АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОсіповаЛ.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно з постановою ОСОБА_2 13 вересня 2015 року о 13 год. 10 хв. на вул. Саксаганського, 103 у м. Києві, керуючи автомобілем «Changan Bennisc 7133», д.н.з. НОМЕР_2, в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України при перестроюванні з однієї смуги в іншу, не впевнилась в безпеці маневру, не пропустила автомобіль «Toyota Prado»,д.н.з. НОМЕР_3, в результаті чого здійснила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За доводами ОСОБА_2 постанова судді не відповідає вимогам закону, оскільки висновок судді про її винуватість у вчиненні правопорушення ґрунтується лише на даних, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та додатку до нього. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено свідків дорожньо-транспортної пригоди. Вважає недоведеним, що вона при перестроюванні не впевнилась в безпеці маневру. Звертає увагу на те, що і суд в постанові зазначив, що при перестроюванні з однієї смуги в іншу вона не пропустила автомобіль, який рухався по тій смузі, з якої вона мала намір перестроїтися.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_2 міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року з посиланням на те, що копію вказаної постанови вона отримала лише 26 жовтня 2015 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є обґрунтованим, оскільки строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення водія автомобіля «Toyota Prado»,д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Висновок судді суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог вказаного пункту Правил дорожнього руху є правильним та підтверджується сукупністю даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що в результаті того, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Changan Bennisc 7133», д.н.з. НОМЕР_2, при перестроюванні з третього лівого ряду в крайній лівий ряд не впевнилась у безпеці маневру та не пропустила автомобіль, який рухався у другому лівому ряду, сталось зіткнення керованого нею автомобіля з автомобілем «Toyota Prado»,д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок чого обидва автомобілі отримали пошкодження (а.с. 1); у схемі місця ДТП (а.с. 2), у письмових поясненнях учасника дорожньої пригоди ОСОБА_4 (а.с. 6).

Так, з пояснень ОСОБА_4, які він надав інспектору патрульної служби УПС МВС України в м. Києві відразу після дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що 13 вересня 2015 року він керував автомобілем «Toyota Prado», д.н.з. НОМЕР_3, рухаючись по вул. Саксаганського в напрямку проспекту Перемоги у м. Києві в другій смузі руху зліва від краю проїзної частини. При цьому в третій смузі зліва від краю проїзної частини рухався автомобіль марки «Changan Bennisc», д.н.з. НОМЕР_2, водій якого з правої сторони від напрямку його, ОСОБА_4, руху став різко перестроюватися в перший ряд, не впевнившись в безпеці такого маневру, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів та пошкоджено праву сторону належного йому автомобіля (а.с. 6).

Вказані пояснення водія ОСОБА_4 об'єктивно узгоджуються з даними, що містяться у схемі дорожньо-транспортної пригоди, згідно яких зіткнення автомобілів мало місце на другій смузі ближче до лівого краю проїзної частини вул. Саксаганського у м. Києві, та у наданих представником ОСОБА_4 фотознімках транспортних засобів (а.с. 2, 29-44).

Такі пояснення ОСОБА_4 об'єктивно узгоджуються і з характером та локалізацією технічних пошкоджень автомобілів, що відображені у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди та у наданих представником ОСОБА_4 фотознімках транспортних засобів (а.с. 2 зв., 30-34, 38-41).

За таких обставин ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом перед перестроюванням з третьої смуги рухи в першу ближче до лівого краю проїзної частини дороги повинна була переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншому учаснику руху, який рухався у другій смузі ближче до лівого краю проїзної частини тієї ж дороги, а тому висновок судді про наявність в її діях порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, є правильним.

Не суперечать вказаним висновкам і посилання судді у постанові на те, що ОСОБА_2 не пропустила автомобіль, який рухався по тій смузі, з якої вона мала намір перестроїтися, оскільки вона здійснювала перестроювання з третьої смуги рухи в першу ближче до лівого краю проїзної частини дороги, в тому числі і через другу смугу, в якій і рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_4

Враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди, суддя районного суду повно та всебічно з'ясував обставини, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, в ньому зазначені суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за нього, інші відомості, необхідні для вирішення справи. А щодо тверджень ОСОБА_2 про відсутність у протоколі відомостей про свідків дорожньо-транспортної пригоди, то вони не грунтуються на законі, оскільки відповідно до положень ст. 256 КУпАП відомості про свідків зазначаються, якщо вони є. В той же час дані про наявність свідків у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 відсутні. Відсутність свідків не заперечувала і ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 23, 33 КУпАП та в межах санкції ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

п о с т а н о в и л а :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Осіпова Л.О.