АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/24/16 Головуючий у І-й інстанції - Пономаренко І.П.
Справа № 194/1835/15 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

04.11.2015 року, як вбачається з постанови судді першої інстанції, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ПЕЖО 605» д/н НОМЕР_1, перед початком обгону, не переконавшись в тому, що зустрічна смуга, на яку він буде здійснювати виїзд, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан Альмера» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 14.2 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в який не заперечуючи проти фактичних обставин ДТП які викладені в постанові, кваліфікації та доведеності його вини, просить постанову змінити в частині призначення адміністративного стягнення замінивши позбавлення права керування на стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при винесені постанови суд формально та однобічно підійшов до вивчення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування міри відповідальності як виду адміністративного стягнення. Суд не надав відповідної оцінки всім наявним обставинам та доказам, що їх підтверджують, не встановив тих обставин, на які він посилається у судовому рішенні і вважав їх встановленими, що по суті і призвело до застосування судом необґрунтованого судового адміністративного стягнення. Вказує на те, що має загальний стаж водія 7 років, а автомобіль є основним джерелом існування.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, підтвердив викладені в її обґрунтування доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити. Пояснив, що вину визнає в повному обсязі, просить змінити на штраф.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін. Зазначив, що ОСОБА_2, на зустріч не робив жодного кроку, після ДТП, сказав, що буде всі питання вирішувати через суд. Вибачення він не прохав. Вказує на те, що ОСОБА_2 не повідомив його про знаходження його страхової компанії.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно формального та однобічного вивчення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, та те що суд не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є безпідставними, необґрунтованими та голослівним і фактично зводяться до переоцінки доказів.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним обґрунтованим і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Даний висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 312254 від 25.11.2015 року; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 04.11.2015 року; висновком перевірки, проведеної за фактом реєстрації до ЖЕО Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 12889 від 04.11.2015 інформації про дорожньо-транспортну пригоду; поясненнями ОСОБА_2 з яких вбачається, що останній пішов на обгін вантажного автомобіля, аж раптом, на полосі зустрічного руху побачив автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 на автомобілі «Ніссан Альмера», з метою уникнення зіткнення, водій ОСОБА_2 застосував маневр відвороту ліворуч та виїхав на ліву обочину по ходу руху його автомобіля, після чого відбулось зіткнення; показами ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_3

Доводи ОСОБА_2 по те, що він6 з вересня 2015 року працює водієм в ПП «РБУ - 717», позитивно характеризується та має на утриманні двох неповнолітніх дітей не є достатніми підставами для пом'якшення накладеного адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що застосовані до ОСОБА_2 суддею першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для зміни постанови суду першої інстанції.

Накладаючи стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, наслідки, оскільки учасники дорожньо-транспортної пригоди отримали тілесні ушкодження, особу правопорушника, його майновий стан та відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, і обставини, що пом'якшують покарання.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області: О.М. Кононенко