Справа № 369/6131/15-п Головуючий у І інстанції Омельченко М.М.
Провадження № 33/780/3/16 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 138 18.01.2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2016 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Свінціцька О.П., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника Кудрявцева О.В., захисника потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кудрявцева О.В. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року, якою,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Хотянівка Вишгородського району Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, якиймешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою вирішено питання про стягнення витрат, пов'язаних із залученням експерта.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 10 червня 2014 року близько 22 години на ділянці автодороги між селами Крюківщина та Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем марки «Honda Accord», д/н НОМЕР_2, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, маневруючи, не врахував, що його дії створять перешкоду автомобілю марки «Suzuki SX4», д/н НОМЕР_3, який рухався позаду нього в попутному напрямку, і розпочав маневр обгону, внаслідок чого між автомобілями відбулось зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_1, порушивши вимоги п.п. 1.2, 10.1 та 14.3 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 124 КУпАП. Однак, враховуючи те, що на день розгляду справи закінчився встановлений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кудрявцев О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року скасувати, а провадження по справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції застосував спрощений підхід до розгляду даної справи, однобічно та не повно з'ясував обставини справи. Зокрема, висновки суду не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Так, перешкодити автомобілю «Suzuki SX4» д/н НОМЕР_3 здійснити маневр обгону ОСОБА_1 міг тільки тоді, коли б виїхав на зустрічну смугу руху. Але об'єктивних даних, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно виїхав на зустрічну смугу руху, у справі не має. Апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що схема ДТП не містить слідової картини пригоди, через що установити точне місце зіткнення транспортних засобів не можливо. Захисник зазначає, що за умови недоведеності тієї обставини, що ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу руху, в його діях відсутнє порушення вимог п.14.3 Правил дорожнього руху України. З цих же підстав в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог п. 10.1 ПДР, оскільки його дії не мають ознак перестроювання, а тому повністю відповідають вимогам Правил дорожнього руху.

Також звертає увагу на те, що судом першої інстанції було порушено п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки провадження по справі про адміністративне правопорушення, розпочате проти ОСОБА_1 інспектором ВДАІ Києво-Святошинського району ОСОБА_8. 10 червня 2015 року, підлягає негайному закриттю судом, оскільки станом на день складання протоколу, збіг строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП. Також зазначає, що безпідставними є посилання суду першої інстанції на висновки, викладені в постанові Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2015 року, як на доказ вини ОСОБА_1, оскільки КУпАП не передбачає можливості використання рішення суду, прийнятого в одній справі, як прецедент в іншій.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Вказує, що суд першої інстанції всебічно та повно дослідив обставини справи в їх сукупності та постановив законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, пояснення захисника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_3, пояснення експертів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з постанови, суддя дійшов до висновку, що в дорожній обстановці, яка склалася, ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п. 1.2, 10.1, 14.3 ПДР України, а саме, що він, керуючи автомобілем марки «Honda Accord» д/н НОМЕР_2, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, маневруючи, не врахував, що його дії створять перешкоду автомобілю марки «Suzuki SX4», д/н НОМЕР_3, який рухався позаду нього в попутному напрямку, і розпочав маневр обгону, внаслідок чого між автомобілями відбулось зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження.

Однак такі висновки судді не ґрунтуються на матеріалах справи, і погодитись із ними не можливо.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Цих вимог закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_1 суддею не дотримано. Так, поза увагою судді залишилась та обставина, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та досліджених у суді доказів, які б указували на доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За змістом п. 14.3 Правил дорожнього руху України водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

Відповідно до п.1.10 ПДР обгін-це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов"язане з виїздом на смугу зустрічного руху. Маневрування (маневр) - це початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з"їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні і допустимі докази того, що ОСОБА_1 виконував будь - який маневр, здійснював обгін, чи іншим чином перешкоджав здійсненню маневру обгону автомобілем «Suzuki SX4» під керуванням ОСОБА_4, що призвело до виникнення дорожньо - транспортної пригоди.

Як вбачається зі схеми ДТП, яка була додана до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.06.2014р. щодо водія автомобіля «Suzuki SX4» ОСОБА_4 (а.с.12), дана схема не містить зазначення місця зіткнення транспортних засобів, слідів гальмування транспортних засобів чи інших слідових ознак (осип скла, пластику та інше), тобто не містить у собі достатніх даних, які б безпосередньо вказували на порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 1.2, 10.1, 14.3 ПДР України.

Також в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 суддя послався на висновок транспортно - трасологічної та авто технічної експертизи №8760/16021/14-52 від 28.11.2014р.

Однак поза увагою судді залишилось те, що вказаний висновок є суперечливим та грунтується на припущеннях.

Так, з вказаного висновку вбачається, що формування висновку в категоричній формі потребує уточнення комплексу вихідних даних щодо, у тому числі, взаємного розташування автомобілів в момент виникнення небезпеки для руху, а такі дані несуперечливого характеру в матеріалах справи відсутні (а.с.32).

При цьому, будь - яких об"активних даних про те, на підставі чого експерт дійшов висновку, що зіткнення сталось саме на боці зустрічного руху, висновок експертизи не містить.

З показів експерта ОСОБА_5, наданих в суді апеляційної інстанції вбачається, що зробити категоричний висновок про те, на якій смузі руху сталося зіткнення неможливо.

З показів експертів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, наданих в суді апеляційної інстанції вбачається, що у зв"язку з відсутністю комплексу необхідних вихідних даних, експертним шляхом відповісти на питання щодо того, чиїми діями із зазначених водіїв була створена небезпечна і аварійна дорожня ситуація неможливо.

При розгляді справи в суді першої інстанції суддя докази по справі не проаналізував, не надав їм належної оцінки та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п .1 ст. 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Кудрявцева О.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька