Справа №: 452/41/16-п
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 січня 2016 року м.Самбір

суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, розлученого, українця, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, -

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 24.12.2015 року о 06.30 годині в м. Самборі по вул. Торговій Львівської області керував транспортним засобом марки «AUDI-80» із реєстраційним номером ВС4680ЕЕ у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_2 винним себе не визнав та ствердив, що автомашиною в час зупинки її працівниками ДАІ не керував, а лише знаходився у ній за кермом і, в той момент вживав спиртне.

Під час розгляду 15.01.2016 року протоколу про адміністративний проступок разом із матеріалами, які надійшли від Самбірського ВП ГУНП у Львівській області вислуховуючи пояснення ОСОБА_2 та на даний час дослідивши ці ж матеріали та представлені додаткові документи учасниками дорожнього руху в сукупності з їх поясненнями, аналізуючи показання правопорушника, особи, що складала протокол поліцейського Самбірського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3, трьох свідків працівників Самбірського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, - очевидців події, лікаря ОСОБА_7 та обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він своїми діями вчинив керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння; кваліфікація дій за вказаною нормою Закону є вірною і правопорушник повинен за це понести відповідальність у встановленому порядку.

На підтвердження встановлених у суді обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_2, який свою винність у скоєнні правопорушення хоча не визнав, але підтвердив факт перебування в стані спяніння; з пояснень опитаного судом поліцейського Самбірського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3, трьох свідків працівників Самбірського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, - свідків події адміністративного проступку, які однаково підтвердили факт саме керування правопорушником автомашиною, що особа однозначно керувала транспортним засобом, а не просто сиділа за кермом машини, котра здійснила перед тим зупинку. У суді лікар ОСОБА_7 підтвердила, що 24.12.2015 року о 06.50год. проводила освідування ОСОБА_2 на стан спяніння, який самостійно підтвердив, що перебуває в стані алкогольного спяніння, про що було складено відповідний висновок.

Крім наведеного винність у вчиненому правопорушенні ОСОБА_2 стверджується виходячи із наступних підстав:

Ч. 1 ст. 130 КУпАП регламентовано, - керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а також відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, - у діях ОСОБА_2 вбачається кваліфікуюча ознака як керування особою транспортним засобом у стані спяніння, тобто порушення вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У відповідності до п. 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, з обєктивної сторони зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2, є керування водієм транспортним засобом, тобто активні дії по відношенню до автомашини, а не сидіння за її кермом у час, коли транспортний засіб зупинено; субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП передбачає навмисну форму провини.

Ураховуючи наведені норми законних актів та пояснення особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення, показання порушника ОСОБА_2, свідків, приходжу до переконання, що посадовою особою вірно зазначено кваліфікуючу ознаку, а саме п. 2.9а ПДР України, відтак в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та він повинен за це нести відповідальність.

Разом з тим при розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті судового рішення беруться до уваги чіткі та однозначні показання допитаних свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про керування ОСОБА_2 власною автомашиною на час зупинки її працівниками ДАІ.

Згідно ст. 266 КУпАП визначено порядок проходження медичного огляду особами, що було при оформленні документів дотримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому, із урахуванням наведеного, характеру вчиненого правопорушення, того, що воно є суспільно небезпечним і разом з тим не спричинило суттєвої шкоди суспільним та державним інтересам, не порушило права і свободи громадян, негативних наслідків не настало; беручи до уваги особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, заперечення винного, що розцінюється як спосіб захисту особою, беручи до уваги все вище викладене і те, що володіючи посвідченням водія ОСОБА_1 може і має намір влаштуватись на роботу водієм, приходжу до переконання в необхідності накладення адміністративного стягнення на особу у виді штрафу, - як указано в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, слід стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти стягнення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400(три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави 275,6(двісті сімдесят пять гривень 60 коп.)грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя