Провадження № 3/638/2676/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Харкова

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Задорожний М.І., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , громадянина Вірменії, уродженця м.Севан, Вірменія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення № ХА 030521 від 22.10.2015 року, відповідно до якого 22 жовтня 2015 року о 22 години 40 хвилин на перехресті вулиць Сумська та Дерев`янко, ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою у відношенні міліціонерів та штовхав руками. На вимоги міліції при виконанні службових обов`язків припинити неправомірні дії гр.-н ОСОБА_1 не реагував.

Зазначені дії вповноваженими особами кваліфіковано як порушення ст.185 КУпАП.

Диспозицією ст. 185 КпАП України передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З наданих у суді пояснень представника Мартиросян С.А. вбачається, що останній заперечує проти протоколу та висунутих щодо нього звинувачень про нібито вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП, і зазначає, що протокол було складено безпідставно та не обґрунтовано, а під час складання вищезазначеного протоколу працівниками міліції було допущено ряд суттєвих порушень норм законодавства, як Конституції України, так і Кодексу про адміністративні правопорушення, Закону України Про міліцію а також інших законів та нормативно правових актів.

Так, аналізуючи чинний КУпАП зі змінами, вбачається, що з 14.07.2015 року важливим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП є об`єктивна сторона правопорушення, яка виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку (формальний склад).

Так, дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника саме поліції. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.З огляду на протокол про адміністративне правопорушення № ХА 030521 від 22.10.2015 року, особою, яка склала протокол, всупереч вимогам законодавства зазначено інспектора ПС 2 роти 2 батальону УПС МВС у м. Харкові, рядового міліції Чернишова Олександра Олександровича, який не має жодного відношення до поліції.

Таким чином, при оформленні протоколу допущено грубі порушення вимог чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо самої непокори, то слід зауважити, що відповідно до рішення Конституційного суду України по справі N 1-28/2011 від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011, відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями… Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника … у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Необхідність зясування суті розпорядження працівника міліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, і з рішення (Постанови) Верховного Суду України від 03.03.2014 року по справі №5-49к13, прийнятого, внаслідок постановлення Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (Заява № 20372/11, статус остаточного 11.07.2013 року).

Також, з урахуванням п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 року №10-рп/2011 по справі (№ 1-28/2011), необхідним є з`ясування суті непокори для надання висновку про її злісність.

Системний аналіз норм Кодексу дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальність лише за злісну непокору законній вимозі працівника міліції.

Відповідно до змісту зазначеного протоколу, не вказано, на підставі яких приписів та якого саме закону ґрунтується вимога (розпорядження) працівника поліції, крім того, в ньому фактично не зазначено суть адміністративного правопорушення, тобто не вказано яке законне розпорядження було не виконано ОСОБА_1 та не зазначено у відношенні кого із співробітників міліції була спрямована «злісна непокора» і в чому саме непокора виявилася. Наслідком такої непокори мало б бути затримання правопорушника. Відомості що свідчили б про злісну непокору або затримання ОСОБА_1 у встановленому законом порядку як наслідок порушення закону, в матеріалах адміністративної справи відсутні.

З дослідженого у судовому засіданні відео з місця правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 за участі адвоката вимагає присутності свідків, понятих та другого учасника ДТП, яких на місці пригоди взагалі не має. Жодної нецензурної лайки у відношенні працівників міліції не висловлено.

Слід також окремо звернути увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є громадянином іноземної держави та потребує особливої уваги обов`язок вповноважених осіб на роз`яснення її прав, в тому числі й зрозумілою для нього мовою.

Відповідно до вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника. До протоколу додаються інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, протокол не містить визначених законом відомостей, підписів осіб, адвоката, понятих, правопорушника, в тому числі відомостей про відмову будь-кого від підписання протоколу.

Суд надає оцінку приєднаному до матеріалів справи рапорту інспектора ПС 2 роти 2 батальйону УПС МВС у м. Харкові Чернишова О.О., який зазначає про неможливість належним чином оформити протоколи про адміністративні правопорушення з причин втрати матеріалів, що також свідчить про допущені порушення норм чинного законодавства.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № ХА 030521 від 22.10.2015 року, працівниками МВС допущено ряд порушень вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 185 КпАП України, оскільки останній не вчиняв дії, які містять ознаки злісної непокори, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КпАП України, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, з підстав встановлених п.1 ст. 247 КпАП України.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Між тим, відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження, в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Законність рішення суду визначається також законністю дій посадових осіб що складали протокол про адміністративне правопорушення.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином, вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 7, 247, 256, 279, 280, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд Харківської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя