Справа №591/7611/15-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шершак М. І.
Номер провадження 33/788/14/16 Суддя-доповідач Забара І. К.
Категорія 212-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року суддя Апеляційного суду Сумської області Забара І. К. , з участю ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає в АДРЕСА_1, працює начальником відділу розслідування злочинів по лінії карного розшуку слідчого управління УМВС України в Сумській області,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 6,9 ч.1 ст.212-2 КУпАП та на підставі ст.38 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2015 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 6,9 ч.1 ст.212-2 КУпАП, а саме в тому, що, перебуваючи на посаді начальника відділу розслідування злочинів по лінії карного розшуку слідчого управління УМВС України в Сумській області, в порушення вимог п.17 постанови КМУ №373 від 29 березня 2006 року, ст.22 Закону України «Про державну таємницю», п. 59 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 02 жовтня 2003 року, в повному обсязі не виконав взятого на себе при наданні допуску до державної таємниці зобов'язання щодо недопущення розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка довірена або стала відомою в зв'язку з виконанням службових обов'язків та щодо виконання вимог режиму секретності; невжиття останнім заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення ним контролю за порядком обробки інформації на ПЕОМ, яка перебуває у його користуванні, невиконання ним норм технічного захисту секретної інформації, що створило передумови до розголошення відомостей, які становлять державну таємницю.

Враховуючи те, що тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на час постановлення оскаржуваної в даному випадку постанови закінчився, суддею було прийняте рішення звільнити останнього від адміністративної відповідальності за п.п.6, 9 ч.1 ст.212-2 КУпАП у відповідності до вимог ст. 38 цього Кодексу.

На дану постанову судді Теличко В.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що він не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-2 КУпАП, оскільки в період 2014-2015 р.р. не був керівником організації чи то окремого структурного підрозділу, на якого відповідно до вимог п.17 постанови КМУ №373 покладається обов'язок по забезпеченню захисту інформації в системі, своєчасне розроблення необхідних для цього заходів та створення системи захисту тощо. Також до його функціональних обов'язків не входило вжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та забезпечення контролю за охороною державної таємниці, виконання норм і вимог криптографічного та технічного захисту секретної інформації, щоб не виникла реальна загроза порушення її конфіденційності, цілісності і доступності. Свої зобов'язання щодо охорони тієї державної таємниці, до якої мав доступ та яка була йому відома в ході виконання службових обов'язків, він справно виконував, тоді як про існування виявлених та вилучених електронних документів з його службового комп'ютеру він не знав і не повинен був знати, отже і не мав права доступу до них, ці документи складені слідчим Семеновою по кримінальному провадженню №000036, до розслідування якого він не має жодного відношення. Його робочий комп'ютер не був призначений для обробки інформації з обмеженим доступом, не мав ніяких відповідних ліцензій на право проведення у ньому секретних робіт, відсутні жодні офіційні правила користування даним комп'ютером, як і не було встановлено обов'язку перевіряти комп'ютер на наявність чи відсутність в ньому секретної інформації, на комп'ютері мали право працювати будь-які співробітники слідчого відділу управління МВС, оскільки він за кріплений за даним органом. Вилучені електронні проекти документів не містили дат, реєстраційних номерів та інших обов'язкових ознак секретних документів, співставлення з розсекреченими документами у кримінальному провадженні №000036 не проводилось. Крім того, апелянт зазначає про порушення норм процесуального права, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, передбачене п.9 ч.1 ст.212-2 КУпАП складено не уповноваженою на те особою, складений протокол про адміністративне правопорушення йому вручено не було, під час розгляду протоколу суддею були проігноровані його клопотання та заперечення, тим самим порушено його право на справедливий суд, також суддя районного суду на підставі ст. 38 КУпАП мав закрити провадження у справі, а не звільняти його від відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що під час проведення комісією Управління СБУ в Сумській області тематичної перевірки стану охорони державної таємниці, дотримання вимог ЗУ «Про державну таємницю» у слідчому управлінні УМВС України в Сумській області були виявлені грубі порушення у забезпеченні режиму секретності при обробленні матеріальних носіїв секретної інформації з використанням ПЕОМ, зокрема у службовому кабінеті №916 слідчого управління на ПЕОМ, яка знаходиться на робочому місці та перебуває у користуванні ОСОБА_3, на якій система захисту інформації не створювалась, атестат відповідності не отримувався, дозвіл на обробку інформації з обмеженим доступом не надавався, виявлено 18 електронних файлів з документами, які мають гриф секретності «таємно» та містять відомості про факт і методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, дають змогу ідентифікувати особу, щодо якої проводиться чи планується проведення негласної слідчої (розшукової) дії по кримінальному провадженню №0000036. Вказана ПЕОМ на момент перевірки під'єднана до мережі Internet, що, в свою чергу, створює передумови до розголошення інформації, яка становить державну таємницю.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноважена особа Управління СБУ в Сумській області дійшла висновку, що невжиття ОСОБА_3 заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення ним контролю за порядком обробки інформації на ПЕОМ, яка перебуває у його користуванні, невиконання ним норм технічного запису секретної інформації, створили передумови до розголошення відомостей, що становлять державну таємницю. А тому, ОСОБА_3, як посадова особа, згідно вимог ст.39 ЗУ «Про державну таємницю» підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за п.п.6, 9 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

З таким висновком погодився і суддя суду першої інстанції, визнавши ОСОБА_3 винним у даному правопорушенні.

Разом з тим, такі висновки судді не ґрунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах нормативних документів.

Так, пунктом 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці. Пунктом 9 ч.1 ст.212-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання норм і вимог криптографічного та технічного захисту секретної інформації, внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденційності, цілісності і доступності.

Згідно наказу начальника УМВС України в Сумській області від 11 липня 2013 року №150 о/с ОСОБА_3 було призначеного начальником відділу розслідування злочинів лінії карного розшуку СУ УМВС, наказом від 17 липня 2013 року №»115о/с ОСОБА_3 надано доступ до роботи з таємними відомостями, що мають грифи «цілком таємно» та «таємно» згідно з функціональними обов'язками, допуск до державної таємниці останньому було надано розпорядженням від 09 листопада 1012 року №167д, з зобов'язаннями громадянина України у зв'язку з допуском до державної таємниці ОСОБА_3 був ознайомлений 02 жовтня 2012 року (а.с.14-17).

Постановою КМУ від 29 березня 2006 року №373, а саме пунктом 17 передбачено, що відповідальність за забезпечення захисту інформації в системі, своєчасне розроблення необхідних для цього заходів та створення системи захисту покладається на керівника (заступника керівника) організації, яка є власником (розпорядником) системи, та керівників її структурних підрозділів, що забезпечують створення та експлуатацію системи.

З наявних в матеріалах справи функціональних обов'язків начальнику відділу розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого управління УМВС ОСОБА_3 вбачається, що він здійснює керівництво вказаним відділом, організовує досудове розслідування, забезпечує виконання підлеглими покладених на них завдань, здійснює контроль за своєчасним та в установлені строки КПК строки розглядом слідчими заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, контролює стан досудового розслідування в кримінальних провадженнях, організовує взаємодію слідчих з оперативними та експертними підрозділами, при внесенні слідчими відомостей до ЄРДР контролює правильність попередньої кваліфікації вчинених протиправних дій тощо, а також під час виконання службових завдань знайомиться з відомостями, до яких має доступ і допуск, про факт або методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, з відомостями, що дають змогу ідентифікувати особу, місце або річ, щодо якої проводиться чи планується проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а також відомості про зміст, організацію і результати здійснення комплексу або окремого оперативно-розшукового заходу, що здійснюється для пошуку і фіксації фактичних даних про вчинення злочинів (а.с.55).

