Справа №589/4637/15-п Головуючий у суді у 1 інстанції - Сидорчук О. М.
Номер провадження 33/788/8/16 Суддя-доповідач - Олійник В. Б.
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2016 року м. Суми

суддя колегії суддів з розгляду матеріалів кримінального провадження та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 11 грудня 2015 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1.,

про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 11 грудня 2015 року, ОСОБА_3 був підданий адміністративному стягненню за ст. 130 ч. 1 КупАП у вигляді штрафу на суму 3400 грн. у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 20 вересня 2015 року, о 23 годині 30 хвилин, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Мерседес Бенц», реєстраційний № НОМЕР_1, рухаючись по вул. Привокзальній в м. Шостка, Сумської обл., маючи ознаки алкогольного сп'яніння, відмовившись при цьому від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

На вказану постанову судді від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про перегляд справи про адміністративне правопорушення судом апеляційної інстанції.

Апеляційні вимоги мотивуються тим, що суддя, піддаючи ОСОБА_3 адміністративному стягненню, допустив неповноту судового розгляду, прийнявши до уваги лише докази обвинувачення. На думку ОСОБА_3 суддя також не звернув увагу на порушення закону допущені інспектором поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 вважає, що суддя, піддаючи його стягненню, порушив його право на захист, оскільки не дав йому можливості отримати послуги захисника.

Відповідно з ст. 268 КУпАП вважаю можливим здійснити апеляційний розгляд справи без участі ОСОБА_3, як особи, що піддана адміністративному стягненню, оскільки ОСОБА_3 був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду його апеляційної скарги належним чином, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення ОСОБА_3 поштового відправлення з судовою повісткою про виклик ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції ( а. с. 53 ) і від ОСОБА_3 не надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи у зв'язку з неможливістю його прибуття до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, оскільки він був складений в його відсутність, є необґрунтованими.

З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суддею було встановлено, що вказаний протокол був складений в присутності ОСОБА_3, який відмовився підписувати протокол та отримувати його копію.

Ставити під сумнів об'єктивність пояснень вказаних свідків у судді підстав не було, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що вказані пояснення свідки давали внаслідок впливу на них.

Те, що ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення доставлявся до відділу поліції, що на його думку є засобом впливу на нього, не є порушенням вимог закону, оскільки, у відповідності до ст. 259 КУпАП, з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов'язковим, порушника може бути доставлено в поліцію.

Крім того, не заслуговують на увагу й мотиви апеляційної скарги ОСОБА_3 й про те, що інспектор дорожно - постової служби ВДАІ м. Шостка Приходько А.П., який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, є упередженою відносно ОСОБА_3 особою, так як ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі ніяким чином не обґрунтував такі мотиви і не надав ніяких даних про те, що він у встановленому законом порядку оскаржив дії вказаної особи як такі, що вчинені в результаті перевищення нею своїх службових повноважень або з використанням свого службового становища.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений з дотриманням вимог ст. ст. 254 - 256 КУпАП, оскільки він був складений уповноваженою на те особою, в ньому зазначено дату, місце його складання, посаду та дані про особу, що його склала, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає адміністративну відповідальність за дане правопорушення, свідків в присутності яких протокол був складений, вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_3 з порушенням вимог закону, підстав не вбачається.

Не заслуговують на увагу і мотиви апеляційної скарги ОСОБА_3 і про те, що суддя, розглянув справу з накладенням відносно нього адміністративного стягнення з порушенням його права на захист, оскільки не надав ОСОБА_3 можливості скористатись послугами захисника.

Як вбачається з протоколу судового засідання, від 16 листопада 2015 року, 3 грудня 2015 року та 11 грудня 2015 року, зміст якого ОСОБА_3 ніяким чином не оскаржує, в ході судового розгляду справи ОСОБА_3, як особа, відносно якої розглядається справи про адміністративне правопорушення, не заявляв клопотання про надання йому часу для вирішення ним питання щодо організації його захисту під час розгляду справи.

Крім того, необхідно зауважити, що ОСОБА_3 будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи суддею, ніяким чином не вжив заходів для отримання ним послуг захисту під час судового розгляду справи.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 ніяким чином не зауважує на зміст протоколів судових засідань, необхідно розцінювати мотиви апеляційної скарги в цій їх частині як такі, що спрямовані ОСОБА_3 на створення надуманих ним підстав для скасування постанови судді з огляду на допущенням суддею при розгляді справи порушення права на захист ОСОБА_3

Не можуть прийматись до уваги і мотиви апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо незаконності постанови судді у зв'язку з допущенням суддею неповноти судового розгляду справи.

В ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що у відповідності з ст. 245 КУпАП, суддею було вжито заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Так, суддею з матеріалів справи ( а. с. 14 - 21 ) було встановлено, що ОСОБА_3 був направлений для обстеження для встановлення наявності у нього стану сп'яніння у відповідності до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ця обставина не оспорюється ОСОБА_3 в його апеляційній скарзі.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( а. с. 4; 18 ) суддею було встановлено, що під час обстеження ОСОБА_3 в наркологічному диспансерному відділенні при комунальному закладі «Шосткинська центральна районна лікарня», ОСОБА_3 ухилився від проходження обстеження.

З пояснень свідка ОСОБА_7 суддею було встановлено, що нею, як лікарем наркологічного диспансерного відділення комунального закладу «Шосткинська центральна районна лікарня», здійснювався огляд ОСОБА_3 на наявність у нього стану сп'яніння.

Під час огляду ОСОБА_3 імітував проходження обстеження у зв'язку з чим вона, як лікар, була позбавлена можливості зробити висновок щодо наявності у нього стану сп'яніння. При цьому ОСОБА_3 мав ознаки вживання ним алкоголю.

Вказані пояснення свідка ОСОБА_7 знайшли своє підтвердження при дослідженні суддею відеозапису проведення обстеження ОСОБА_3 в наркологічному відділенні диспансерного відділення комунального закладу «Шосткинська центральна районна лікарня».

При цьому, не заслуговують на увагу мотиви апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що свідк ОСОБА_7 є зацікавленою особою по справі, у зв'язку з чим її пояснення як свідка, є недопустимим доказом по справі, оскільки, ні в ході судового розгляду, ні в ході її апеляційного розгляду, не було здобуто доказів про будь - яку зацікавленість у розгляді справи вказаного свідка і упередженість її пояснень у зв'язку з цим.

Не заслуговують на увагу і мотиви апеляційної скарги ОСОБА_3 й про те, що відеозапис проходження ним медичного обстеження в наркологічному відділенні диспансерного відділення комунального закладу «Шосткинська центральна районна лікарня» є недопустимим доказом по справі, оскільки він отриманий з порушенням закону.

У відповідності з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, в тому числі і відеозапис фото - і кінозйомки, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За наведених обставин, використання суддею відеозапису проведення обстеження ОСОБА_3 в наркологічному відділенні диспансерного відділення комунального закладу «Шосткинська центральна районна лікарня», як доказу, в обґрунтування вини ОСОБА_3 у вчиненому, є законним.

За наведених обставин, на підставі ст. 251 КУпАП, є законним використання суддею відеозапису моменту зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3, працівниками поліції, як доказу, що спростовує твердження ОСОБА_3 про те, що він був затриманий працівниками поліції під час коли транспортний засіб перебував в нерухомому стані.

Виходячи з того що суддя на законних підставах дійшов до висновку про вчинення ОСОБА_3 відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп'яніння під час керування ним транспортним засобом та необхідність юридичної оцінки його дій за ст. 130 ч. 1 КУпАП, можна зробити висновок про законність постанови судді про накладення відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддею дотримано вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_3, виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді не вбачається.

Знаходячи постанову судді про накладення відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення законною, в той же час необхідно виключити з резолютивної частини постанови судді текст такого змісту: «Що у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 - и днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органів, що здійснюють виконання судових рішень за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення постанови для виконання - 3 місяці».

Так суддя, застосовуючи відносно ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, вийшов за межі судового розгляду справи, даючи роз'яснення щодо порядку виконання постанови судді щодо стягнення суми штрафу.

Суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен винести одну із постанов, передбачених ч. 1 ст. 284 КУпАП, при цьому ст. 283 КУпАП, що визначає зміст постанови про накладення адміністративного стягнення, жодним чином не передбачено здійснення в постанові про накладення стягнення, в тому числі і штрафу, роз'яснення про порядок виконання накладеного стягнення.

При цьому необхідно зауважити, що постанова судді про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу виконується в порядку, передбаченому ст. ст. 307 - 310 КУпАП, після набрання постановою законної сили, тобто на стадії виконання постанови після її звернення до виконання, а не на час судового розгляду справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 11 грудня 2015 року, відносно ОСОБА_3, про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КупАП у вигляді штрафу на суму 3400 грн., залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Виключити з резолютивної частини постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 11 грудня 2015 року, відносно ОСОБА_3, про накладення адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КупАП у вигляді штрафу на суму 3400 грн., вислів: «Що у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 - и днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органів, що здійснюють виконання судових рішень за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення постанови для виконання - 3 місяці».

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.