Справа № 147/1240/15-п
Провадження № 33/772/15/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Слободян К. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Слободян К.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адмінправопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тростянецького районного суду від 9 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

АДРЕСА_1,

працюючого директором районного будинку культури,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного штрафу в сумі 3400 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 26.09.2015 року о 22 год. 20 хв. в смт. Тростянець Вінницької області по вул. Наконечного він керував автомобілем НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на предмет виявлення алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із прийнятим судом рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його, зазначивши в своїй апеляційній скарзі, що адміністративний протокол щодо нього складено інспектором ДАІ з метою особистої помсти, а свідками залучено водіїв-таксистів, які фактично перебувають в залежності від працівників ДАІ. Вважає, що судом дана критична оцінка показанням свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без наведення жодних мотивів для цього. Також ОСОБА_2 зазначає, що суд не досліджував ніяких документів про місце його роботи, професію, сімейний стан, характеристику і тому вважає безпідставним обрання щодо нього такого виду адміністративного стягнення як штраф в сумі 3400 грн. Враховуючи, що суд прийняв до уваги докази, зібрані інспектором ДАІ, ОСОБА_4 вважає, що суд не був безстороннім, а тому просить скасувати постанову суду від 09.12.2015 року та провадження у справі закрити.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, підстав для її задоволення не вбачаю.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення №190139 серії АП2 ОСОБА_2 було зупинено працівниками ДАІ 26.09.2015 року. Він керував автомобілем НОМЕР_2, належним ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчив різкий запах алкоголю з ротової порожнини та агресивність. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння водій ОСОБА_2 відмовився у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.1).

На звороті протоколу міститься розписка ОСОБА_4 про те, що він відсторонює батька ОСОБА_2 від керування та забирає автомобіль НОМЕР_3 додому. (а.с. 1 зв.)

З письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 видно, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та від підпису протоколу (а.с. 2-3).

В судовому засіданні ці свідки підтвердили свої показання.

Зокрема, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що був запрошений інспектором ДАІ для підтвердження факту відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння. Бачив як ОСОБА_2 пропонували дихати в трубку алкотестера, проте він відмовився. До лікарні їхати ОСОБА_2 також відмовився. Цей чоловік вів себе агресивно, був неадекватним, від нього було добре чути спиртними напоями, ОСОБА_2 ходив кругами біля машини, тікав від інспектора, його координація рухів була порушена, мова нечітка, постійно комусь дзвонив.

Аналогічні показання дав у судовому засіданні суду першої інстанції і свідок ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_9 інспектор ДАІ суду пояснив, що зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_2, відчув від водія різкий запах алкоголю. Водію було запропоновано пройти освідування на предмет вживання алкоголю за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_4Ю відмовився дихати в трубку, у зв'язку з чим йому було запропоновано поїхати в лікарню на медичне обстеження, від чого останній також відмовився. У відповідності до встановлених норм чинного законодавства в присутності свідків був складений протокол про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_2 від проходження у встановленому порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 під час зупинки його транспортного засобу поводив себе агресивно, постійно до когось телефонував, у тому числі і голові Тростянецької селищної ради, намагався передавати ОСОБА_9 телефон для розмови з головою ради. ОСОБА_2 запевняв, що за те, що він здійснював музичний супровід на весіллі його брата, він не повинен складати на нього протокол. Від підпису протоколу про адмінправопорушення ОСОБА_2 відмовився, про що зроблено відмітку в протоколі.

За клопотанням захисника правопорушника адвоката ОСОБА_10 (а.с. 31) судом були допитані свідки ОСОБА_3 рідна сестра ОСОБА_2, ОСОБА_4 син ОСОБА_2, ОСОБА_5 товариш ОСОБА_2, з яким вони грають на весіллях. Проте показання суд оцінив критично, належним чином вмотивувавши у своїй постанові мотиви такого рішення. Так, судом зазначено, що очевидцями події вони не були. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прибули на місце події за минуванням певного часу. Крім того, як вказав суд, вони перебувають у родинних та дружніх стосунках з ОСОБА_2 та, в силу цього, зацікавлені в розгляді справи з тим, щоби ОСОБА_2 уникнув відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що суд жодним чином не вмотивував причин критичної оцінки показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є необґрунтованими.

Крім того, зазначаючи про нібито упередженість інспектора ДАІ ОСОБА_9, помсту з його боку, автор апеляційної скарги не навів пояснень своїй неадекватній поведінці під час зупинки його автоінспектором, про яку зазначали свідки, причин відмови від проходження огляду на стан сп'яніння або ж причин, з яких він самостійно не звернувся до лікувального закладу щоби підтвердити свою тверезість та безпідставність і неправомірність дій працівників ДАІ.

В той же час, службовим розслідуванням, проведеним Вінницьким обласним управлінням ДАІ за скаргою ОСОБА_2, порушень з боку співробітників ДАІ під час зупинки ОСОБА_2 26.09.2015 року та складання адмінпротоколу щодо нього не виявлено. (а.с.23)

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає однакову відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріалами справи та судом факт відмови водія ОСОБА_2, що мав ознаки алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, є беззаперечно встановленим.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення на водія штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Таким чином, обраний судом ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення є найменшим, передбаченим санкцією частини першої ст.130 КУпАП, і дослідження у такому випадку документів про освіту, професію, місце роботи правопорушника чи його характеристики, на чому наполягає в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2, не потрібно, оскільки відповідно до ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тростянецького районного суду від 9 грудня 2015 року про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Суддя: К.Б. Слободян

З оригіналом згідно: