АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши, за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/12,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на шість місяців, -

встановив:

постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на шість місяців.

У відповідності до постанови місцевого суду, ОСОБА_1 було визнано винним у тому, що він 29 серпня 2015 року приблизно об 11 годині, керуючи транспортним засобом «ВАЗ» д/н НОМЕР_1, в районі електроопори №117 по вул. Наб. Перемоги у м. Дніпропетровську відволікся від керування транспортним засобом та допустив зіткнення із стоячим по переду автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, чим припустився порушення п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, із пропуском строку передбаченого на оскарження постанови. У апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення пропущеного строку, мотивоване поважністю причин попуску, крім цього у апеляційній скарзі порушується питання про скасування постанови суду першої інстанції і закриття провадження у справі через його невинуватість, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги у апеляційній скарзі апелянт мотивував тим, що він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди та про її обставини йому нічого не відомо. ОСОБА_2 цього зазначив, що у травні 2015 року у нього було викрадено посвідчення водія, у під час відновлення втраченого посвідчення у літку 2015 року у МРЕВ йому повідомили, що його було притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево без зясуванні істотних обставин справи. На думку апелянта судом не було вжито усіх необхідних заходів щодо його повідомлення про час та місце розгляду справи, а також не було зясовано чи дійсно саме ця особа винна у вчиненні правопорушення, як того вимагає ст. 280 КУпАП.

Таким чином, на переконання апелянта, суд першої інстанції, припустившись зазначених недоліків, дійшов хибного висновку щодо його винуватості, оскільки він не був учасником ДТП, а розглянувши справу у його відсутність позбавив його права на захист, що і перебуває у причинному звязку із пропуском строків на оскарження постанови.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги й клопотання, перевіривши правильність та обґрунтованість постанови місцевого суду, дійшов висновку, що клопотання і подана апеляційна скарга підлягають задовольню; пропущений строк поновленню, а постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має бути розглянута виключно у присутності особи, яка притягується до відповідальності і лише у виключних випадках суд може розглянути справу у відсутність особи.

Як вбачається із матеріалів справи, справа судом була розглянута у відсутність особи, у матеріалах справи відсутні данні про отримання особою повістки про виклик до суду. Таким чином, під час підготовки справи до розгляду, суд, порушуючи права особи на захист, не зясував причину неявки особи, як того вимагає ст. 278 КУпАП, та допустив розгляд справи по суті у її відсутність.

З огляду на викладенні обставини, а також те, що особа фактично довідалася про результати розгляду справи лише після звернення до місцевого суду 27 листопада 2015 року, а подала апеляційну скаргу 3 грудня 2015 року, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що строк на оскарження був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

З аналізу наведеної норми вбачається, що суд під час розгляду справи має зясувати усі фактичні обставини, з урахуванням яких дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Встановленні під час розгляду справи сумніви щодо винуватості особи мають тлумачитися на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Як вбачається із наявного у матеріалах справи протоколу (а.с. 1) ОСОБА_1 був учасником ДТП, яке відбулося 29 серпня 2015 року на перехресті Хрестьянського узвозу із вул. Космічна. У протоколі датованого 29 серпня 2015 року інспектором ДАІ зазначено, що особу ОСОБА_1 було встановлено з посвідчення водія ЯАА 334911 від 19 січня 2000 року.

Проте, під час апеляційного перегляду суду було надано висновок дільничного інспектора (а.с. 19) у відповідності до якого знайшов своє підтвердження факт викрадання 31 травня 2015 року у ОСОБА_1 посвідчення водія.

Таким чином з наведеного слідує, що 31 травня 2015 року у ОСОБА_1 було викрадено посвідчення водія і фактично на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення - 29 серпня 2015 року він обєктивно не міг підтвердити свою особистість втраченим посвідченням водія, що обєктивно виключає його причетність до інкримінованого йому правопорушення.

Підсумовуючи викладене, а також, враховуючи наявні недоліки допущенні під час оформлення матеріалів справи, які неможливо усунути навіть шляхом додаткового оформлення, суд апеляційної інстанції з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України дійшов висновку, що суд першої інстанції, порушуючи вимоги ст. 280 КУпАП, належним чином не дослідив усі обставини справи та дійшов хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, скасувавши постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_1. за ст. 124 КУпАП закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення , на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови суду задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на шість місяців скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1, закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду І.К.Живоглядова

Дніпропетровської області