Справа № 152/43/16-п
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 січня 2016 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Строгий І.Л.,

за участі ОСОБА_1.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Шаргород Вінницької області, вул. Ворошилова, 14, громадянки України, одруженої, не працюючої,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом Серії ВІ № 009885 від 11.12.2015 ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме у тому, що вона неналежно виконує свої батьківські обовязки, так як її неповнолітня дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в громадському місці вживала алкогольні напої.

У суді ОСОБА_1 винною себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах не визнала.

Дослідивши матеріали справи, визначаючись щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходжу із такого.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 2, 4 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін і свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Отже, з огляду на викладене та беручи до уваги принцип змагальності сторін, держава, в особі уповноважених нею органів внутрішніх справ зобовязана відповідними доказами довести перед судом винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Даючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серія ВІ № 009885, як доказу у даній справі, зважаю на те, що в протоколі не виконані вимоги ст. 256 КУпАП, оскільки, не зазначено дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення. Також, у протоколі не вказано які саме батьківські обовязки ОСОБА_1 неналежно виконує. Крім того, у протоколі відсутні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не вказано прізвища та адреси свідків правопорушення та відсутній їх підпис.

Відтак, вище викладене свідчить про невиконання посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення серія ВІ № 009885 вимог ст. 256 КУпАП, а тому зазначений протокол не може вважатись належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на усе вище викладене, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, відтак провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 7, 9, 184, п. 1 ст. 247, статтями 251, 252, 256, 272, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя І.Л.Строгий