Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 3 (три) доби. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 20 жовтня 2015 року близько 13-ої години перебуваючи за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив насильство в сімї, умисно образивши свою колишню дружину ОСОБА_3 в присутності їх спільних неповнолітніх дітей нецензурною лайкою, при цьому шарпав її за одяг, погрожував фізичним насильством та намагався вчинити бійку, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілих.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2015 року, копію якої отримав лише 20 січня 2016 року. Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необгрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Рівненського міського суду винесена 04 грудня 2015 року, а апеляційна скарга надійшла до суду 22 січня 2016 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, копію постанови від 04 грудня 2015 року отримав лише 20 січня 2016 року, про що свідчать матеріали справи, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин і його слід поновити.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З наявного в матеріалах справи поштового повідомлення (а.с.09-11) вбачається, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому суддя розглянув справу без його участі, чим порушив право останнього на захист.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не є безспірним, оскільки не відповідає обставинам, які встановлені під час апеляційного розгляду.

Постановою судді дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, що передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сімї.

Частиною другою ст.3 Сімейного кодексу України визначено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Як випливає з пояснень ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи, (а інші дані в матеріалах відсутні), що він з ОСОБА_3 чотири роки, як розлучений, а тому вони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства.

За даних обставин, апеляційний суд вважає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові суду факти викликають сумнів, а тому не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Крім того, факт адміністративного правопорушення стверджується лише письмовим поясненням колишньої дружини ОСОБА_3, яка є зацікавленою особою, а показання свідків в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи в судовому засіданні, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП є обовязковою.

Даних вимог Закону суддею не було дотримано, а тому постанова судді підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не доведена, в звязку з чим апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2015 року щодо нього.

Постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_1