П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2015 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Іваніна Ю.В., при секретарі Степаненко І.Б., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з батальйону №3 роти №4 Управління патрульної служби МВС України у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 №334407, ОСОБА_1 09.11.2015 року, приблизно об 11-36 годині, керуючи автомобілем Опель Комбо, номерний знак НОМЕР_1, при повороті ліворуч не пропустив автомобіль Шкода Фабиа, номерний знак НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого допустив зіткнення з ним, автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, надав суду письмові пояснення та відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, на якому зображено момент зіткнення транспортних засобів.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що 09.11.2015 року, приблизно об 11-05 годині, він як водій автомобіля «Опель Комбо», номерний знак НОМЕР_3, доїхавши до перехрестя вул.Перова та вул.Стальського в лівій смузі зі сторони метро «Дарниця», зупинився та пересвідчившись у тому, що зустрічний автомобіль зліва попереду нього зупинився на червоне світло світлофору, даючи можливість йому повернути вліво, почав виконувати маневр своїм автомобілем на зелене світло світлофору в бік авторинку. В свою чергу, водій автомобіля Шкода, номерний знак НОМЕР_2, який рухався на зустрічній смузі з боку Троєщини, доїхавши до перехрестя вул.Перова та вул.Стальського, здійснив об'їзд автомобіля, яке зупинилося перед ним на червоне світло світлофора в правій смузі руху зі швидкістю, на його думку 70 км/годину, чим спричинив аварію з його автомобілем, завдавши матеріальних збитків та пошкоджень автомобілю. Після аварії водій ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та, визнавши свою провину, вибачився перед ним. Однак в подальшому заявив співробітникам поліції, що їхав на мигаюче зелене світло світлофору. Складений відносно нього протокол він вважає неправомірним, оскільки всі маневри виконувалися ним згідно Правил дорожнього руху України, що повністю підтверджується відеозаписом з камер спостереження. Враховуючи викладене, просив суд закрити провадження відносно нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Судом також досліджено відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження, який на думку суду є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, на якому зображено момент зіткнення транспортних засобів, зокрема вбачається, що водій ОСОБА_1, під'їхавши до перехрестя вул.Перова та вул.Стальського в лівій смузі зі сторони метро «Дарниця», зупинився, і лише через деякий час, переконавшись перед початком руху, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, а саме, що зустрічний автомобіль зупинився на червоне світло світлофору, почав виконувати маневр, зокрема поворот ліворуч. Разом з тим, водій автомобіля Шкода, який рухався на зустрічній смузі у середньому ряді, доїхавши до перехрестя вул.Перова та вул.Стальського, здійснив об'їзд з правого боку автомобіля, що зупинився попереду нього на червоне світло світлофора, в правій смузі руху, та продовжив рух на заборонене світло світлофора, після чого сталася вказана ДТП.

При цьому, очевидним є той факт, що водій автомобіля Опель Комбо ОСОБА_1 не міг допустити, що водій автомобіля Шкода ОСОБА_2, який є учасником дорожнього руху, і дії якого відповідно до вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків, порушить вимоги Правил щодо неможливості проїзду на заборонений сигнал світлофору, що встановлено судом шляхом дослідження належного і допустимого доказу - відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження.

Згідно з п.1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім того, згідно з п.1.1, 1.2, 1.3 Правил дорожнього руху України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, сам учасник ДТП ОСОБА_2 на належний виклик суду в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, що позбавляє суд та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 можливості допитати його щодо обставин ДТП та його позиції. У п.54 рішення по справі «Корнєв і Карпенко проти України» Суд зазначив, що п.1 і 3 (d) ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Таким чином, позиція ЄСПЛ зводиться до того, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити, оскільки права захисту в такому випадку виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2, пояснення останніх, схему місця ДТП та відеозапис з камери зовнішнього відео спостереження, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, серії АП2 №334407, від 09 листопада 2015 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, серії АП2 №334407, від 09 листопада 2015 року, не повною мірою відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому взагалі не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що факт порушення п.10.1 Правил Дорожнього руху України водієм автомобіля «Опель Комбо», номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_1 не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.124, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна