АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/44/16 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою : АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

22.11.2015 року, як вбачається з постанови судді першої інстанції, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Пежо 205», д/н НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, виїхав на зустрічну смугу для руху, в наслідок чого, скоїв зіткнення з транспортним засобом «Хюндай» д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив п.п. 2.9 а, 11.4, 12.3 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того учасники ДТП зазнали тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати як незаконну.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було враховано всі невірні данні, а саме те, що в поясненнях, на фото ДТП, в протоколі огляду місця події, ніде не зафіксовано те, що ОСОБА_2 був в автомобілі та управляв ним під час ДТП. Також суд не взяв до уваги той факт, що в поясненнях від 27.11.2015 року, він зазначав, що спиртних напоїв не вживав, та що йому підсунули снодійне, та намагались отруїти.

02.02.2016 року, на адресу апеляційного суду Дніпропетровської області, надійшло письмові пояснення з клопотанням від ОСОБА_3, в якому остання просить долучити до матеріалів справи копії документів та відеоматеріалів.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, підтримав в повному обсязі викладені в апеляційній скарзі доводи, просив її задовольнити. Пояснив, що його намагались отруїти, оскільки обставин ДТП не пам'ятає. Вказує на те, що поїхав на авторинок, з хлопцем, учасником АТО, який підмішав йому отруту у чай, вказує на те що його життя під загрозою.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, просила її залишити без задоволення а постанову судді першої без змін. Пояснила, що одразу після ДТП, за рулем «Пежо» був водій ОСОБА_2, поряд з ним сидів молодий чоловік. Водій ОСОБА_2 знаходився у нетверезому стані, від нього йшов різкий запах алкоголю, він майже не розмовлял і нічого не пояснював. На відеоматеріалах, які нею надані до апеляційного суду чітко видно, що ОСОБА_2 знаходився в нетверезому стані і з відеореєтратора чітко видно, що ним порушенні правила дорожнього руху, він виїхав на зустрічну смугу, що спричинило зіткнення автомобілів і їх пошкодження.

Вислухавши ОСОБА_2, потерпілу ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дійшов наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно неповного дослідження та з'ясування обставин справи є безпідставними та необґрунтованими.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 277515 від 02.12.2015 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 277514 від 02.12.2015 року, за ст. 124 КУпАП; протоколом огляду місяця дорожньо - транспортної пригоди; план - схемою до протоколу огляду місця події ДТП; фото таблицею до протоколу огляду місця події ДТП; довідкою з КЗ «Дніпропетровської шостої міської лікарні» ДОР, з якої вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп'яніння; показами потерпілої ОСОБА_3, з яких вбачається, що вона їхала по вул. Б. Хмельницького зі сторони пр. ім.. Газети «Правда», зі швидкістю близька 40 км/год. У зустрічному напряму їхав автомобіль білого кольору «Пежо», який різко змінив напрямок руху, виїхавши на полосу зустрічного руху, в наслідок чого, сталось лобове зіткнення, що узгоджується з вказаними доказами матеріалів справи; з письмових показів ОСОБА_2 також вбачається, що останній знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, оскільки він не заперечував даний факт і сам власноручно його підтвердив.

Доводи апеляційної скарги, стосовного того, що в протоколі огляду місця ДТП та в поясненнях ніде не зафіксований той факт, що ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля, спростовується письмовими показами потерпілої ОСОБА_3, з яких вбачається, що на місце ДТП виїхав автомобіль швидкої допомоги, який доставив її та ОСОБА_2 у міську лікарню № 6, де їм зробили рентген на предмет переломів. Оскільки ОСОБА_2 знаходився у дуже нетверезому стані, на рентген його привезли на кріслі-каталці, оскільки сам він рухатися не міг.

Вказані докази і обставини підтверджують факт порушення ОСОБА_2 п.11.4 та п. 12.3 Правил дорожнього руху, так як останній, керуючи автомобілем в стані алкогольного спяніння, здійснив заборонений виїзд на зустрічну смугу та не вжив негайно заходів для зупинки автомобіля або об'їзду перешкоди з метою недопущення зіткнення маючи для цього об'єктивну можливість, що призвело до зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілої ОСОБА_3 і спричинення транспортним засобам шкоди.

Крім того, на протязі року раніше ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме 06 вересня 2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Пежо» д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, ухилився від проходження освідчення на стан сп'яніння шляхом відмови від його проходження, що підтверджується постановою судді Жовтневого районного суду від21 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та в зв'язку зі збігом строку притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження по справі було закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 щодо його невинуватості, та посилання останнього на факт його отруєння апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вони є необґрунтованими, матеріалами справи не підтвердженні і об'єктивних і належних доказів даного факту апеляційному суду не надано.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя першої інстанції обґрунтовано і законно визнав винним ОСОБА_2 у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.2 ст. 130 КУпАП та керуючись вимогами ч.2 ст. 36 КУпАП за сукупністю скоєних адміністративних правопорушень обґрунтовано і законно застосував до ОСОБА_2 вид та строк адміністративного стягнення у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами строком на два роки без оплатного вилучення транспортного засобу, що в повній мірі буде сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для скасування постанови судді першої інстанції.

Накладаючи стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його за сукупністю адміністративних правопорушень відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне правопорушення із числа скоєних передбаченою ч.2 ст. 130 КУпАП, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, який свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобам, наслідки, оскільки пошкодженні автомобілі, учасники дорожньо-транспортної пригоди отримали тілесні ушкодження. Враховано, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, та обставину що обтяжує адміністративну відповідальність а саме в повторному на протязі року вчинення порушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і відсутність обставини, що пом'якшують покарання.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області: О.М. Кононенко