АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/13/16 Головуючий у І-й інстанції - Ходасевич О.В.
Справа № 203/5515/15 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаюча за адресою АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року, ОСОБА_2., визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6(шість) місяців.

10.09.2015 року, як вбачається з постанови судді першої інстанції, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мерседес» д/н НОМЕР_1, не виконала вимоги про зупинку транспортного засобу, які подавались неодноразово червоним проблисковим маячком патрульного автомобіля і гучномовцем, чим порушила п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в який просить постанову судді скасувати та закрити провадження в адміністративній справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не спряв повному об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова не відповідає фактичним обставинам справи є незаконною та необґрунтованою.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, підтвердила викладені в її обґрунтування доводи та просила апеляційну скаргу задовольнити. Пояснила, що за рулем автомобіля вона не знаходилась, вона зупинила автомобіль і попросила водія підвезти її. Особа водія їй не знайома, і чому він почав тікати від працівників ДАІ їй не відомо. Також вказує на те, що посвідчення водія, вона працівникам ДАІ не віддавала, оскільки її сумка з документами залишилась у машині, яка зараз перебуває на штраф майданчику.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що постанова судді першої інстанції винесена порушенням процесуального права є незаконною та необґрунтованою є безпідставними і такими, які спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає, оскільки згідно наявних матеріалів справи і пояснень наданих працівником ДАІ - особу водія було встановлено.

Так, даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 417875 складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом працівника ІДПС РДПС ВДАІ; актом прийому - передачі транспортного засобу від 11.09.2015 року;

А також поясненнями свідка ОСОБА_3 в суді першої інстанції, із яких вбачається, що останній разом із напарником старшим сержантом міліції Зима А.С. несли службу по маршруту Бабушкінського району. Близько 22:00 години, по вул. Запорізького шосе рухався автомобіль «Мерседес» на дуже великій швидкості. Вони перевірили його по базі ДАІ, в наслідок чого було встановлено, що вищевказані номера не належать даному транспортному засобу, а належать автомобілю марки «Фіат Дукато». Після встановлення даного факту, його напарник увімкнув червоний проблисковий маячок та в гучномовець просив, щоб водій зупинився, на що водій не реагував та збільшував швидкість. Вони продовжили їхати за даним автомобілем до його зупинки. В районі 16 лікарні в м. Дніпропетровську з автомобіля вийшла водій - жінка, яка закрила автомобіль та намагалась втекти, але працівники її наздогнали, та встановили особу водія, оскільки вона передала їм своє водійське посвідчення.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження ним вчинення нових правопорушень.

Щодо доводів ОСОБА_2 про її невинуватість і пояснень про те, що вона не знаходилася за кермом, а фактичний водій втік, суд апеляційної інстанції відноситься критично, оскільки такі ствердження не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи і суд вважає їх надуманими та такими які надані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що застосовані до ОСОБА_2 суддею першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти її вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 ( шість) місяців - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області: О.М. Кононенко