АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/2089/15Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/789/8/16 Доповідач - Кунець І.М.
Категорія - ч.2 ст130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 р. Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області Кунець І.М., з участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою та захисника ОСОБА_2 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бучацького районного суду від 16 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП України, та накладено на нього адміністративний арешт на строк 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 243 грн. (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Строк адміністративного арешту визначено рахувати з моменту затримання ОСОБА_1

Згідно постанови 11 жовтня 2015 року близько 01 год. 38 хв. ОСОБА_1 в с.Трибухівці Бучацького району, керував автомобілем НОМЕР_1, із явними ознаками алкогольного спяніння, на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1ВЯ. та його захисник ОСОБА_2 просять скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Як стверджують апелянти, в вказаний час, коли автомобіль зупинили працівники міліції, ним керувала його дружина ОСОБА_3, а ОСОБА_1 сидів з переду на місці пасажира.

Після того між ОСОБА_1 та трьома працівниками міліції, які там були, почалася суперечка, яка була викликана тим, що працівник міліції по імені ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_1

Потім на місце пригоди приїхали друзі ОСОБА_1 і в їх присутності працівник міліції, який вдарив його, вибачився і після того всі розїхалися. Протокол про адміністративне правопорушення не складався і свідків, які там вказані, не було. В судовому засіданні 14 грудня 2015 року було допитано лише одного працівника міліції і воно було відкладене для допиту ОСОБА_5, працівників міліції і свідків, вказаних в протоколі. В судовому засіданні 16 грудня 2015 року була допитана лише ОСОБА_3, а решта свідки не зявилися і допитані не були. Відео, яке оглядалося в суді, витлумачено неправильно. Із нього видно, що працівник міліції по імені ОСОБА_4 підходить до автомобіля зі сторони пасажира, відчиняє двері і дальше чути словесну суперечку, в тому числі про завдання удару ОСОБА_1. Відеозапис частинами, а тому послідовність події, як все відбувалося, побачити неможливо. В судовому засіданні показання ОСОБА_1 та його дружини в частині того, що транспортним засобом керувала остання, нічим не спростовано.

Також ОСОБА_1 просить в суді апеляційної інстанції дослідити відеозапис, представлений працівниками ДАЇ і допитати як свідка ОСОБА_6, який бачив як його дружина забирала його додому і потім, коли він прийшов на місце події, то чув як працівник міліції вибачався за те, що вдарив його та допитати працівників міліції, які зупиняли його та свідків, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_7, які підтримали вимоги поданих ними апеляційних скарг та просять постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Доводи апеляційних скарг про незаконність та невмотивованість постанови суду першої інстанції заслуговують на увагу.

Так, згідно вимог ст.ст.245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і обєктивне дослідження всіх обставин справи.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння і відмову пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП однією з обовязкових ознак обєктивної сторони вказаного правопорушення є керування транспортним засобом.

У відповідності до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Так, щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 у вказаний час, то згідно постанови та протоколу судового засідання він вказане заперечив і пояснив, що тоді траспортним засобом керувала його дружина ОСОБА_3, яка будучи допитаною в суді першої інстанції підтвердила це.

Показання свідка ОСОБА_3, яка є дружиною ОСОБА_1, суд оцінив критично, посилаючись на це, що вони спрямовані на уникнення чоловіком адміністративної відповідальності.

Згідно постанови факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 доводиться показами працівника тодішньої ДАІ ОСОБА_8, який був допитаний в суді першої інстанції та відеозаписом події, представленим вказаним працівником і оглянутим в судовому засіданні.

Щодо показань вказаного свідка, то згідно протоколу про адміністративне правопорушення він складений начальником ВДАІ з обслуговування Бучацького району ОСОБА_4 і в ньому нічого не вказано щодо участі при цьому працівника цього ж ВДАІ. ОСОБА_8 Таких даних немає не тільки в протоколі про адміністративне правопорушення, але й в матеріалах справи.

Щодо відеозапису, то в постанові суд вказав, що з його огляду вбачається, що одразу після зупинки автомобіля працівник ДАІ зауважив, що ОСОБА_1 пересів з місця водія. Окрім того, на зауваження працівників ВДАІ щодо не зупинення транспортного засобу на їх вимогу ОСОБА_1 пояснив, що зупинився при першій можливості, що підтверджує факт керування транспортним засобом саме ним.

Як вбачається із наведеного, відеозаписом не зафіксовано пересідання ОСОБА_1 з місця водія на місце пасажира і тому він не є прямим доказом того, що останній керував даним транспортним засобом.

Окрім того, суд не перевірив і не дав оцінки всіх обставинам, які випливають з цього відеозапису, на що вказується в апеляційних скаргах.

Посилання суду в постанові на чиїсь показання, які були зафіксовані в процесі цього відеозапису є недоречним. Ці особи мали бути встановлені і допитані в судовому засіданні і тільки в такому разі мали оцінюватися судом як доказ.

Щодо показань ОСОБА_1, то він заперечує факт керування транспортним засобом, а тому оцінка його окремих висловлювань з привязкою до відеозапису, також є недоречною.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, ґрунтується на сумнівних і неповно досліджених доказах, а тому суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апелянтів, наведених в апеляційних скаргах, про недоведеність вказаної обставини.

Згідно протоколу судового засідання суд намагався дослідити всі наявні докази, оскільки судове засідання відкладалося для виклику і допиту всіх працівників міліції, які були там присутні, та свідків.

Разом з тим, в судове засідання вони не зявилися і суд, без їх допиту та оцінки всіх доказів, видалився в нарадчу кімнату та виніс оскаржувану постанову, що є неправильним.

Адже, відклавши розгляд справи, суд визнав необхідним допит вказаних свідків, що свідчить про те, що він вважав неможливим постановити судове рішення без цих доказів, що відповідає дійсності.

Потім, просто так, без пояснення своїх дій, суд не мав права ігнорувати прийняте ним же рішення, яке було винесено за клопотанням учасників процесу.

Окрім того, в апеляційній скарзі апелянти ставлять питання про допит нових свідків та дослідження інших обставин, що також свідчить про неповноту судового розгляду, допущену судом першої інстанції.

З урахуванням суперечностей та порушень, допущених судом першої інстанції під час розгляду даної справи, приходжу до висновку, що винесена по справі постанова підлягає скасуванню, як передчасна, невмотивована, винесена з порушенням ст.ст.245, 252 КУпАП.

Оскільки по справі докази, фактично, не досліджувалися і їм не давалася оцінка судом першої інстанції, то судом апеляційної інстанції по суті справа розглядатися не може.

Адже за змістом ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції переглядає постанову судді у справі про адміністративне правопорушення, а не розглядає справу по суті.

Окрім того, винесення рішення по суті судом апеляційної інстанції позбавить особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, права оскаржити це рішення, оскільки згідно ст.294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її постановлення й оскарженню не підлягає.

Тому в цій частині апеляційні скарги апелянтів задоволенню не підлягають.

По справі слід постановити нову постанову, якою матеріали направити суду першої інстанції на новий судовий розгляд, в процесі якого необхідно дослідити і дати оцінку всім наявним доказам, перевірити всі доводи апелянтів, прийнявши законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 245, 252, 280, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Бучацького районного суду від 16 грудня 2015 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП направити в той же суд на новий судовий розгляд.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Тернопільської області: ОСОБА_9

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9