Справа № 462/7469/15-п Головуючий у 1 інстанції: Бориславський О.Л.
Провадження № 33/783/22/16 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст. 172-6 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю прокурора прокуратури Львівської області - Дейнеки О.Б., гр. ОСОБА_3, його представника - адвоката Бенцарука Р.А., розглянувши апеляцію в.о. прокурора прокуратури м. Львова Квас І.Є. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2015 року,

встановив :

Цією постановою відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Рудки Самбірського району, Львівської обл., громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито справу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

У постанові суду першої інстанції зазначено, що згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №1 від 12.10.2015 року ОСОБА_3 15.07.2015 року при звільненні з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ Львівській області, будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення та знаючи про зобов'язання при звільненні подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, при звільненні з органів внутрішніх справ 15.07.2015 року, згідно наказу ГУМВСУ у Львівській області № 497 о/с від 15.07.2015 року, умисно, несвоєчасно подав декларацію лише 11.09.2015 року, чим порушив вимоги абзацу 2 ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме - несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

На дану постанову в.о. прокурора прокуратури м. Львова Квас І.Є. подала апеляцію, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та призначити передбачене санкцією статті покарання.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є безпідставною, необґрунтованою та винесеною з порушенням норм КУпАП, хоча вина ОСОБА_3 в судовому засіданні була доведена дослідженими документами, які знаходяться в матеріалах справи, але через невідповідність висновків суду фактичним обставинам про вчинення корупції провадження у справі закрите.

Свої доводи мотивує тим, що законодавець не пов'язує дату звільнення з датою отриманням особою наказу про звільнення. Тим більше судом не взято до уваги, що 13.07.2015 року ОСОБА_3 був ознайомлений з наказом № 19.220 від 08.07.2015 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення - звільнення його з органів внутрішніх справ, тобто вже з 13.07.2015 року ОСОБА_3 знав, що відносно нього розпочата процедура звільнення.

Апелянт наголошує, що факт подачі ОСОБА_3 декларації 11.09.2015 року свідчить про те, що він знав про факт його звільнення 15.07.2015 року.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, думку ОСОБА_3, підтриману його представником адвокатом Бенцаруком Р.А., які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.25 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, дослідивши надані учасниками процесу докази, дав їм вірну правову оцінку і прийняв рішення про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що орган обвинувачення не надав суду жодних прямих, допустимих, беззаперечних доказів вини ОСОБА_3 Декларація ОСОБА_3 була подана 11.09.2015 року.

Судом першої інстанції було встановлено наступне:

- згідно наказу №497 о/с від 15.07.2015 року лейтенанта міліції ОСОБА_3., оперуповноваженого сектору карного розшуку Залізничного районного відділу ЛМУ ГУМВС звільнено з органів внутрішніх справ та датою звільнення вказано - 15.06.2015 р. (а.с. 18);

- з пояснень ОСОБА_3, даних в судовому засіданні та підтверджених матеріалами справи, з'ясовано, що з вказаним наказом останній ознайомлений не був;

- з долученої до матеріалів справи копії трудової книжки видно, що ОСОБА_3 було звільнено з органів внутрішніх справ України на підставі наказу ГУМВС від 16.09.2015 р. № 654 о/с (а.с.79);

- згідно наказу №654 о/с від 16.09.2015 року лейтенанта міліції ОСОБА_3, оперуповноваженого сектору карного розшуку .Залізничного районного відділу ЛМУ ГУМВС звільнено з органів внутрішніх справ з 15.07.2015 р. (а.с.19). До матеріалів справи не долучено жодних доказів, що ОСОБА_3, було ознайомлено з даним наказом.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 показав, що у вересні 2015 року на усну вимогу йому в бухгалтерії повідомили суму доходу за 2015 рік, після чого він зміг оформити та подати декларацію 11.09.2015 року, при цьому письмової довідки про доходи йому видано не було. У липні 2015 року йому усно повідомили про звільнення зі служби і не допущення до місця праці, при цьому наказу про звільнення на руки не видали, трудову книжку в липні 2015 року також не видавали та повідомили, щоб зачекав коли її оформлять, останню разом з наказами про звільнення він отримав у жовтні 2015 року.

З досліджених в суді апеляційної інстанції матеріалів справи з'ясовано, що запис в трудовій книжці ОСОБА_3 про звільнення зі служби зроблений згідно наказу № 654о/с від 16.09.2015 року.

Судом першої інстанції була досліджена ксерокопія розписки ОСОБА_3.(а.с.16) про відсутність в останнього претензій до працівників кадрового апарату, яка міститься в матеріалах справи без дати, та їй дана належна оцінка в постанові.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу в.о. прокурора прокуратури м. Львова Квас І.Є.- залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2015 року, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_3, про вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу правопорушення - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.