П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/8695/15-п

3/336/15/2016

м. Запоріжжя 27 січня 2016 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін П.В., розглянувши справу у відношенні:

ОСОБА_1 Емзарі Володимировича, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Поті Грузія, гр-на України, не працює, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Емзарі Володимировича вбачається, що 02.11.2015 року о 12-55 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», держномер АР 7766 СВ, по пр. Моторобудівників в м. Запоріжжі, в районі електроопори № 3, не витримав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», держномер АР 4926 ВС, під керуванням водія ОСОБА_2, який від удару скоїв наїзд на припаркований автомобіль «ЗАЗ», держномер 341 71 НЕ, під керуванням водія ОСОБА_3, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження вказаних автотранспортних засобів.

ОСОБА_1 свою провину у вищевказаному не визнав та надав пояснення, згідно яких він дійсно при вищевикладених обставинах керував автомобілем «Мерседес Бенц» по пр. Моторобудівників від вул. Іванова у напрямку вул. Брюллова в м. Запоріжжі, рухаючись у лівому ряді зі швидкістю 50-60 км/год. З правого боку були припарковані автомобілі, але зненацька один з них (автомобіль «Славута», держномер АР 4926 ВС) без подачі сигналу повороту виїхав на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого і сталася ДТП.

Дослідивши матеріали справи, надані у справі докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальнсть за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як слідує із п. 12.1. Правил дорожнього руху України (N 1306, 10.10.2001, Постанова, Кабінет Міністрів України), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух.

Пункт 12.3 названих Правил передбачає, що у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Із пояснень потерпілого ОСОБА_2 слідує, що 02.11.2015 року приблизно о 12-55 год. він був за кермом автомобіля «ЗАЗ», держномер АР 4926 ВС, в салоні якого в якості пасажира перебувала його дружина ОСОБА_4 Він підїхав до квіткового павільйону в р-ні вул. Іванова, де зупинився у правого краю по ходу руху на вул. Моторобудівників. Згодом, переконавшись у безпеці, увімкнувши лівий поворот, ОСОБА_2 знову розпочав рух та відїхав від бордюрного каменя на середину вулиці, продовжив рух прямо у бік вул. Червоної, але через метрів 20 він побачив як позаду у попутному напрямку на великій швидкості (70-80 км/год) рухається автомобіль, який не зменшуючи швидкість здійснив зіткнення з керованим ОСОБА_2 авто.

ОСОБА_5 своїми поясненнями фактично підтвердила обставини, викладені її чоловіком, за виключенням того, що вона до зіткнення автомобіля позаду не бачила.

Згідно висновку експерта ОСОБА_6 від 12.01.2016 року, виходячи із пояснень ОСОБА_1, останній не мав технічної можливості уникнути зіткнення і в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху не вбачається. В той же час, в разі виконання маневру по зміні смуги руху з правої в ліву водієм ОСОБА_2 на відстані меншій, чим було необхідно водію ОСОБА_1 для повної зупинки автомобіля, саме водій ОСОБА_2 створював небезпечну дорожню ситуацію, яка і переросла в аварійну, у звязку з чим дії останнього не відповідали вимогам п. 2 «б», 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Як вбачається із вищевикладеного, та як зазначає і сам експерт ОСОБА_6, у поясненнях вищевказаних водіїв наявні абсолютні протиріччя щодо механізму зіткнення керованих ними авто.

Матеріали ж справи не містять належних, допустимих та переконливих доказів того, що ОСОБА_1, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, при вищевикладених обставинах не витримав безпечну швидкість руху та порушив вимоги п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки з досліджених судом доказів достовірно не вбачається те, що ОСОБА_1 перевищив встановлену швидкість руху, через що суд критично ставиться до названого протоколу.

Більше того, відповідальність за статтею 124 КУпАП може мати місце лише за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, але протокол про адміністративне правопорушення, яке ставиться за провину ОСОБА_1, не містить даних про наявність причинно-наслідкового звязку між діями ОСОБА_1 та ДТП, що сталася.

При цьому, зважаючи на заінтересованість в результатах розгляду справи, як самого потерпілого так і його дружини, суд критично ставиться до пояснень і ОСОБА_2, і ОСОБА_5, оскільки вони узгоджуються лише між собою, але обєктивного підтвердження іншими достовірними доказами по справі не знайшли, а пояснення потерпілого ОСОБА_3 не стосуються фактичних обставин скоєння ДТП за виключенням розташування його автомобіля та ушкодження останнього внаслідок пригоди.

За вказаних обставин суд має критику і до висновку експерта ОСОБА_6, наданого на підставі вихідних даних, які слідують із пояснень потерпілого ОСОБА_2, а тому експертні висновки щодо неправомірності дій водія ОСОБА_1 суд не може покласти в основу свого рішення у цій справі.

На підставі викладеного, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністі складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 247 ч.1 п.1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу (арешт).

Суддя П.В. Зарютін