АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн.

ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 12.10.2015 року о 15 год. 55 хв., керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Л. Толстого в м. Києві, виїжджаючи на дорогу з двору не надав дорогу автомобілю «КІА» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.2 ПДР України.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у порушенні п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.2 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку доказам, належним чином не взяв до уваги його пояснення і пояснення свідка ДТП, а також інші наявні у справі докази, і помилково дійшов висновку про відсутність порушення п.п. 2.3 (б), 10.1 ПДР України ОСОБА_3, що призвело до накладення необґрунтовано м'якого адміністративного стягнення.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду, прийняти нову постанову, якою визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку доказам, не взяв до уваги його пояснення, а також інші наявні у справі докази, і помилково дійшов висновку, що зіткнення сталось тільки з його вини. Вважає, що у даній ДТП винен водій автомобіля «КІА»д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2, який міг запобігти та уникнути зіткнення, але враховуючи що останній рухався на великій швидкості, виїхавши на зустрічну смугу руху, не зміг цього зробити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, пояснення ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень КУпАП судді районних та інших судів розглядають справи про адміністративні правопорушення на підставі протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, який складається уповноваженими посадовими особами.

Апеляційний суд в межах розгляду даної справи позбавлений повноважень вирішувати питання щодо винуватості ОСОБА_2 у даній дорожньо-транспортній події, оскільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно нього не складався та рішення за результатами розгляду такого проколу суддею місцевого суду не приймалось.

Також суддя апеляційного суду не вбачає підстав для направлення даної справи до Управління патрульної служби в м. Києві для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2, оскільки не вбачає його вини у дорожньо-транспортній події, що сталась 12.10.2015 року о 15 год. 55 хв., по вул. Л. Толстого в м. Києві, за участю автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

На думку судді апеляційного суду, ОСОБА_2 у конкретній дорожній ситуації правил дорожнього руху не порушував та його діях не вбачається ознак правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та не може бути задоволена ні повністю, ні частково.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 також не може бути задоволена, оскільки на час розгляду даної справи апеляційним судом строки накладення адміністративного стягнення закінчились, а накладення апеляційним судом на особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, більш суворого за видом або розміром стягнення може відбуватись лише в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн., - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя