Справа № 694/40/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2016року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надішли з сектору Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 Пантелієвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 216685 ОСОБА_1 18.12.2015 року о 23.25 год. в м. Звенигородка, Черкаської області по просп. Шевченка керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, продув прилад «Драгер» з результатом 1,26% з допустимою нормою 0,20%. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП .

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 18.12.2015 року о 23.25 год. керував автомобілем та був зупинений працівниками ДАІ. Працівник ДАІ пояснив йому, що зупинив в звязку з тим, що ОСОБА_1 порушив ПДР, а саме перетнув суцільну лінію розмітки та запропонував пройти тест на приладі «Драгер», який показав вміст алкоголю 1,26%. ОСОБА_1 відразу запропонував інспектору проїхати в лікарню для проходження медичного огляду на, що йому було відмовлено. ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі тому, що був не згідний з результатом. А також пояснив, що має захворювання цукровий діабет ІІ типу, а тому не вживає алкоголь, так, як це небезпечно для його життя.

Інспектор Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що зупинивши гр. ОСОБА_3 відчув запах алкоголю та запропонував йому пройти тест. В лікарню їхати відмовився в звязку з тим, що в цьому не було потреби так, як він мав висновок приладу «Драгер».

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона працює продавцем у нічному кіоску, який знаходиться біля місця де був зупинений правопорушник. Особисто з ним свідок не знайома, проте 18.12.2015 року о 23.30 год. знаходилася поруч та була свідком того, що ОСОБА_1 свою вину не визнавав, про те, що вживав алкоголь заперечував та пропонував поїхати в лікарню, але інспектор йому відмовив.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та які надавали письмові пояснення в матеріалах справи в судове засідання не зявилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини їх неявки суду не відомі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 216685 від 18.12.2015 р. дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.9 а ПДР України.

Так, відповідно до п.2.9. а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Тобто, об'єктивною стороною інкримінуємого ОСОБА_1 правопорушення є саме керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції сп'яніння.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

В матеріалах справи міститься довідка Звенигородського центру первинної медико-санітарної допомоги Козацької амбулаторії від 10.02.2016р. ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку з приводу захворювання цукровий діабет ІІ тип у стадії декомпенсації та постійно вживає підтримуючі медичні препарати.

Дані зазначеної довідки підтверджуються поясненнями ОСОБА_1, наданими в судовому засіданні, який пояснив, що в той час він їхав саме за ліками до нічної аптеки, крім того, внаслідок постійного вживання медичних препаратів він взагалі не вживає алкоголь. ОСОБА_1 пояснив, що він пропонував інспектору проїхати до лікарні та здати кров з метою виявлення алкоголю у крові, проте, останній сів у машину та поїхав.

За таких обставин, за наявності доказів, які за змістом протирічать один одному, усі сумніви та протиріччя суд тлумачить на користь ОСОБА_3

При цьому суд приймає також до уваги дані про хворобу ОСОБА_3, симптоми та прояви якої могли бути розціненими як ознаки алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин справи, з урахуванням тих документальних даних, що містяться у ній як докази, враховуючи відсутність обґрунтованого переконання у вчиненні ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.36, 221, 247, 251, 252, 283-284, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 Пантелієвича до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути подано протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Д.І. Сакун