П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах - Карнауха А.С.

з участю:

захисника - ОСОБА_2,

потерпілої - ОСОБА_3

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від

23 грудня 2015 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Як встановлено судом першої інстанції, 07 листопада 2015 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_4 в місті Чернігові по вулиці Бєлова, керуючи автомобілем Мазда 323, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті з вулицею Кільцевою проявив неуважність та не надав перевагу у русі автомобілю CHEVROLET EVANDA, державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі (вулиці Кільцевій), внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив пункти 16.11, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій порушила питання про скасування постанови місцевого суду та закриття провадження в справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначила, що суд першої інстанції при неповному дослідженні обставин справи, порушив норми матеріального та процесуального права, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду.

Заслухавши захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, потерпілу, котра вважала рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, суд вважає, що остання задоволенню не підлягає.

За матеріалами адміністративної справи, інспектором Чернігівського відділу поліції в Чернігівській області було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, згідно якого ОСОБА_4 о 13 годині 10 хвилин в місті Чернігові, керуючи автомобілем Мазда 323 державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Бєлова та на перехресті з вулицею Кільцевою проявив неуважність та рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю CHEVROLET EVANDA, державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі вулиці Кільцевої, внаслідок чого трапилося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження

(а.с. 2).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_4 розписався в протоколі та погодився з його змістом.

У викладених поясненнях ОСОБА_4 зазначив, що не бачив легкового автомобіля який рухався по головній дорозі, так як видимість закрила вантажівка.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Твердження захисника ОСОБА_2 про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, спростовуються даними протоколу про порушення Правил дорожнього руху, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, схемою місця дорожньо - транспортної пригоди від 07 листопада 2015 року (а.с. 2, 3), показаннями потерпілої ОСОБА_3

Доводи апелянта про порушення інспектором частини 4 статті 256 КУпАП, щодо роз'яснення прав та обов'язків особі, під час складання протоколу, не відповідають дійсності, оскільки в протоколі міститься підпис ОСОБА_4 про роз'яснення йому прав та обов'язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Твердження захисника про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам статті 256 КУпАП, внаслідок не правильного зазначення порушених пунктів ПДР, котрі мають понад десяток підпунктів, не ґрунтується на законі, оскільки пункт 16.11 Правил дорожнього руху визначає, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху та не містить жодного підпункту.

Відповідно до пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Інформація про учасників дорожньо-транспортної пригоди міститься в схемі місця ДТП.

В статті 252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання апелянта на те, що судом залишені без уваги пояснення свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з постанови, суд першої інстанції належним чином мотивувавши, оцінив критично показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, при наявності підстав вважати, їх зацікавленими у вирішенні справи.

Твердження захисника ОСОБА_2 про взяття місцевим судом, під час винесення рішення, на себе обов'язків спеціаліста не містять під собою юридичного обґрунтування.

Належним чином, у відповідності до вимог закону, мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтовано послався на пункт 1.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року, згідно якого кожний учасник дорожнього руху вправі розраховувати на те, що й інші учасники виконують дані Правила.

З огляду на наведене, вказані доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, свідчать про намагання ОСОБА_4 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, забезпечив всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи для прийняття законного та обґрунтованого рішення про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_4, накладено місцевим судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та в межах санкції, яка передбачена статтею за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від

23 грудня 2015 року, залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від

23 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Карнаух