Справа № 163/2893/15-п Провадження № 33/773/12/16 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О.С.
Категорія: ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2016 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 10 грудня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень, з конфіскацією валюти у розмірі 25797 злотих Республіки Польща, стягнуто із ОСОБА_2 в користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 29 жовтня 2015 року він, слідуючи з України у Республіку Польща через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС водієм автомобіля «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», передбачений постановою правління НБУ від 27.05.2008 року № 148 «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», переміщуючи понад дозволену норму в еквіваленті 10000 Євро у розмірі 25797 злотих Республіки Польща, що відповідно до курсу НБУ станом на 29 жовтня 2015 року становили 152427 гривень 22 копійки, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи доведеності своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення та кваліфікації дій, зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що при накладенні на нього адміністративного стягнення в межах санкції ст. 471 МК України судом не дотримано вимог норм міжнародного права, в силу яких застосування до нього конфіскації майна є порушенням права на повагу до власності. Просить змінити постанову суду, наклавши на нього адміністративне стягнення лише у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень без застосування конфіскації валюти у розмірі 25797 злотих Республіки Польща.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, представника Волинської митниці ДФС, який заперечив проти задоволення апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при винесенні постанови місцевим судом вказаних вимог закону дотримано.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі і дослідженими судом доказами, а саме протоколом про порушення митних правил № 1551/20500/2015 (а.с. 1-3), контрольним талоном (а.с. 4), актом про проведення огляду транспортного засобу (а.с. 5), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 6-7), службовою запискою головного державного інспектора УАР та ПМП Волинської митниці ДФС Шевчука Ю.М. (а.с. 12).

Суд першої інстанції з'ясував усі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, надавши їм належну юридичну оцінку, і обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

В силу ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення судом першої інстанції враховано дані вимоги закону.

Як вбачається з постанови, суд першої інстанції при накладенні стягнення відповідно до вимог даної статті врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, ступінь та доведеність його вини, відсутність обставин, які б обтяжували його відповідальність, і обґрунтовано обрав йому стягнення в межах санкції статті 471 МК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень, з конфіскацією валюти у розмірі 25797 злотих Республіки Польща.

Твердження апелянта про безпідставне накладення на нього адміністративного стягнення у виді конфіскації валюти, на думку апеляційного суду, не ґрунтується на законі.

Матеріалами справи стверджується, ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України 25797 злотих Республіки Польща, що перевищували дозволену готівку у сумі 10 000 Євро, передбачену постановою правління НБУ від 27.05.2008 року № 148 «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України».

Посилання апелянта на те, що застосування до нього конфіскації майна є порушенням права на повагу до власності, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

У відповідності до постанови КМУ від 21.05.2012 року № 436 «Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України» готівкова іноземна валюта належить до переліку валютних цінностей, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

Докази, надані стороною захисту, а саме банківські документи про перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 не підтверджують легітимність походження національної валюти Республіки Польща і при вивезенні останньої з України не були подані митному органу.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції правильно в межах санкції ст. 471 МК України наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, яке передбачає штраф з безальтернативною конфіскацією товарів, які є безпосередніми предметами правопорушення, та переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

За таких обставин, постанова суду є законною і обґрунтованою, підстави для її зміни відсутні, а тому, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук