Справа №576/2540/15-п Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/28/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Демченко М. О. , з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду м. Суми від 22 січня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду м. Суми від 22.01.2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за те, що він 28.11.2015 р., о 21 год. 45 хв., керуючи на вулиці Пушкіна у м. Глухові автомобілем «Мазда» з д.р.н. СА7805ВН з ознаками алкогольного спяніння, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що працівники ДАІ не зупиняли його під час руху, оскільки його автомобіль стояв на узбіччі дороги. Крім того, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ідентичні за своїм змістом, що ставить під сумнів їх достовірність, а складений протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заслухавши ОСОБА_2, який повністю підтримав свою апеляційну скаргу, вважаю, що його апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем, допустив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 №181389 від 28.11.2015 р., та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджують про відмову правопорушника у проходженні відносно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння ( а.с.3-4).

Крім того, за змістом показань допитаних в суді в якості свідків працівників ДАІ ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вбачається, що 28.11.2015 р. після зупинки автомобіля «Мазда» з д.р.н. СА7805ВН, керованого ОСОБА_2, побачили у останнього наявні ознаки алкогольного спяніння, після запропонованого йому надання відповідних водійських документів та проходження огляду на стан спяніння, ОСОБА_2 відмовився і в присутності двох свідків під час складання адмінпротокола, просто вийшов із службового автомобіля і втік.

Тому, всупереч тверджень апелянта, покази свідків є послідовними і узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими судом та проаналізованими у постанові.

Посилання апелянта на те, що працівниками ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам закону, до уваги не приймається, оскільки згідно ч.2 ст.256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання, чим не скористався ОСОБА_2, про що є підтвердження.

Твердження скаржника, що його не зупиняли під час руху, а його автомобіль стояв на узбіччі дороги є безпідставними, оскільки вони не підтверджуються наявними в справі доказами, і суд вважає їх обраним способом захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

При призначенні адміністративного стягнення до ОСОБА_2 суд першої інстанції дотримався вимог ст.33 КУпАП і наклав стягнення, яке є справедливим і необхідним для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду м. Суми від 22 січня 2016 року відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1.