Справа № 500/380/16-п
Провадження № 3/500/157/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 лютого 2016 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 09 січня 1981 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 Росії, громадянина України, працюючого боцманом у ПрАТ «УДП», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 27 січня 2016 року, о 00:20 год., на перехресті вул. Білгород-Дністровська та вул. Пушкіна в м. Ізмаїлі Одеської області керував автомобілем марки «Mazda 6», державний реєстраційний номерний знак КР4480, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав винність у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та розкаявся в його вчиненні.

Крім повного визнання винності притягуваним ОСОБА_1, його винність у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння також повністю підтверджуються сукупністю таких доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, на місці зупинки проходити тестування відмовився, після чого пройшов медичний огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.01.2016 р., згідно яким ОСОБА_1 о 00:30 годині перебував у стані алкогольного сп'яніння, даними результатів тестування за допомогою алкотестера «Drager alcotest 6810» № ARBE-0013, відповідно до яких у ОСОБА_1 о 00:33 годині виявлено 2,15 ‰ алкоголю, а також даними письмових пояснень самого ОСОБА_1, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до увагу особу ОСОБА_1, суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме таких стягнень, як позбавлення права керування транспортними засобами або адміністративний арешт.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, що складає 275,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2