Справа № 163/120/16-п
Провадження №3/163/283/16

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.,

з участю секретаря Семенюк К.М.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

представника митного органу ОСОБА_2,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з Волинської митниці ДФС за протоколом №1834/20502/2015 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ :

Інспектором Волинської митниці ДФС складено протокол про те, що ОСОБА_1, слідуючи 08.12.2015 року з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ввізши на митну територію України, понад неоподатковану норму товар, а саме «дитячий одяг», в кількості 24 штуки, загальною вартістю 4968 (чотири тисячі девятсот шістдесят вісім) гривень.

Він же при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дії

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.ст. 471, 472 МК України.

В судовому засіданні від ОСОБА_1 пояснив, що товар, який отримав від невідомої особи на стоянці в Дорогуську, перевозив з метою заробітку. Будь-яких документів йому не передавали, пояснюючи тим, що це вживаний товар. Вага останнього йому достовірно відома не була, проте він вважав, що вона не перевищує неоподатковану норму, а тому для проходження митного контролю обрав смугу руху «зелений коридор». Просив накласти якнайменше стягнення.

Представник митного органу просив суд визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ст.ст. 471, 472 МК України, із накладенням стягнення в межах санкції статтей, вважаючи факт вчинення правопорушень та вину останнього доведеними наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку представника митного органу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за змістом ст.ст. 458, 487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП, підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак субєктивної та обєктивної сторони складу правопорушення.

Згідно ст. 374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є обєктами оподаткування митними платежами.

Стаття 471 МК України передбачає відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, проходячи 08 грудня 2015 року митний контроль, при перетині митного кордону України, наявний у нього товар не приховував, а про його наявність відразу ж заявив працівнику митниці, що об'єктивно ставить під сумнів наявність у його діях наміру порушити встановлений МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а відтак і доведеність субєктивної сторони у формі вини в діянні останнього.

Відсутність об'єктивної сторони в порушенні митних правил передбачених ст. 471 МК України, підтверджується тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б дозволяли беззаперечно встановити заявлений в протоколі про порушення митних правил факт, що наявний у ОСОБА_1 товар, на момент перетину державного кордону перевищував вагу 50 кг та еквівалент 500 євро.

Наведене стверджується зокрема, протоколом про порушення митних правил, поясненнями, службовою запискою. Так, протокол про порушення митних правил не містить жодних відомостей щодо ваги та вартості повернутого товару, вартості та ваги товару, що перевищував неоподатковану норму. В останньому міститься лише вказівка на кількість товару, що перевищувала неоподатковану норму. Стосовно вартості вилученого товару, то згідно висновку СЛЕД ДФС №169 від 23.12.2015 року вона складає 4968 грн., що згідно офіційного курсу НБУ (1Євро=25.35 грн.) на дату вилучення товару становить (7290/25,35) 195,76 Євро, тобто менше 500 Євро.

Крім цього, діяння ОСОБА_1 кваліфіковане посадовою особою митного органу зокрема за ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, субєктивна сторона якого характеризується наявністю вини особи у вчиненні порушення митних правил, а обєктивна сторона даного складу порушення митних правил, полягає у недекларування

товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Судом встановлено, і це підтверджено наявним у справі контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2, від 08.12.2015 року, що в даному автомобілі через митний кордон України смугою спрощеного митного контролю, по так званому «зеленому коридору», слідувало троє осіб.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

За положеннями п.3 ч.1 ст. 8 Митного кодексу України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, що підтверджується дослідженими під час судового розгляду належними та допустимими доказами.

Отже, наявні в матеріалах справи докази, жодним чином не доводять факт переміщення ОСОБА_1 товарів, які підлягали декларуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи наведені вище судом висновки щодо недоведеності наявності в діянні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, всіх ознак складу правопорушень, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.247 КУпАП, ст.ст.487, 527 МК України закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушень в діянні ОСОБА_1.

Понесені по справі витрати на зберігання товарів відшкодуванню не підлягають згідно із ст.520 МК України, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КУпАП.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №1834/20502/2015відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.ст.471, 472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушень.

Вилучений згідно протоколу про ПМП №1834/20502/2015в порядку ст.511 МК України товар повернути ОСОБА_1 або уповноваженій особі для подальшого митного оформлення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.