим, якщо особа не перебувала за повідомленою нею адресою.

Як вбачається із протоколу і матеріалів справи, протокол про порушення митних правил складено за відсутності ОСОБА_1, який не повідомлений про складання щодо нього такого протоколу.

Відповідь на запит щодо місця проживання ОСОБА_1 до Запорізької митниці надійшов лише 20.04.2015 року, тобто після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-яких заходів для зясування місця проживання ОСОБА_1 не вживалось, не зважаючи на тривалість часу, який пройшов з моменту вчинення зазначеного в протоколі правопорушення (більше року).

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративні правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, або її представника.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді вручається повістка про час та дату розгляду справи.

В порушення вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, ст. 526 МК України, суддя районного суду розглянув справу за відсутності ОСОБА_1, в постанові зазначив про завчасне повідомлення порушника про час та місце розгляду справи, що спростовується матеріалами справи, в яких знаходиться конверт з повернутим без вручення ОСОБА_1 повідомленням (а.с. 52).

Будь-які інші дані, що підтверджували б факт належного сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи відсутні.

Порушення суддею районного суду вимог ст. 526 МК України, ст. 268 КУпАП позбавило останнього права постати перед судом та скористатися іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, доводити свою позицію в судовому засіданні, в тому числі і в частині того, що він не складав документи, надані ним митному органу і не може нести відповідальність за дії, які він не вчиняв, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Виходячи із положень п.7 ст. 247 КУпАП, відповідно до яких провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, у звязку із закінченням передбаченого ч.2 ст.467 МК України строку, постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 293, 294 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 липня 2015 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної за ч.1 ст. 483 МК України скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ст. 247 КУпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_5