Справа № 461/6524/15-п Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/783/30/16 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

з участю представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

правопорушника ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 листопада 2015 року відносно ОСОБА_3,

встановив:

цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України і накладено стягнення у вигляді 73 490,50 грн. штрафу та конфіскації товару: жіноче взуття літнє, торгової марки "Paula" різних розмірів 61 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Laura Messi" різних розмірів та кольорів 16 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Laura Messi" різних розмірів 8 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Nescior" різних розмірів 10 шт., взуття літнє жіноче торгової марки "Alberto Violli" 8 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Laura Messi" 8 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Bizzaro " 5 шт. різних розмірів, загальною вартістю 73 490,50 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 в користь Львівської митниці ДФС 73 490,50 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та 243,60 грн. судового збору.

Крім цього, постановлено взуття жіноче літнє торгової марки "Nescior", різних розмірів та кольорів в кількості 50 пар, яке згідно фактури NR 30/2015 від 11 травня 2015 належить ОСОБА_4, повернути останньому.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 12 травня 2015 року о 23 год. 37 хв., прямуючи з України до ОСОБА_5 через м/п "Мостиська" Львівської митниці ДФС, автомобілем НОМЕР_1, обрав смугу спрощеного митного контролю "зелений коридор". Під час огляду вказаного автомобіля було виявлено: жіноче взуття літнє торгової марки "Paula" різних розмірів 61 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Laura Messi" різних розмірів та кольорів 16 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Laura Messi" різних розмірів 8 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Nescior" різних розмірів 10 шт., взуття літнє жіноче торгової марки "Alberto Violli" 8 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Laura Messi" 8 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Bizzaro" 5 шт. різних розмірів, загальною вартістю 73 490,50 грн., прихованих від митного контролю у місцях, що утруднюють пошук товарів, предметів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 покликається на те, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Звертає увагу, що під час затримання 12 травня 2015 року ОСОБА_3 на митному посту "Мостиська" та складення протоколу, в нього було внесено 50 пар взуття, яке перевозив ОСОБА_4, та яке, в подальшому, постановою суду повернуто останньому. Безпідставне внесення в протокол чужого товару потягло за собою відмову ОСОБА_3 підписувати такий.

Вважає, що приймаючи рішення про повернення протоколу, всупереч вимогам закону, суд не дав можливості долучити ОСОБА_3 документи на придбаний товар, чим позбавив його довести реальну ціну взуття, яке він перевозив через митний контроль, оскільки ціна за висновком про дослідження товарів від 29 травня 2015 року значно перевищує ціну, за яку ОСОБА_3 придбав взуття.

Зазначає, що згідно постанови, ОСОБА_3 12 травня 2015 року о 23 год. 37 хв., прямував з України до ОСОБА_5 через митний пункт "Мостиська" Львівської митниці ДФС автомобілем НОМЕР_2, тобто судом невірно встановлено місце вчинення правопорушення, оскільки ОСОБА_3 вїжджав на митну територію України з ОСОБА_5, а також не встановлено, якими саме діями (бездіяльністю) ОСОБА_3 вчинив порушення митних правил.

Також вважає, що оскільки ОСОБА_3 не може нести відповідальність за невідомого йому ОСОБА_6, а його винуватість судом не доведена, він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім цього звертає увагу, що суд постановив стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 73490, 50 грн. за зберігання предметів правопорушення на складі митниці, проте митний орган подав до стягнення витрати за зберігання товару в розмірі 1855, 53 грн., а з врахуванням недоведеності вини ОСОБА_3 у скоєнні порушення митних правил, він не може нести адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 483 МК України.

Зазначає, що всупереч вимог ст. 526 МК України, ні суд, ні будь-який інший орган, не повідомляв ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи. Лише 11 грудня 2015 року після неодноразових звернень до інспекторів дізнання Львівської митниці ДФС стало відомо, що до них поступила постанова суду від 03 листопада 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 03 листопада 2015 року відносно ОСОБА_3, визнавши причини пропущення строків оскарження постанови поважними, скасувати таку та закрити провадження у даній справі.

В доповненні до апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_3 надав до суду першої інстанції фактуру про придбання ним 11 травня 2015 року в ОСОБА_5 на гуртово-торгівельному складі 61-ї пари жіночого взуття "Паула" по ціні 30 злотих за одну пару на загальну суму 1830 злотих, які митним органом та судом взяті до уваги, як сума розрахунку вартості ввезеного товару. Однак, у ОСОБА_3 є ще три фактури про придбання товару на тому ж складі на суму 4350 польських злотих, однак ці фактури він не міг надати суду першої інстанції, так як суд незаконно повернув протокол про адміністративне правопорушення митному органу.

Вважає, що експертне дослідження, проведене митним органом, значно відрізняється в сторону збільшення, є необґрунтованим і таким, що не відповідає реальній вартості товару. При проведенні дослідження експерт про кримінальну відповідальність не попереджувався, а тому результати цього дослідження до уваги брати не можна.

Вказує на те, що суд першої інстанції при винесенні постанови не встановив місце скоєння правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_3 виїжджав з України в РП; взяв до уваги як доказ протокол від 12 травня 2015 року року, який складений з порушенням вимог ст. 494 МК України, а саме без підпису затриманого, без участі понятих, із залученням свідками працівників Держприкордонслужби та внесенням до цього протоколу товару кількох осіб, інше; не дав можливості ОСОБА_3 долучити касові документи про придбання взуття в РП; довільно, без залучення спеціалістів у галузі товарознавства, самостійно визначив вартість товару і цю вартість не підтвердив жодним обґрунтуванням (висновками спеціалістів, документами або товарознавчою експертизою); безпідставно стягнув з ОСОБА_3 73490,50 грн. за зберігання вилученого взуття на митному складі, коли митним органом заявлено до стягнення 1855,53 грн.; не встановив спосіб вчинення адміністративного правопорушення; свідомо, всупереч вимогам ст. 526 МК України, порушив право ОСОБА_3 на захист, розглянувши справу за відсутності останнього без наявності даних про те, що ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Крім цього вважає, що не може постанова суду першої інстанції від 03 листопада 2015 року підлягати корекції або частковому скасуванню також на тій підставі, що суд не доводив вину ОСОБА_3, а довів вину ОСОБА_6, навівши докази винуватості останнього, а тому не міг встановити і не встановив діяння ОСОБА_3, не встановив особу останнього та не визначив пом'якшуючі чи обтяжуючі обставини справи.

