АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

потерпілої - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 23.11.2015 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпіла, вважаючи постанову судді необґрунтованою, посилаючись на неповноту проведеного судового розгляду, порушенням її права на справедливий судовий захист, порушення принципу верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також постановлення рішення на припущеннях з неправильним застосуванням норм права, просить її скасувати, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що ДТП сталось з вини водія автомобіля «Хюндай», який не переконавшись в безпеці переїзду перехрестя, через обмеження обзору зустрічної крайньої правої полоси руху, внаслідок зупинки на перехресті автомобіля Форд Транзит, не надав дорогу зустрічному транспорту, який завершував рух через перехрестя, в результаті чого здійснив зіткнення з її автомобілем, чим порушив п. 10.1, 10.4, 16.5,16.6 ПДР.

Крім цього, зазначає, що суддя в постанові невірно страктувала показання свідка ОСОБА_4 оскільки вказаний свідок, під час його допиту в суді першої інстанції, стверджувальної відповіді, щодо руху її автомобіля на червоний сигнал світлофора, - не надавав, що можливо перевірити шляхом відтворення аудіо фіксації судового засідання.

Також вважає, що суддя у постанові послався на доказ - відеозапис зроблений з автомобіля свідка ОСОБА_4, який не був долучений до протоколу складеного щодо ОСОБА_1, тому вважає, що вказаний доказ є недопустимим, зокрема і тому, що його якість не дозволяє чітко й належно відобразити обставини, які входять до предмету доказування: місце та учасників ДТП, та за відсутності на відеозаписі світлофора, вважає необґрунтованим висновок судді про її рух на забороняючий сигнал. В зв'язку з чим, на думку потерпілої, вказаний відеозапис є неналежним доказом, який не спростовує винуватості ОСОБА_1 та не підтверджує її вини у даній дорожньо-транспортній пригоді.

Проте судом не в повному обсязі з'ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам. Тому, на думку апелянта, суд формально підійшов до дослідження обставин справи без всебічного та повного з'ясування суті правопорушення, що потягло винесення неправомірного рішення, в якому не міститься доказів на яких ґрунтується висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Захисником особи, що притягується до адміністративної відповідальності подано заперечення на апеляційну скаргу потерпілої, в яких захисник вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілої, в зв'язку з її безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які заперечували проти її задоволення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 18.09.2015 року о 09 год. 05 хв. по вул. Набережно - Хрещатицькій сталося зіткнення автомобіля &quot;Хюндай&quot; д.н. НОМЕР_1 з автомобілем &quot;Хюндай&quot;д.н. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, причиною ДТП стало порушення водієм автомобіля Хюндай&quot; д.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 п.16.6 ПДР, який на регульованому перехресті повертаючи ліворуч не надав дорогу транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку.

Проте, згідно постанови судді, такий висновок особи, що склала протокол не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки, як зазначено в постанові, дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, схемою ДТП та відео дорожньо-транспортної пригоди, підтверджується пояснення ОСОБА_5 на якому зафіксовано, що автомобіль «Хюндай» під керуванням ОСОБА_3 рухався на забороняючий сигнал світлофора, що виключає винуватість ОСОБА_5 у порушенні п. 16.6 ПДР, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає схемі ДТП, на якій зазначено напрямок руху автомобілів, місце зіткнення та розташування транспортних засобів після ДТП, яка складена в присутності обох учасників ДТП, ними ж підписана без застережень, даними огляду транспортних засобів, даними організації світлофорного регулювання дорожнього руху на перехресті де сталося зіткнення та даними відеозапису з відео реєстратора.

З твердженням апелянта, про те, що такий висновок не відповідає матеріалам справи та зіткнення сталось внаслідок обмеженої оглядовості для водія ОСОБА_1, який, на її думку, не надав дорогу зустрічному транспорту, який завершував рух через перехрестя, не є обґрунтованими, оскільки з оглянутого в судовому засіданні, в тому числі, апеляційної інстанції відеозапису реєстратора з автомобіля свідка ОСОБА_6 та циклограми роботи світлофорного об'єкту на перехресті де сталося зіткнення встановлено, що водій ОСОБА_3 виїхала на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора.

Доводи апелянта, що причиною ДТП є, в тому числі, порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.10.1, 10.4, 16.5 Правил дорожнього руху, не є обґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які зауваження потерпілої щодо можливих порушень працівниками ДАІ вимог законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а суд розглядає справу лише в межах протоколу, який надійшов на розгляд.

Не є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги про недопустимість та неналежність доказу - відеозапису, яким зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду за допомогою реєстратора з автомобіля свідка ОСОБА_4, в зв'язку з недолученням даного запису до протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, ці дані встановлюються в тому числі речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

За наведеного зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження не є наслідком порушення п. 16.6 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою ОСОБА_3 не вказала в чому саме полягає неповнота проведеного судового розгляду, порушення її права на справедливий судовий захист, порушення принципу верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також постановлення рішення на припущеннях та з неправильним застосуванням норм права, оскільки жодних доводів на їх обґрунтування не навела.

Таким чином, розглянувши справу в межах складеного протоколу, суддя правильно не визнав водія ОСОБА_1 винним в порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та закрив провадження у справі, будь-яких додаткових даних, які не були враховані під час розгляду справи в суді першої інстанції та свідчили б про неправильність прийнятого судом рішення апелянтом не надано, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 23.11.2015 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/117/2016 Категорія: 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Зубець Ю.Г.

Доповідач Худик М.П.