АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/2390/15-п Головуючий суддя І інстанції Шуліка Ю.В.
Провадження № 33/790/19/16 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
Категорія: Порушення права на інформацію та права на звернення
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м.Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 5 березня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова провадження у справі про притягнення голови апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 212-3 КУпАП закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові, на розгляд Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності голови апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 за ознаками статті 212-3 КУпАП «Порушення права на інформацію та права на звернення».

Згідно представленого матеріалу Представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було складено протокол про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2014 року № 000045 за статтею 212-3 КУпАП на голову апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2

Як вказано в протоколі, ОСОБА_1, 10 листопада 2014 року надав до апеляційного суду Харківської області 2 запити на доступ до публічної інформації про отримання даних з декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік суддів цього суду Костенко Т.М. та Курила О.М. Голова суду ОСОБА_2 листом від 8 грудня 2014 року № 16252 повідомила про можливість надання запитуваної інформації за умови визначення мети та/або правової підстави запиту. Отримання судом від заявника такої інформації дозволило б задовольнити запит. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не належать до інформації з обмеженим доступом запитувані відомості зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, оформлені за формою і в порядку, що встановлені законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», крім відомостей, зазначених в абзаці 2 ч. 2 ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не передбачає зазначення у запиті певних та/або правових підстав запиту. Отже в діях ОСОБА_2, вчинених 08.12.2014 року за місцем роботи м. Харків, м. Руднева, 36, наявні ознаки складу правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП (неправомірна відмова в наданні інформації), (несвоєчасне надання інформації) (а.с. 1).

ОСОБА_2 до судового засідання не зявилась, про час розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення Представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дані, не відповідають фактичним обставинам у справі. Так, у запереченнях наведено, що вказані заяви ОСОБА_1, які надійшли до апеляційного суду Харківської області 10.11.2014 року, за своїм складовим не містили ознак публічного запиту, тому вони були зареєстровані та розглядались у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян». Листом від 08.12.2014 року ОСОБА_1 було направлено відповідь про можливість надання запитуваної інформації за умови визначення мети та правової підстави запиту. Зазначена відповідь ґрунтується на вимогах ч. 2 ст. 12 Закону № 3206-У1, якою встановлено вичерпний перелік посадових осіб, відомості яких, зазначені в декларації за минулий рік, підлягають опублікуванню. З наведеної норми вбачається, що судді апеляційних судів не належали до переліку посадових осіб, відомості яких, зазначені у деклараціях, підлягають оприлюдненню. Вказані декларації є власністю особи, яка її заповнила, тобто субєкта декларування судді, голова суду не є розпорядником цієї інформації. Викладене головою апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 підтверджується й Законом України «Про очищення влади», відповідно до якого оприлюднення відомостей про суддю, а саме, декларації про майно, доходи та витрати і зобовязання фінансового характеру, здійснюється лише за згодою судді. Частиною 2 ст. 32 Конституції України встановлено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. За таких обставин, вона, як голова апеляційного суду Харківської області, в наданій ОСОБА_1 08.12.2014 року відповіді, обґрунтовано запропонувала останньому зазначити правові підстави надання такої інформації. Крім цього ця відповідь була проміжною та не може бути розцінена як відмова у наданні інформації. В день надходження заяв суддів апеляційного суду Харківської області Костенко Т.М. та Курило О.М. про оприлюднення відомостей, 16.12.2014 року, копії декларації зазначених суддів були направлені на адресу ОСОБА_1 на підставі викладеного голова апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 просить розглянути справу за її відсутності, закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП (а.с. 14-17).

Дослідивши представлені суду матеріали, письмові пояснення ОСОБА_2 суд приходить до висновку про відсутність у діях голови апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, виходячи з наступного.

10.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до голови апеляційного суду Харківської області із заявами про надання дозволених даних з декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік суддів апеляційного суду Харківської області Костенко Т.М. та Курила О.М, (а.с. 24-25).

Так, 16 грудня 2014 року, апеляційний суд Харківської області ОСОБА_1 за вих..№ 16749 було направлено декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік суддів Курило ОМ, та ОСОБА_3 (а.с. 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 212-3 КУпАП порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, неправомірна відмова у наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу.

Із наданих до суду матеріалів вбачається, що на момент складення протоколу за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП про порушення права на інформацію та права на звернення, а саме станом на 16 грудня 2014 року, заявнику ОСОБА_1 було надано інформації яка його цікавила.

Надання інформації ОСОБА_1 саме 16 грудня 2014 року було повязано з тим, що 16 грудня 2014 року судді Костенко Т.М. та Курило О.М. надали дозвіл на оприлюднення відомостей щодо себе, у тому числі і декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру (а.с. 18-21).

Посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на ту обставину, що 8 грудня 2014 року ОСОБА_2 відмовила у наданні ОСОБА_1 запитуваної інформації, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки ця відповідь була проміжною (а.с. 23).

ОСОБА_1 було запропоновано надати правові підстави надання цієї інформації саме головою суду.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено поняття запиту на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Декларація про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру є власністю особи яка її заповнила, тобто субєкта декларування судді, і голова суду не є розпорядником цієї інформації.

Даний висновок підтверджується положеннями Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до ст.. 4 цього Закону перевірка судді, в тому числі й оприлюднення відомостей щодо себе, а саме, декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру (за виключенням відомостей, зазначених в абзаці 2 частини 2 статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації») здійснюється лише за згодою судді.

Крім того, відповідно до положення ч. 2 ст. 12 цього Закону встановлений вичерпний перелік посадових осіб, відомості яких, зазначені у декларації за минулий рік (2013), підлягають опублікуванню, а саме: Президента України, Голови Верховної Рад України, народних депутатів України, Премєр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України, Голови та суддів Конституційного Суду України, Голови та суддів Верховного Суду України, голів та суддів вищих спеціалізованих судів України, Генерального прокурора України та його заступників, Голови Національного банку України, Голови Рахункової палати, Голови та членів Вищої ради юстиції, членів Центральної виборчої комісії, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Голови та членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, перших заступників та заступників міністрів, заступників міністрів керівників апаратів, керівників інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим та їх заступників, членів колегіальних державних органів (комісій, рад), сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті (у разі їх утворення), районної, обласної ради та їх заступників, керівників виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад та їх заступників, секретаря сільської, селищної, міської ради.

Таким чином судді апеляційного суду не належать до переліку посадових осіб, відомості яких зазначені у деклараціях за 2013 рік підлягали оприлюдненню.

За таких обставин, суд вважає, що голова суду у відповіді, наданій ОСОБА_1 8 грудня 2014 року обґрунтовано запропонувала останньому зазначити правові підстави надання такої інформації саме головою суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що без згоди суддів апеляційного суду Харківської області Костенко Т.М. та Курило О.М., у голови суду були відсутні правові підстави для надання ОСОБА_1 їх декларацій про майно, доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру за 2013 рік.

В день надходження заяв суддів апеляційного суду Харківської області Костенко Т.М. та Курило ОМ. Про оприлюднення відомостей щодо них 16 грудня 2013 року, копії декларації зазначених суддів були направлені головою суду ОСОБА_1 (а.с. 22).

У звязку з чим, суд вважає, що в діях голови апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП. Зважаючи на що, провадження по справі підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт вказує що на його думку на а.с.19,20 маються завірені копії заяв суддів Курило О.М. та Костенко Т.М. голові апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 від 16.12.2014 року, вказує, що в цих завірених копіях відсутня дата їх реєстрації, а також цитує інформацію, що в них міститься.

Крім того, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Вказує, що судовий розгляд судом першої інстанції проводився без його участі, а копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції від 05.03.2015 року він отримав лише 26.05.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на оскарження постанови суду першої інстанції від 05.03.2015 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Після початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 в усній формі уточнив свої апеляційні вимоги і просив накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та просив стягнути у відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2, завданої йому, на його думку її діями, у розмірі 100000 грн.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання щодо винності чи не винності ОСОБА_2

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП виражається у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про звернення громадян», «Про доступ до судових рішень» та «Про засади запобігання і протидії корупції» (склад - формальний).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) вказано, що голова апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 скоїла неправомірну відмову в наданні інформації та несвоєчасне надання інформації.

Однак, на час подачі ОСОБА_1 заяв від 10.11.2014 року (а.с. 2, 3) та на час подання ним заяви про адміністративне правопорушення від 02.12.2014 року (а.с. 7) голова апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 не була одноосібним володільцем та розпорядником інформації, яку прохав надати ОСОБА_1

У відповіді голови апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 від 08.12.2014 року (а.с.4) відсутні будь-які словосполучення, що свідчать про відмову ОСОБА_1 в наданні йому запитуваної ним інформації.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що дана відповідь голови апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 є проміжною відповіддю.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки дійсно відповідно до ст. 4 Закону України «Про очищення влади» перевірка судді, в тому числі й оприлюднення відомостей щодо себе, а саме, декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру (за виключенням відомостей, зазначених в абзаці 2 частини 2 статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації») здійснюється лише за згодою судді.

Таким чином у голови апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 були відсутні правові підстави для задоволення запиту ОСОБА_1 без згоди суддів Курило О.М. та Костенко Т.М.

Більш того, у відповіді голови апеляційного суду ОСОБА_2 від 08.12.2014 року, яка є проміжною, чітко зазначено, що отримання апеляційним судом зазначеної у відповіді інформації дозволить задовольнити запит ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про захист персональних даних».

З огляду на наведене, висновок посадової особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), про те, що ОСОБА_2 вчинила неправомірну відмову в наданні інформації передчасний та необгрунтований.

Необгрунтованим за вищенаведених обставин є й висновок посадової особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_2 вчинила і несвоєчасне надання інформації, оскільки ст. 4 Закону України «Про очищення влади» передбачає згоду судді, тобто певний юридичний факт з настанням якого ОСОБА_2 і мала змогу надати інформацію на вимогу ОСОБА_1, що і було нею зроблено 16.12.2014 року після отримання в цей же день згоди суддів Курило О.М. та Костенко Т.М. (а.с. 22).

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 повідомив, що запитану ним інформацію надіслану 16.12.2014 року головою апеляційного суду ОСОБА_2 після отримання в цей же день згоди суддів Курило О.М. та Костенко Т.М., ним отримано.

Таким чином, 16.12.2014 року голова апеляційного суду ОСОБА_2, ще до складення у її відношенні протоколу про адміністративне правопорушення датованого 24.12.2014 року надала ОСОБА_1 запитувану ним інформацію.

За вищенаведених обставин обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у діях ОСОБА_2 відсутня.

Апеляційний суд також зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Дані норми мають імперативний характер.

Згідно вимог ст.256 КУпАП особа, яка притягується до адміністративнї відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

Між тим, дані процесуальні права згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) ОСОБА_2 не розяснено, чим порушено її процесуальні права.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить взагалі даних про те, що ОСОБА_1 є потерпілим.

Відповідно до вимог ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити прізвища, адреси потерпілих, якщо вони є.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) у відношенні ОСОБА_2, наведених даних щодо ОСОБА_1 не містить.

Дані обставини невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам КУпАП були встановлені апеляційним судом лише при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 по суті.

Посилання ОСОБА_1 на спричинення йому моральної шкоди ОСОБА_2, яку він оцінив в 100000 грн., крім тверджень ОСОБА_1, жодним чином не підтверджено.

Апеляційний суд зазначає, що КУпАП взагалі не передбачає розгляд питання щодо відшкодування моральної шкоди.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Доводи ОСОБА_1 щодо наявності у нього статусу потерпілого з посиланням на лист посадової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 (а.с. 46) апеляційний суд не приймає, оскільки згаданий лист не є процесуальним документом і містить лише субєктивний погляд посадової особи.

Обставини ж відсутності чи наявності у ОСОБА_1 процесуального статусу потерпілого по даній справі були перевірені та встановлені під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 по суті.

Таким чином посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції розглянув справу без його виклику та участі необгрунтоване, так як дані про те, що він потерпілий не містились в протоколі про адміністративне правопорушення.

Питання ж відшкодування моральної шкоди вирішується в порядку цивільного судочинства при наявності позовної заяви, оплаченої державним митом у встановленому чинним законодавством розмірі, а не при перегляді справи в порядку КУпАП в апеляційнїй інстанції на підставі усної вимоги.

Відсутність дати реєстрації на копіях заяв суддів Курило О.М. та Костенко Т.М. жодним чином не впливає на обгрунтованість висновків суду першої інстанції

Суд першої інстанції, оцінивши та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про закриття провадження у адміністративній справі відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким вирішенням справи.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать, що судом в повному обсязі були проаналізовані обставини справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою, належним чином мотивованою та вважає правильним закриття справи на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

За вищенаведених обставин постанова суду першої інстанції скасуванню за доводами апеляції не підлягає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2015 року по справі № 646/2390/15-п задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2015 року про закриття провадження по справі про притягнення голови апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 212-3 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_4