Справа №592/9967/15-п Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/5/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю представника Сумської митниці ДФС - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2015 року, якою на

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.482 МК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 492 069 грн. 64 коп., з конфіскацією на користь держави предметів порушення митних правил, які зберігаються на складі Сумської митниці ДФС.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Як було встановлено судом першої інстанції, в районі н.п. Луговка, Великописарівського району, Сумської області, 26 серпня 2015 року, близько 19 год. 35 хв., поблизу інформаційного покажчика № 104 «Увага державний кордон України, прохід заборонено» на відстані 10 метрів від лінії державного кордону України з Росією, на обїзній дорозі, яка веде з села Луговка (Україна) до села Заріччя (Росія) прикордонним нарядом був затриманий громадянин України ОСОБА_4, який намагався перемістити із села Луговка (Україна) до села Заріччя (Росія) через митний кордон України в Російську Федерацію на транспортному засобі марки «УАЗ 3163», реєстраційний номер НОМЕР_1 (без документів) товари народного вжитку ( одяг, швейна фурнітура) на загальну суму 246034 грн. 82 коп., поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, оскільки вона, на його думку, була прийнята не обєктивно, без повного та всебічного розгляду матеріалів справи. Так, апелянт зазначає, що його представником було подано до суду клопотання, де ОСОБА_4 вказав, що на період розгляду справи перебуває на амбулаторному лікуванні, а також виявив бажання приймати участь у судовому засіданні особисто, проте, суд з невідомих причин розглянув справу без його участі, чим порушив право апелянта на захист. Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду про покладення в постанові доказом його вини протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №123885 від 26.08.2015 року, оскільки він не визнавався винним у незаконному перетині Державного кордону.

Апеляційний розгляд цієї справи, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, проведено за відсутності апелянта ОСОБА_5, який в судові засідання (4 рази) не зявлявся, документів про поважність неявки до суду апеляційної інстанції не надавав, про розгляд справи 15.02.2016 року повідомлений належним чином, що слідує з довідки про повідомлення учасників розгляду справи, і клопотань про відкладення не заявляв.

Тому, заслухавши думку представника Сумської митниці ДФС ОСОБА_3 про залишення постанови судді без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_4В не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ч. 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні дії) чи бездіяльність, що посягають на встановлений законом порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Частиною ч. 2 ст. 482 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею.

Як вбачається з матеріалів, розглядаючи справу про порушення ОСОБА_4 митних правил, передбачених ч.2 ст.482 МК України, суддя суду першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчинення даного правопорушення.

Зокрема, такий висновок судді підтверджується дослідженими в ході судового розгляду документами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0548/80500/15 від 31 серпня 2015 року (а.с.2-6), актом про виявлення від 26 серпня 2015 року (а.с.18), протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 123885 від 26 серпня 2015 року (а.с.20-21), письмовими поясненнями від 26 серпня 2015 року (а.с.22), актом огляду транспортного засобу від 31 серпня 2015 року (а.с.24), актом приймання-передавання від 27 серпня 2015 року (а.с.25), протоколом про порушення митних правил № 0252/80500/15 від 07 квітня 2015 року про вчинення дій, які мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України (а.с.48-49), постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 липня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за порушення митних правил, що передбачених ч.1 ст. 482 МК України (49-50).

Крім того, як вбачається з фототаблиці до протоколів про ПМП № 0548/80500/15 (а.с. 10-16) в транспортному засобі знаходилися 24 пакунки з даними на бірках про отримувачів в РФ, це зокрема :м.Тюмень, м.Нижній Новгород, м.Томск, м.Єкатеринбург, м. Старий Оскол та інші. Будь які пояснення, щодо зазначених товарів та їх адресатів, у водія автомобіля ОСОБА_5 в матеріалах справи відсутні.

Тому, з огляду на вищевказані матеріали справи про порушення митних правил був встановлений беззаперечний факт того, що дії ОСОБА_4 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем, тобто вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 482 МК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, що є неправомірним покладення в постанові доказом його вини протоколу про порушення адміністративне правопорушення серії СхРУ №123885 від 26.08.2015 року, не заслуговують на увагу, оскільки даний протокол та додані до нього матеріали, як до того ж, оформлені з дотриманням вимог закону, доводять факт намагання ОСОБА_4 незаконно перемістити товари через митний кордон України поза митним контролем.

Що стосується твердження апелянта про розгляд справи судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_4, то вони також не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 в порядку ч.4 ст.526 МК України був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи (а.с.26), клопотання про відкладення розгляду справи він особисто до суду не подавав, а зробив це через свого представника ОСОБА_6 додавши до клопотання копію довідки з медичного закладу де ОСОБА_4 проходив лікування (а.с.27-28).

Суддя, врахувавши період лікування ОСОБА_4, який тривав з 16.11.2015 року по 30.11.2015 року, обґрунтовано визнав, що надана довідка не підтверджує поважність відкладення розгляду справи та неможливості зявлення останнього 03 грудня 2015 року до суду, а тому правомірно розглянув справу у відсутність ОСОБА_4

В ході ж апеляційного перегляду справи, належних доказів щодо причин неявки в суд 03 грудня 2015 року, апелянт ОСОБА_4 не надав, як не надав і оригіналів документів, які подавав до суду першої інстанції.

З апеляційної скарги ОСОБА_4 також вбачається, що він акцентує увагу на тому, що суддя не визнавав його винним у вчиненні правопорушення, а лише наклав на нього стягнення.

Разом з тим, згідно ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно ст.283 КупАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено.

Крім того, згідно ч.1 ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Тобто, суддя виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, зміст якої не суперечить вимогам КУпАП та МК України.

При накладенні на ОСОБА_4 адміністративного стягнення, з врахуванням характеру вчиненого проступку, обставин при яких його вчинено, даних про особу, суддя дотримався вимог ст.ст.33-35 КУпАП та наклав на ОСОБА_4 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.482 МК України у вигляді штрафу з конфіскацією на користь держави безпосередніх предметів порушення митних правил.

Керуючись ст. ст.294 КУпАП України та ст.482, 486 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2015 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.482 МК України, із застосуванням стягнення у виді штрафу в сумі 492069 грн. 64 коп. з конфіскацією предметів порушення митних правил, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.