Заслухавши виступ захисника ОСОБА_2 та пояснення правопорушника ОСОБА_3 про підтримання апеляційної скарги, думку представника митниці про заперечення апеляційної скарги та залишення постанови судді без зміни, виправивши лише описку в частині стягнення суми витрат за зберігання товару на складі митниці, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення №461/6524/15-п та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що слід поновити захиснику ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді районного суду від 03 листопада 2015 року відносно ОСОБА_3, оскільки такий пропущений з поважних причин та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Апеляційним судом встановлено, що суддя місцевого суду не дотримався зазначених вимог закону, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 526 МК України, у разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган, а згідно положень ч.4 даної статті, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в них відсутні дані про своєчасне сповіщення правопорушника ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи, чим порушено вимоги ч.3 ст. 526 МК України.

Отже, ОСОБА_3 не був повідомлений судом про місце і час розгляду справи, чим, на думку апеляційного суду, було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, окрім іншого, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Крім цього, опис обставин в постанові, установлених при розгляді справи суддею місцевого суду, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки як зазначено в постанові судді, ОСОБА_3 12 травня 2015 року о 23 год. 37 хв. прямував з України до ОСОБА_5 через м/п "Мостиська" Львівської митниці ДФС, проте згідно матеріалів справи, останній прямував 12 травня 2015 року о 23 год. 37 хв. з ОСОБА_5 до України через м/п "Мостиська" Львівської митниці ДФС.

Також, в мотивувальній частині постанови судді дається оцінка діям ОСОБА_7 і наводиться перелік доказів, які, на думку судді, доводять вину останнього, хоча протокол про адміністративне правопорушення №1018/20909/15 складений уповноваженою особою відносно ОСОБА_3

Крім цього, суддею місцевого суду неправильно стягнуто суму за зберігання товару на складі митниці, оскільки така згідно розрахунку уповноваженого органу становить 1855, 53 грн.

Відтак, суддя місцевого суду не дотримався вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді від 03 листопада 2015 року відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

До суду апеляційної інстанції захисником разом з доповненням до апеляційної скарги подано рахунки-фактури №№29/2015, 30/2015, 32/2015 від 11 травня 2015 року, оформлені на ОСОБА_3, згідно яких вартість товару становить: 50 пар взуття "Нескіор" по ціні 40 злотих за одну пару на загальну суму 2000 злотих; 32 пар взуття "Лаура Мессі" по ціні 40 злотих за одну пару на загальну суму 1280 злотих; 10 пар взуття "Нескіор" по ціні 50 злотих за одну пару на загальну суму 500 злотих; 8 пар взуття "Альберто Віолі" по ціні 40 злотих за одну пару на загальну суму 320 злотих; 5 пар взуття "Біззаро" по ціні 50 злотих за одну пару на загальну суму 250 злотих, а всього на загальну суму 4350 польських злотих.

З приводу даних фактур ОСОБА_3 в судовому засіданні в апеляційному суді пояснив, що не мав можливості долучити такі до матеріалів справи, оскільки суддя місцевого суду розглянув справу без його участі.

В матеріалах справи є рахунок-фактура №31/2015 від 11 травня 2015 року на 61 пару взуття "Paula", який врахований митним органом та судом при обчисленні вартості товару, вилученого у справі про порушення митних правил №1018/20909/15, на суму 1830 польських злотих.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 12 травня 2015 року віз з ОСОБА_5 в Україну товар (взуття жіноче) згідно вказаних рахунків-фактур, які не викликають сумнівів в їх достовірності, з порушенням митних правил на загальну суму 6180 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 13 травня 2015 року, становить 35102 грн. і саме ця сума мала б бути взята для визначення суми штрафу.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, однак провадження у справі підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи в апеляційному суді строків накладення адміністративного стягнення відповідно до вимог ч.2 ст. 467 МК України, згідно якої адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 294, 296 КУпАП, ч.2 ст. 467 МК України, суд,

постановив:

поновити захиснику ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 03 листопада 2015 року відносно ОСОБА_3

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 листопада 2015 року відносно ОСОБА_3 скасувати та закрити провадження у справі.

Взуття жіноче літнє торгової марки "Paula" різних розмірів 61 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Laura Messi" різних розмірів та кольорів 16 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Laura Messi" різних розмірів 8 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Nescior" різних розмірів 10 шт., взуття літнє жіноче торгової марки "Alberto Violli" 8 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Laura Messi" 8 шт., взуття жіноче літнє торгової марки "Bizzaro " 5 шт. різних розмірів загальною вартістю 35102 грн., вилучене згідно протоколу про порушення митних правил №1018/20909/15 від 13 травня 2015 року, повернути ОСОБА_3 після сплати останнім 1855 грн. 53 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Взуття жіноче літнє торгової марки "Nescior", різних розмірів та кольорів в кількості 50 пар, яке згідно фактури NR 30/2015 від 11 травня 2015 належить ОСОБА_4, повернути останньому.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_8

апеляційного суду

Львівської області