Тобто, функціональними обов'язками ОСОБА_4 не передбачений обов'язок по здійсненню заходів щодо забезпечення захисту інформації в системі, своєчасне розроблення необхідних для цього заходів та створення системи захисту, як і не передбачений обов'язок забезпечувати захист інформації у ввіреному йому підрозділі. А тому, цілком обґрунтованими є доводи апелянта з приводу того, що він не підпадає під дію вказаної постанови, враховуючи те, що останній обіймає посаду начальника відділу розслідування злочинів лінії карного розшуку, що входить до структурного підрозділу - слідчого управління.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 в порушення вимог п.17 постанови КМУ №373 від 29 березня 2006 року, ст.22 Закону України «Про державну таємницю» в повному обсязі не виконав взятого на себе при наданні допуску до державної таємниці зобов'язання щодо недопущення розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка довірена або стала відомою в зв'язку з виконанням службових обов'язків.

Так, у користуванні ОСОБА_3 перебувала ПЕОМ, серійний номер НОМЕР_1 у каталозі (папці) якої під час перевірки було виявлено 18 електронних файлів з документами, які містять відомості про факт і методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії. Разом з тим, останній пояснював, що не створював вказані документи, про їх існування та розміщення в його комп'ютері обізнаний не був, з пояснень останнього, а також наявних в матеріалах справи пояснень працівників слідчого відділу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 вбачається, що всі вони користувалися цим комп'ютером, були обізнані про неможливість обробляти будь-які секретні документи на цьому комп'ютері (а.с.50-54).

При цьому, докази, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3, як начальник відділу розслідування злочинів по лінії карного розшуку слідчого управління УМВС України в Сумській області, в силу виконання покладених на нього службових обов'язків був включений для координації ведення розслідування кримінального провадження №№0000036 та здійснював загальне керівництво здійснення заходів по проведенню негласних слідчих (розшукових) дій по ньому, в матеріалах справи відсутні. Так, електроні файли були виявлені в каталозі (папці) під назвою ОСОБА_7 Флешка/НСРД СКАЙП, досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_3 не проводив, виявлені файли документів складені від імені слідчої слідчого відділу Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області Семенової, діяльність якої щодо проведення досудових розслідувань останній не контролює та не скеровує. А тому, відсутні обставини, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3 не в повному обсязі виконав взяте на себе зобов'язання при наданні допуску до державної таємниці щодо недопущення розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка довірена або стала відомою в зв'язку з виконанням службових обов'язків та дотримання режиму секретності, враховуючи також те, що про існування вказаних файлів він не знав та не повинен був знати.

Вищевказане у сукупності свідчить про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 6,9 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Разом з тим, всупереч вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП суддя суду першої інстанції однобічно і неповно з'ясував обставини справи, пояснення ОСОБА_3 в судовому засіданні не перевірив, не вирішив долю численних клопотань останнього, що призвело до передчасного висновку про наявність в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Також обґрунтованими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо допущеного порушення норм процесуального права, оскільки в матеріалах справи відсутня розписка про вручення останньому протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст.254 КУпАП.

Крім того, у пункті 1 частини першої ст. 255 КУпАП встановлено, що у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Служби безпеки України (стаття 164 (у частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, ліцензії на проведення якої видає ця Служба), статті 172-4 - 172-9, 195-5, 212-2 (крім пункту 9 частини першої), 212-5 і 212-6); тоді як уповноважені на те посадові особи органів Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 164 (у частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, ліцензії на проведення якої видає ця Служба), пунктом 9 частини першої статті 212-2 та статтею 188-31).

А тому, протокол про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2015 року в частині вчиненні ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого п.9 ч.1 ст.212 -2 КУпАП складений не уповноваженою на те службовою особою.

Крім того, ст.38 КУпАП передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення. Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Отже, за встановлених судом першої інстанції обставин, передбачених ст.247 КУпАП, зокрема, щодо спливу строку накладення адміністративного стягнення, суддя мав закрити справу, а не визнавати ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення з послідуючим звільненням останнього від адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, у зв'язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права і порушенням норм процесуального права постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню, як незаконна.

При цьому провадження в справі підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 6, 9 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2015 року відносно ОСОБА_3 скасувати, провадження в справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.п. 6, 9 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЗабара І. К.

З оригіналом згідно