Справа № 156/914/15-п Провадження №33/773/325/15 Суддя в 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Категорія:ч.1 ст.163-1 КУпАП Доповідач: Опейда В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Опейди В.О.,
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до відповідальності на постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Лаврів Луцького району Волинської області, який працював директором ТзОВ «Волмакс», до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень.

Провадження по справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по протоколах про адміністративне правопорушення №6 від 14.09.2015 року та №7 від 14.06.2015 року за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він будучи директором ТзОВ «Волмакс» в своїй діяльності не дотримався вимог, передбачених Податковим кодексом України, а саме при веденні податкового обліку по господарській одиниці АЗС за адресою: с.м.т. Іваничі, вул. 8-го Березня,1, ТП 6 не дотримано вимог ст. 213, ст.214, п.п.215.3.4 п.215.3 ст.215, ст.216 Податкового кодексу України, що привело до зниження акцизного податку, який підлягає оплаті до бюджету за квітень 2015 року в сумі 5350,00 гривень, за травень 2015 року в сумі 5618,00 гривень, за червень 2015 року в сумі 4992,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з прийнятим рішенням вважає, що постанова суду не відповідає фактичним обставинами справи, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що постанову отримав лише 26.11.2015 року, оскільки з 23.07.2015 року по даний час знаходиться на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, а тому просив поновити строк на апеляційне оскарження. Стверджує, що при складанні протоколу порушено вимоги ст.254 КУпАП, а також не роз`яснено йому прав, передбачених ст.268 КУпАП. Крім того, дані протоколи про адміністративне правопорушення постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 02.10.2015 року поверталися до Іваничівського відділення Нововолинської ОДПІ для належного оформлення. Однак, без усунення вказаних порушень, дані протоколи були повторно направлені в суд та розглянуті. Зазначає, що податкові повідомлення-рішення винесені на підставі актів камеральних перевірок згідно постанов Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 року визнано протиправними та скасовано. Крім того, протиправність висновків, викладених в актах перевірок Іваничівського відділення Нововолинської ОДПІ підтверджено також Львівським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 05.11.2015 року.

Вказує, що в протоколах не викладена об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП. Стверджує, що постанова суду не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, зокрема її мотивувальна частина взагалі не містить висновку суду з формулюванням вчиненого адміністративного правопорушення та суті порушених нормативних актів, а містить лише посилання на зміст протоколу та актів перевірки без розкриття їх суті. При розгляді даної справи судом були порушені вимоги ст.245, 278 КУпАП відносно повноти, всебічності та об`єктивності розгляду. Просить постанову Іваничівського районного суду Волинської області скасувати, а провадження у справі закрити.

ОСОБА_1 звернувся в суд апеляційної інстанції із заявою, в якій просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутності і задовольнити її. Зазначив, що окрім наведеного в апеляції, існують ряд рішень Волинського окружного адміністративного суду щодо вказаних правовідносин, які в своїй сукупності виключають вчинення ним адміністративних правопорушень. Просив провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити, а апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що дані про своєчасне і належне сповіщення ОСОБА_1 про дату та місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України № 30/1244 від 26.11.2015 року ОСОБА_1 з 23.07.2015 року по даний час знаходиться на дійсній військовій службі у вказаній частині. З апеляційної скарги вбачається, що про оскаржувану постанову він взнав від працівників ТзОВ «Волмакс» 26.11.2015 року. Апеляційний суд приходить до висновку, що строк на оскарження постанови Іваничівського районного суду ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, а тому він відповідно до ст.289 КУпАП підлягає поновленню.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, при прийнятті рішення, обставини справи досліджено неповно та однобічно, не перевірено об`єктивність та повноту провадження у справі.

Так, в порушення вимог ст.278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, виходячи із змісту ст.ст.254, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення має бути вручений під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, і лише у разі відмови одержати примірник протоколу, до протоколу вноситься відповідний запис.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності ОСОБА_1 , оскільки він з 23 липня 2015 року по даний час знаходиться на дійсній військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України. Дані про його ознайомлення з цим протоколом в матеріалах справи відсутні, як і дані про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП.

Із об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, полягає у відсутності податкового обліку, порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Разом з тим, в протоколах про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 об`єктивна сторона правопорушень викладена не належним чином, що унеможливлює зробити висновок про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд не виклав обставини, встановлені при розгляді справи та висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1 КУпАП, при цьому відтворив у постанові лише формальні дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. ст. 55, 56 ПКУ, платник податків має право оскаржити до органу вищого рівня або суду податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у десяти денний строк після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до відповідного органу зі скаргою щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання рішення законної сили.

Разом з тим, ОСОБА_1 надав копії постанов Волинського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 року та 26.11.2015 року, згідно яких визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Нововолинської ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області від 06.07.20115 року № 000074303 та від 08.09.2015 року №000079303.

Наведене свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 правопорушення за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1 КУпАП не доведена, в зв`язку з чим апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.163-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Волинської області В.О. Опейда