Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33/778/38/16 Головуючий у 1-й інстанції:
Єдиний унікальний №318/2825/15п ОСОБА_1
Категорія: ст.172-7 КУпАП Доповідач у 2-й інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Імберова Г.П., за участю прокурора Фоміної Г.В., Вакули М.Ю., її захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Кам′янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, паспорт серія СВ 168902, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючої з 17.11.2015 року, яка мешкає за адресою: Запорізька область, м.Кам'янка-Дніпровська, вул.Усачова, 22,

притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., також стягнуто судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.,

встановила:

як зазначено в постанові, рішенням Кам'янсько-Дніпровської районної ради 1 сесії 6 скликання №5 від 16.11.2010р. ОСОБА_4 обрано заступником голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та присвоєно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування 4-ї категорії посад. Таким чином, ОСОБА_4, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, відповідно до п.п. в п.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про запобігання і протидії корупції» ОСОБА_4 попереджена про спеціальні обмеження та вимоги, передбачені цим законом, а саме: згідно ст.14, зобов'язана уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та повідомляти невідкладно про наявний конфлікт інтересів.

16.01.2015р. на засіданні 43 позачергової сесії 6 скликання Кам'янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області, ОСОБА_4, діючи як заступник голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради, відповідно голосувала за прийняття або не прийняття певних рішень по питаннях, які були винесені на сесію районної ради. Одним з питань, яке було винесено на розгляд сесії під №6, було питання про затвердження штатного розпису та умов оплати праці голови та заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради на 2015р., де п.3 передбачено преміювання заступника голови районної ради ОСОБА_4 у розмірі 60%. В подальшому заступник голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради ОСОБА_4, діючи у власних інтересах, в порушення вимог ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», будучи заступником голови районної ради, достовірно знаючи про зобов'язання уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів між особистими інтересами та її службовими обов'язками, голосувала за прийняття рішення про виплату їй преміювання, яке в подальшому було прийнято та підготовлено рішення сесії №6 від 16.01.2015р. про преміювання заступника голови Кам'янсько-Дніпровської районної ради ОСОБА_4 у розмірі 60% посадового окладу та економії фонду оплати праці, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі, тим самим ОСОБА_4 не вжила заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів, при наявності можливості утриматись від голосування, а саме не повідомила Кам'янсько-Дніпровську районну раду Запорізької області про наявність конфлікту інтересів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_4 закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що:

- протокол про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_4 складено за порушення останньою вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011р. Однак на момент складання протоколу зазначений закон вже не діяв. Відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р., який був введений в дію з 26.04.2015р., ст.172-7 КУпАП була викладена у новій редакції в трьох частинах, отже на момент вчинення правопорушення, а саме 16.01.2015р. не існувало закону, який би передбачав відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. А згідно зі ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Отже суд застосував норму, яка на час винесення постанови була скасована та не діяла;

- конфлікт інтересів у ОСОБА_4 міг бути наявним лише стосовно неї як депутата, оскільки вона приймала участь у голосуванні на сесії райради як депутат, а не як голова райради, і не повинна була як заступник голови райради повідомляти свого безпосереднього керівника, який до того ж взагалі відсутній відповідно до ст.ст.55, 56 Закону України «Про місцеве самоврядування» в редакції від 28.12.2014р. Крім того, відповідно до розпорядження голови ради за №19 від 10.03.2011р. передбачений розподіл обовязків між головою, заступником та керуючим справами. Поряд з цим законодавством повинно бути передбачено порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів. Однак на час голосування ОСОБА_4 за рішення №6 від 16.01.2015р. механізму розвязання конфлікту інтересів відповідними правовими актами встановлено не було, що унеможливлює притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.172-7 КУпАП;

- зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло, у чому полягає конфлікт особистих інтересів ОСОБА_4 та її службових повноважень в результаті отримання права на надбавку та премію за роботу та яким чином це може перешкодити виконанню нею своїх службових обовязків у подальшому або зумовити її протиправну поведінку. Крім того, протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскілки відповідно до примітки до ст.172-7 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у Законі України «Про засади запобігання і протидії корупції», однак у протоколі відсутнє жодне посилання на будь-які норми зазначеного закону, а у провину ОСОБА_4 ставилося неповідомлення нею Кам′янсько-Дніпровської ради, а не безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. Також в протоколі не зазначено повністю прізвище, імя та по батькові особи, яка склала протокол.

Заслухавши ОСОБА_4, її захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення має повно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

При розгляді даної справи вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, у частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів Закон України «Про запобігання корупції» у порівнянні із Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» посилює відповідальність за вчинення правопорушення. Тому особа, яка притягується до відповідальності підлягає відповідальності відповідно до Закону, що діяв на момент вчинення правопорушення.

За змістом положень ч.1 ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційним правопорушенням визнається умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Корупція це використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй повноважень та повязаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки /пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та повязаних із цим можливостей.

Статтею 172-7 КУпАП, який діяв станом на 16.01.2015 року, була передбачена відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, під яким слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Однак в протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, незважаючи на те, що статтею 172-7 КУпАП була передбачена відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів, зазначено, що ОСОБА_4 не повідомила про наявність конфлікту інтересів, що не відповідає диспозиції статті 172-7 КУпАП.

Однак суд, незважаючи на невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП, визнав винною ОСОБА_4 за те, що вона не повідомила безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. При цьому суд не зясував яким законом прямо передбачений обовязок особи повідомити безпосереднього керівника у разі виникнення конфлікту інтересів.

Статтею 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що, у разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, заступник голови обласної, районної ради зобовязаний негайно доповісти про це відповідній раді та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.

У разі виникнення конфлікту протягом часу перебування на посаді посадова особа місцевого самоврядування, крім посадових осіб, зазначених у частині першій цієї статті, зобовязана негайно доповісти про це своєму безпосередньому керівникові, який зобовязаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів шляхом доручення виконання відповідного службового завдання іншій посадовій особі, особистого виконання службового завдання чи в інший спосіб, передбачений законодавством.

Вказані норми закону свідчать про те, що заступник голови районної ради не має безпосереднього керівника, якому заступник голови негайно мав доповісти про наявність конфлікту інтересів.

Про наявність конфлікту інтересів мали повідомляти інші посадові особи відмінні від заступника голови районної ради, оскільки заступник голови районної ради і є тим самим безпосереднім керівником, якому повинна бути доведена інформація про наявність конфлікту інтересів.

Враховуючи, що заступник голови районної ради не має безпосереднього керівника, тому закон не покладав на заступника голови районної ради обовязку вчинення невідкладного повідомлення про конфлікт інтересів.

За таких обставин ОСОБА_4 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст.172-7 КУпАП в редакції, що діяла на день голосування, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

постановила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову суддіКам′янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.172-7 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: