АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/2313/15-п Суддя 1 інстанції: Кісь Д.П.
Провадження: 33/790/4/16 Доповідач: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, при секретареві Коршун І.О., з участю апелянта ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, з участю іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, допитавши свідків по справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.09.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.09.2015 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 75-76).

Не погодився з вказаним судовим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.09.2015 року та постановити нове рішення (а.с. 78-79).

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт посилається на те, що після дорожньо транспортної пригоди він перебував у стані сильного душевного хвилювання за своїх рідних, тому підписав всі документи, виходячи з того, що інспектори ДАІ пояснили йому про його невинуватість у скоєнні ДТП.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що пояснення, які додано до протоколу були написані не ним, а працівником ДАІ та не відповідають дійсності. Вказує, що такі дії працівника ДАІ ним були оскаржені та надані нові пояснення та фотографії з місця ДТП.

Також ОСОБА_2 вказав, що з матеріалів та висновків експертизи, яка була проведена за його клопотанням, відповіді на поставлені в клопотанні питання не надані.

Крім того, експертами, на думку апелянта, під час проведення експертизи були взяті до уваги пояснення свідків, однак при складанні протоколу про адмінправопорушення жодних свідків не було.

Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, заслухавши іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які заперечували проти її задоволення, допитавши по справі свідків які з`явились за викликом суду, дослідивши пояснення очевидців від яких надійшли заяви про неможливість явки до суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу та надані доповнення, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має грунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.02.2015 року приблизно о 07 год. 40 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «KIA-Magentis» реєстраційний номер АХ 0237АХ, рухався по вул. Полтавський Шлях та в районі будинку № 95, змінюючи напрямок руху не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4

Суд дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, свою вину в скоєнні ДТП не визнав та пояснив, що після зіткнення з автомобілем «Honda -CRV» він та його дружина, яка їхала з ним на передньому сидінні автомобіля втратили свідомість. Пізніше, прийшовши до тями він побачив працівників ДАІ, які йому нічого не пояснюючи та скориставшись схвильованим станом ОСОБА_2 склали у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення та пояснення, які він підписав.

В своїх поясненнях 05.01.2016 року ОСОБА_2 давав свідчення про те, що 24.02.2015 року він їхав з вул. Полтавський Шлях в бік Південного вокзалу, проте в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_2 від 24.02.2015 року підписані ним особисто в яких вказано, що він їхав з вул. Володарського на вул. Полтавський Шлях.

Також ОСОБА_2 зазначив, що пояснення від 24.02.2015 року, які містяться в матеріалах справи написані не з його слів та не його почерком, вважає, що вказані пояснення написані співробітником ДАІ ОСОБА_6, який прибув за викликом на місце ДТП та скориставшись його схвильованим станом склав від його імені пояснення, які ОСОБА_2 і підписав.

Однак допитаний в суді апеляційної інстанції представник Патрульної Служби МВС України - ОСОБА_6 заперечив, що почерк, яким написані пояснення ОСОБА_2 від 24.02.2015 року належить йому чи іншому співробітнику ДАІ, який складав протокол про адмінправопорушення.

Зокрема свідок ОСОБА_6 зазначив, що пояснення у письмовому вигляді йому надав сам ОСОБА_2, хто їх написав йому невідомо, та висловив думку, що можливо вказані пояснення були написані дружиною ОСОБА_2 або його сином, які були на той момент на місці ДТП.

На запитання про те, чи могли син або дружина написати вказані пояснення ОСОБА_2 відповісти не зміг, а його дружина, яка викликалася в судове засідання в якості свідка, для підтвердження або заперечення цього факту до суду не зявилася.

Інший водій ОСОБА_4 пояснив, що 24.02.2015 року він рухався в крайній лівій полосі дороги по вул. Полтавський Шлях у м. Харкові в бік Південного вокзалу коли з вул. Володарського виїхав автомобіль «KIA-Magentis» синього кольору та приблизно за 10 метрів, без ввімкненого покажчика повороту почав робити розворот.

ОСОБА_4 вказав, що хоч він і рухався з невеликою швидкістю та застосував гальмування, однак йому не вдалося уникнути зіткнення так як дорога була слизька, а виїзд перешкоди непередбачуваний.

Пояснення ОСОБА_4 надані в суді апеляційної інстанції не суперечать його письмовим поясненням, які знаходяться в матеріалах справи.

Що стосується суперечливих пояснень ОСОБА_2 про те, що він рухався з вул. Полтавський Шлях в бік Південного вокзалу то до них суд апеляційної інстанції вимушений ставитися критично, так як із пояснень іншого водія ОСОБА_4 та свідків ДТП ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, пояснення яких щодо обставин та механізму ДТП знаходяться в матеріалах справи (а.с.8,9,10,135,136) вбачається, що автомобіль «KIA-Magentis» під керуванням ОСОБА_2 виїхав саме з вул. Володарського, а не рухався по вул. Полтавський Шлях, як зазначає ОСОБА_2

Це підтверджується і первинними поясненнями, які підписав сам ОСОБА_2 24.02.2015 року (а.с.7) та його свідченнями в суді апеляційної інстанції про те, що це він підписав вказані пояснення.

Дослідивши всі матеріали судової справи, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи є достатні дані на підставі яких можна зробити висновок, що причинами дорожньо-транспортної пригоди є порушення правил дорожнього руху України саме з боку водія ОСОБА_2, так як він при здійсненні свого маневру повинен був впевнитися що це буде безпечним і не створить перешкод для інших транспортних засобів на дорозі.

Такий висновок узгоджуються і з висновком судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 6233/8027 (а.с. 50 - 61).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки, протокол про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_2

був складений 24.02.2015 року, то на день розгляду вказаної справи строк накладання адміністративного стягнення, що передбачений ст. 38 КУпАП вже закінчився.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, встановлені ст. 38 КУпАП закінчилися.

Ухвалюючи рішення по даній справі суд першої інстанції не зробив висновок про винуватість або невинуватість особи, відносно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення та не зазначив це в резолютивній частині постанови.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нового рішення по справі, а апеляційна скарга підлягає лише частковому задоволенню.

Керуючись ст.124, п.7 ст. 247, ст. 280, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.09.2015 року по справі щодо ОСОБА_2 скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Прийняти нову постанову суду апеляційної інстанції якою визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним за ст. 124 КУпАП через порушення ним п.п. 10.1 та 10.4 ПДР України.

Провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП та ст. 38 КУпАП через закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1