Справа № 361/4622/15-п Головуючий у І інстанції Шевчук М.П.
Провадження № 33/780/24/16 Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
Категорія 138 26.01.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 січня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Колокольнікова Н.М., з участю представника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на постанову судді Броварсьського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2015 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого на посаді водія ПМГБОП ГУ МВС України в Київській області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,- - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП провадження по справі закрито в звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору. в с т а н о в и л а : 14 листопада 2014 року, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_2 в районі 21 км. + 100 м. автодороги «Київ-Чернігів», керуючи автомобілем марки «Рено Кенго» н.з. 10-1147 (на синьому фоні), допустив невідповідності вимогам п. 1.10 та розділу 34 ПДР України, а саме: виділений конструктивно або за допомогою суцільних ліній дорожньої розмітки 1.1 або 1.2 елемент автомобільної дороги, який розділяє суміжні проїзні частини. Розділювальна смуга не призначена для руху або стоянки транспортних засобів та перетнув лінію дорожньої розмітки 1.1 яка не позначена місцем стоянки або краєм проїзної частини, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» н.з. АІ 6906 СЕ, під керуванням ОСОБА_4, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» н.з. АМ 9685 АІ, під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 1.10 та розділ 34 (дорожня розмітка) Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Вказує, що у справі існують два суперечливі протоколи, так, протокол за № АПІ № 606383, складено безпосередньо після ДТП, 14 листопада 2014 року; протокол за № 319042, який покладено в основу оскаржуваної постанови, складено через півроку, 28 травня 2015 року; що вказує на невідповідність відомостей, вказаних в протоколі, який покладено в основу оскаржуваної постановити, та дійсних обставин дорожньо-транспортної пригоди. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про характер пошкодження автомобілів, а тому не має можливості визначити за якої швидкості та у яку частину автомобіля «Renault Kangoo» було нанесено удар, що його винесло на зустрічну дорогу, а посилання суду першої інстанції на висновки експертизи є формальними. Вважає, що винним у ДТП є водій автомобіля «ВАЗ» н.з. АІ 6906 СЕ, під керуванням ОСОБА_4

Заслухавши доводи ОСОБА_1, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим. Суд першої інстанції всебічно, повно та об»єктивно дослідив дані протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 319042 від 28 травня 2015 року, висновок експертного дослідження № 5-01/273 від 20 травня 2015 року, відповідно до якого, покази водія автомобіля «Рено Кенго» реєстраційний номер 10-1147 (на синьому фоні), в частині механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди є технічно неспроможними, оскільки суперечать обєктивним даним наданих на дослідження матеріалів, даними висновку експертного автотехнічного дослідження № 36-11/14 від 01 грудня 2014 року, відповідно до якого з технічної точки зору в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.п. 2.10-а., 10.7-д., 11.7, 27.2-г та 27.5 ПДР України, що перебуває у причинно-наслідковому звязку із виникненням даної ДТП, письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, також їх пояснення в ході судового засідання. Пояснення, дані ОСОБА_2 в судовому засіданні, суд вірно оцінив критично, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам вчиненого ним правопорушення, спростовуються матеріалами адміністративної справи та поясненнями даними в судовому засіданні іншими учасниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП. Вищенаведене спростовує доводи апелянта про те, що винним у ДТП є водій автомобіля «ВАЗ» н.з. АІ 6906 СЕ, під керуванням ОСОБА_4 Доводи апелянта, про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про характер пошкодження автомобілів, а тому не має можливості визначити за якої швидкості та у яку частину автомобіля «Renault Kangoo» було нанесено удар, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються схемою ДТП, де вказані пошкодження всіх автомобілів, учасників ДТП / а.с. 33,34 /, даними висновку експертного автотехнічного дослідження № 36-11/14 від 01 грудня 2014 року, поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 Крім того, в матеріалах справи містяться два протоколи про адміністративне правопорушення АП1 № 319042 від 28 травня 2015 року щодо ОСОБА_2; АП1 № 606383 від 14.11.2014 року щодо ОСОБА_4, тобто стосовно двох різних осіб. Крім того, постановою суду від 11.12.2014р. адміністративна справа щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП повернута начальнику ВДАІ Броварського УДАІ ГУ МВС України в Київській області для належного оформлення, тому доводи апелянта в цій частині є надуманими. Суд прийшов до правильного висновку, що на даний час строки накладення адміністративного стягнення пройшли, а тому вірно провадження по справі закрив згідно ч. 1 ст. 38, п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Підстав для закриття провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, про що просить апелянт, апеляційний суд не знаходить. Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування або зміни не вбачається. Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, п о с т а н о в и в : Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - залишити без задоволення. Постанову судді Броварсьського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2015 року щодо ОСОБА_2 Михайловича- залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_6