Провадження №33/792/1/ 16
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., при секретарях Крисюк В.С, ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника адвоката ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2015 року,

В с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1, не працюючу, -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та звільнено від накладення адміністративного стягнення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

За постановою суду, ОСОБА_2 06 березня 2015 року біля 15 годин 00 хвилин на 233 км + 190 м автодороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам»янка, керуючи транспортним засобом «Мітцубіші» д.н.з. НОМЕР_1, не вибрала безпечної дистанції та швидкості руху, виконуючи маневр виїзду на смугу зустрічного руху, перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки (1.1), допустила зіткнення з транспортним засобом «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку зліва від неї, після чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3, який рухався попереду неї в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 1.10, 10.1, 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову місцевого суду скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Свої вимоги аргументує упередженим та неповним розглядом справи у місцевому суді, що призвело, на її думку, до прийняття судом передчасного висновку про її винуватість.

Звертає увагу на те, що місцевий суд розглянув справу без ретельного зясування обставин ДТП, не викликав і не допитав усіх учасників ДТП, учасників складання схеми ДТП, свідків, прийнявши рішення виключно на первинних їх поясненнях.

Стверджує і про порушення її права на захист, що полягло у відмові в задоволенні поданого клопотання про призначення автотехнічної експертизи.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які вважають оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, дослідивши та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень ст.ст.280 та 283 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Вищеозначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП суддею місцевого суду дотримані не були, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке не можливо визнати правосудним.

Так, місцевий суд, в обґрунтування свого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, послався на письмові пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не викликавши їх в судове засідання, тим самим не перевіривши їх відповідність фактичним обставинам ДТП.

Не звернув увагу місцевий суд при формулюванні свого висновку про винуватість ОСОБА_2, і на ту обставину, що висновок експертного дослідження №10 А від 30.04.2015 року, з яким не погоджуються учасники розгляду справи, не являється доказом у справах про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що у зазначеній дорожній обстановці вона допустила порушення вимог п.п.1.10, 10.1, 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України, сутність яких полягає у тому, що керуючи автомобілем вона не вибрала безпечної дистанції та швидкості руху, виконуючи маневр виїзду на смугу зустрічного руху, перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки (1.1), допустивши тим самим зіткнення з транспортним засобом «Тойота», який рухався в попутному напрямку зліва від неї, після чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген», який рухався попереду неї в попутному напрямку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 вину не визнала та пояснила, що Правил дорожнього руху вона не порушувала, дана дорожньо-транспортна пригода сталась не з її вини, а з вини іншого водія. З приводу обставин ДТП пояснила, що керуючи автомобілем була вимушена виїхати на зустрічну смугу руху з метою уникнути зіткнення з автомобілем, що рухався попереду. При цьому, виїжджаючи на зустрічну смугу руху, вона переконалась, що такий маневр не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху. Після того, як пересікла лінію дорожньої розмітки, відчула удар в ліву частину автомобіля.

Вказані пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються з даними висновку автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 15 січня 2016 року, відповідно до яких, в умовах ДТП, невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам ПДР, які б могли призвести до виникнення зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4 не встановлено, оскільки ОСОБА_2, виїжджаючи на зустрічну смугу руху, не могла створювати перешкод для водія ОСОБА_4, який рухався позаду неї в попутному напрямку.

Не встановлено експертом і порушень ПДР в діях ОСОБА_2 при зіткненні її автомобіля із автомобілем під керуванням ОСОБА_5, так як ОСОБА_2 своїми односторонніми діями могла не мати можливості впливати на розвиток події після першого зіткнення, та відповідно не мати можливості запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням ОСОБА_5

Із пояснень ОСОБА_4 в апеляційному суді та з його письмових пояснень, вбачається, що він, з метою уникнути ДТП, розпочав здійснювати виїзд на смугу зустрічного руху, на яку попередньо вже був скерований автомобіль під керуванням ОСОБА_2, що в подальшому призвело до зіткнення автомобілів.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Вказані вище фактичні дані вказують на те, що дії водія ОСОБА_2 не могли перебувати у причинно-наслідковому звязку із настанням ДТП, що виключає в її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є незаконним, без дослідження усіх наявних в матеріалах справи доказів, у звязку з чим, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та звільнення її від накладення адміністративного стягнення, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_8