Справа № 212/443/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов з Головного управління держпраці у Дніпропетровської області Державної інспекції України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, член правління ПАТ " Криворізький залізорудний комбінат", РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

28 січня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу надійшла справа про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_2 будучи членом правління підприємства - посадовою особою, відповідальною за додержанням законодавства про працю України та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, допустив порушення вимог ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З 11.01.2016р. по 18.01.2016р. на підставі дозволу Державної служби України з питань праці №58800/4.2-06/6/ДП-15 від 21.12.2015р. на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» проведено перевірку дотримання вимог законодавства про працю щодо неправомірних звільнень з роботи у зв'язку з проходженням строкової військової служби та невиплати середнього заробітку працівникам ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», яких було призвано на строкову військову службу у період з 08.02.2015 до 11.06.2015, зокрема ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Законом України від 15.01.2015 № 116-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби та питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду" було внесено зміни до статті 39 Закону України " Про військовий обов'язок і військову службу", відповідно до яких, починаючи з 08.02.2015 за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, на строк до закінчення особливого періоду, але не більше одного року, зберігалося місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності (за рахунок роботодавця).

Законом України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду" від 14.05.2015 № 433-VІІІ внесено зміни до статті 39 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", відповідно до яких, громадяни України, призвані на строкову військову службу, на строк до закінчення особливого періоду, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України.

Тобто, відповідно до законодавства з 08.02.2015 зазначеній категорії громадян середній заробіток на підприємстві повинен зберігатися на загальних підставах, а починаючи з 11.06.2015 підприємствам, установам, організаціям здійснюється компенсація цього заробітку за рахунок державного бюджету.

В ході перевірки встановлено, що у порушення вищезазначених норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби та питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду", Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" та Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду" працівників ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», яких було призвано на строкову військову службу у період з 08.02.2015 до 11.06.2015 було незаконно звільнено.

Так, зокрема ОСОБА_3 - звільнено згідно наказу № 378-к від 06.04.2015, ОСОБА_4 - звільнено згідно наказу № 396-к від 09.04.2015, ОСОБА_5 - звільнено згідно наказу № 484-к від 30.04.2015.

11.12.2015 згідно наказу № 1324-к від 11.12.2015 звільнених працівників ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», яких було призвано на строкову військову службу у період з 08.02.2015 до 11.06.2015 , було поновлено на роботі. Наказом № 1325-к від 11.12.2015р. вищезазначених працівників було увільнено від роботи в зв'язку з призовом на строкову військову службу, а головного бухгалтера - ОСОБА_6, було зобов'язано забезпечити своєчасне нарахування та виплату середнього заробітку працівникам увільненим від роботи в зв'язку з призовом на строкову військову службу.

Нарахування та виплата середнього заробітку працівникам увільненим від роботи в зв'язку з призовом на строкову військову службу було проведено 06.01.2016.

В судовому засіданні представник правопорушника ОСОБА_2, ОСОБА_7 пояснила, що ще до моменту початку позапланової перевірки вищевказаних працівників було поновлено на роботі та сплачено середній заробіток за рахунок власних коштів підприємства у повному обсязі, але не у зв'язку з незаконним звільненням, у зв'язку з прогалинами в законодавстві та виключно на добровільних засадах. В даному випадку будь - яка вина ОСОБА_2 взагалі відсутня, оскільки при вирішення питання звільнення, збереження середнього заробітку, проведення виплат підприємство керувалося виключно нормативно - правовими актами, які приймалися органами державної влади, порядком набуття ними чинності, роз'ясненнями одних і тих самих органів, які носили різний за змістом характер ( на час звільнення працівників - надавалися роз'яснення про те, що підприємство повинно звільняти працівників, а з кінця 2015 - з протилежним змістом). Таким чином, на час проведення перевірки та складання протоколу, подія і склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП була відсутня. Вважає необхідним провадження по справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП встановлено поняття адміністративного правопорушення, це є протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб'єктом правопорушення, всіх обов'язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

З наданих суду документів вбачається, що звільнення працівників підприємства ПАТ " КЗРК" ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проведено виключно на підставі особистих заяв вищезазначених осіб, за власним бажанням. Зі скаргами до керівництва підприємства та позовами до суду про незаконне звільнення та поновлення на роботі, вказані особи не звертались, і такі рішення в матеріалах справи відсутні.

Доказом по справі Головне управління державної праці у Дніпропетровській області вважає акт, про проведення перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 1/4.7-8, складений на підставі перевірки, яка проводилась з 11.01.2016 по 18.01.2016.

На підставі вищевказаного документа складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Суддя вважає, що вказаний процесуальний документ не може бути визнано належним та допустимим доказом скоєння ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, оскільки протокол щодо порушення складено 18 січня 2015 року, тобто за рік до вчиненого правопорушення та проведеної перевірки.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суддя прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

З огляду на вищевикладене суддя вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 251, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга або протест прокурора до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя: О. Г. Пустовіт