Справа № 748/2877/15-п Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П.
Провадження № 33/795/3/2016
Категорія - ст. 172-15 ч. 1
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2016 року місто Чернігів
апеляційний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого судді - Салая Г.А.
Прокурора Матвієнка О.В.
Особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу заступника військового прокурора Чернігівського гарнізону Матвієнка О.В. на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2015 року
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою було закрито провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника відділення обліку та розподілу сержантів та солдат, які завершили лікування батальйону резерву військової частини польова пошта НОМЕР_1 , майора, проживаючего за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-15 ч. 1 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
В адмінпротоколі вказується, що на порушення ОСОБА_1 функціональних обов`язків, згідно яких на нього було покладено обов`язок готувати проекти наказів, документів, забезпечувати їх оформлення та облік, а також на порушення ст.,ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV (далі Статуту), відповідно до яких кожний військовослужбовець зобов`язаний беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України; п. 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року, згідно якої військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Суд, першої інстанції закриваючі провадження по справі вказав, що відповідно до Інструкції з діловодства в Збройних Силах України від 16. 09.2013 року № 200 документи, розглянуті командиром військової частини повертаються з відповідною резолюцією до служб діловодства, які здійснюють передачу документів до виконання. Резолюція це зроблений командиром військової частини напис на документі, які містять стисливий зміст стисливий зміст прийнятого рішення щодо виконання документа. (2.9.14) Надавати усні накази чи доручення про прийняття ним по розглянутим документам рішення, даною інструкцією не передбачено.
В даному випадку, резолюція в.о. командира військової частини ОСОБА_2 із зазначенням виконавця Сергійчика С.П. про прийняте ним рішення по матеріалам службового розслідування щодо ОСОБА_4 відсутня.
В апеляційній скарзі заступник військового прокурора просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути за ст. 172-15 ч. 1 КУпАП до адміністративної відповідальності у виді арешту з утриманням на гауптвахті. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 в незалежності від того, чи визначив відповідну резолюцію на документі командир військової частини ОСОБА_2 , повинен був, у відповідності з функціональними обов`язками підготувати проект наказу про призупинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_3 та надати його на підпис командиру військової частини. Крім, того ОСОБА_1 був зобов`язаний, виконати усний наказ командира військової частини відповідно до ст. 16 Статуту. Службове листування є необхідним лише, коли відсутні умови для особистого спілкування.
В судовому засіданні прокурор підтримав подану апеляційну скаргу. ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав, та показав, що ОСОБА_2 , якому він підпорядковувався, ні усно, ні письмово не доручав підготувати йому проект наказу про виведення в розпорядження командира військової частини та призупинення виплат грошового забезпечення ОСОБА_3 . Не заперечує, що в його функціональні обов`язки входить підготовка проектів наказів, але проекти наказів він готував на підставі завізованих рапортів, резолюції командира військової частини, проте в наданих йому матеріалах щодо ОСОБА_3 не було вказівки чи резолюції командира про підготовку проекту наказу.
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Відповідно, до кола обов`язків ОСОБА_1 , як начальника стройової частини відділення особового складу, входить контроль за розглядом і виконанням документів, підготовка проектів наказів, документів, забезпечення їх оформлення та облік. Вирішення питання про призупинення виплат грошового забезпечення є повноваженням командира військової частини.
Так, пунктом 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України №260 від 11.06.2008 року, встановлено, що призупинення виплати грошового забезпечення, повинно здійснюватися на підставі наказу командира військової частини.
Згідно ст.ст. 30, 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання, а підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази, крім випадків віддання явно злочинного наказу. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення. ОСОБА_2 був зобов`язаний перевірити виконання його усного наказу, у випадку якщо таки був відданий.
В суді першої інстанції свідок пояснив ОСОБА_2 , що 22.05.2015 року після отримання документів щодо самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_3 військової частини, він, як виконуючий обов`язки командира військової частини, на супровідному листі (а.с.28) проставив резолюцію про скерування документів ЗКРОС, НШ (заступнику командира по роботі з особовим складом Серідко і начальнику штабу - Жучкову), та усно наказав ОСОБА_1 про підготування проекту наказу про виведення ОСОБА_3 з розпорядження та про призупинення йому виплати грошового забезпечення.
Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що на листі № 69/1460 від 20.05.2015 року ОСОБА_1 власноручно зроблений підпис, що йому доведена інформація про самовільне залишення ОСОБА_5 військової частини.(а.с. 28)
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, про те, що Згідно ст., ст. 30, 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання, а підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази, крім випадків віддання явно злочинного наказу. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово.
Враховуючі наведене, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої про те, що лиш відповідно до Інструкції з діловодства в Збройних Силах України від 16. 09.2013 року № 200 документи, розглянуті командиром військової частини повертаються з відповідною резолюцією до служб діловодства, які здійснюють передачу документів до виконання. Надавати усні накази чи доручення про прийняття ним по розглянутим документам рішення, даною інструкцією не передбачено.
З даних протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2015 року вбачається, що адміністративне правопорушення тривало з 22.05.2015 року по 23.09.2015 року.
На даний час сплинув трьох місячний строк накладення адміністративного стягнення судом, який встановлений ст. 38 ч. 2 КУпАП і на ОСОБА_1 неможливо накласти адміністративне стягнення. Тому, адміністративна справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 293, 294 КУпАП, - апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заступника військового прокурора Чернігівського гарнізону Матвієнка О.В. - задовольнити частково.
Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2015 року про закриття відносно ОСОБА_1 адміністративної справи за ст. 172-15 ч. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення скасувати, а провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова не оскаржується.

Суддя Г. А. Салай