П О С Т А Н О В А

12.01.2016 рокуСправа №: 131/2355/15-п

Суддя Іллінецького районного суду Димбіцький Ю.В. розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, по ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2015 року до Іллінецького районного суду Вінницької області надійшла адміністративна справа по ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1, яка в порядку автоматизованого розподілу призначені до розгляду судді Димбіцькому Ю.В.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вважаю, що протокол серії АП1 №997273 від 15 листопада 2015 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за своїм змістом не відповідає вимогам ст.256 КУпАП із наступних мотивів.

В порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 факт керування ним 15 листопада 2015 року автомобілем у стані алкогольного спяніння не підтверджений будь-якими обєктивними доказами, тому є не доведеним.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №997893 від 04 листопада 2015 відносно ОСОБА_2 зазначено, що «15.11.2015 року о 1 20 хв. в м.Бар по вул.. Г.Майдану водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи із явними ознаками алкогольного спяніння, від освідування на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив(ла) вимоги п.2.5, 2.9 а. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

При цьому сама лише підозра на керування особою автомобілем в стані алкогольного спяніння не може складати обєктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та не може бути розцінена як доказ вини у вчиненні правопорушення. Лінгвістичний зміст опису працівником ДАІ обєктивної сторони правопорушення є в певній мірі абсурдним, адже не піддається розумінню яким саме чином зазначений стан алкогольного спяніння міг бути обєктивно виявленим саме під час керування ним автомобілем 15 листопада 2015 року.

При цьому, у вказаному протоколі не зазначено, що працівником ДАІ водієві пропонувалось пройти тестування на стан спяніння на місці відповідним приладом. В цьому разі одна лише відмова водія не є повною відмовою від проходження належного огляду на стан спяніння. Також в порушення вимоги ст.265-2 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутній запис про тимчасове затримання належного йому транспортного засобу.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо обвинуваченої особи мають тлумачитись на її користь. Як визначено у ст.19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Натомість, попри наявність таких категоричних приписів Основного Закону України, дії інспектора ДАІ щодо оформлення матеріалу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідають вимогам закону.

Зокрема, в порушення вимоги ст.256 КУпАП та п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівником ДАІ не долучені письмові пояснення всіх вказаних ним у протоколі свідків, що в цьому випадку має бути обовязково.

Встановлення усіх складових обєктивної сторони правопорушення та кваліфікації дій особи за приписами КУпАП є прерогативою органу (посадової особи), уповноваженої складати протокол про адміністративне правопорушення, а не органу (посадової особи), уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином вважаю, що в діях ОСОБА_1 обєктивно не встановлений і належним чином не зафіксований склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, відсутність складу адміністративного правопорушення виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і зумовлює закриття розпочатого провадження.

Тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях обєктивно підтвердженого і належним чином зафіксованого складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Суддя: Ю.В. Димбіцький