Справа № 3/325/736/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року смт . Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Пантилус ОП., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки РФ Челябінської області, громадянки ОСОБА_2 Федерації, інваліда 1 групи, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2015 року до Приазовського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, яка підсудна цьому суду відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 20 листопада 2015 року незаконно, без дозволу відповідних органів влади перетнула державний кордон з ОСОБА_2 Федерації в Україну у пункті пропуску "Новоазовськ" (Донецька область, Новоазовський район), чим порушила вимоги ст. 9 Закону України Про державний кордон України, та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з'явилася.

В розписці, яка міститься в матеріалах, доданих до протоколу, ОСОБА_1 просила розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з положень статей 1, 7, 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 даного Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати:чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Тобто, об'єктивну сторону даного правопорушення можуть складати будь які дії із вказаних в диспозиції частини першої цієї статті КУпАП: 1) перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України; 2) перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу; 3) перетинання або спроба перетинання державного кордону України без дозволу відповідних органів влади.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 в порушення вимог ст.9 Закону України Про державний кордон України без дозволу відповідних органів влади перетнула державний кордон з ОСОБА_2 Федерації в Україну у пункті пропуску "Новоазовськ".

Із зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 повинна була мати дозвіл відповідного органу влади на перетин державного кордону, але який дозвіл і від якого органу судом із протоколу та доданих до нього документів не встановлено, із-за відсутності таких даних.

Тобто, об'єктивна сторона правопорушення в протоколі не викладена.

Суб'єктивний склад правопорушення передбаченого ст.204-1 КУпАП, характеризується прямим умислом, а в діях ОСОБА_1 такий умисел відсутній, виходячи з наступного.

Адміністративне правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП, визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У зв'язку зі складною обстановкою на Сході України та неможливістю здійснювати контроль на певних ділянках українсько-російського кордону рішеннями Уряду на державному кордоні з Росією в межах деяких територій Луганської та Донецької областей було тимчасово припинено рух через пункти пропуску, в тому числі через пункт пропуску "Новоазовськ".

Населені пункти Новоазовського району Донецької області включені до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р).

Відповідно до ч. 9 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» не є порушеннями правил перетинання державного кордону України вимушене перетинання державного кордону особами, вчинене в стані крайньої необхідності, а також за інших вимушених обставин.

Станом на день перетинання державного кордону (за протоколом) особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на території Новоазовського району Донецької області органи державної влади тимчасово не здійснювали свої повноваження та рух через пункт пропуску Новоазовськ припинено.

На підставі викладеного слід зробити висновок, що ОСОБА_1 за вимушених обставин перетнула державний кордон з ОСОБА_2 Федерації до непідконтрольної владою території України через пункт пропуску "Новоазовськ" (Донецька область, Новоазовський район), який тимчасово не контролюється українською владою, що відповідно до ч.9 ст.9 Закону України Про державний кордон України не є порушеннями правил перетинання державного кордону України.

За таких обставин висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення є недоведеним, ґрунтується на припущеннях, що є неприпустимим.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням вищенаведеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. ст. 252, 283-285, 287, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 204-1 ч. 1 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд.

Суддя О.П.Пантилус