АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/701/15 Головуючий у І-й інстанції - Тарасенко О.В.
Справа № 215/4101/15 -п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: вул. Концертна, 21, м. Кривий Ріг,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито у звязку з закінченням строків давності, передбачених ст. 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернівського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження закрито у звязку з закінченням строків давності, передбачених ст. 38 КУпАП.

19.07.2015 року, як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком та зміною напрямку руху, недостатньо впевнилась у відсутності небезпеки для інших учасників дорожнього руху, та при виконанні маневру повороту ліворуч, завчасно не ввімкнула показник повороту, скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку позаду неї, чим порушила п. 2.3 (б), 10.1, 9.2 (б).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2П, подала апеляційну скаргу, в який просить постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що прийнята за наслідками необєктивності та неповноти розгляду даної справи, невідповідності викладених у постанові висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на те, що подія ДТП відбулась на перехресті, тобто водій ОСОБА_3 виконував обгін на перехресті, що заборонено п. 14.6 ПДР України. Зазначає, що суд ґрунтується на письмових показах свідка ОСОБА_4, якого головуючий не допитав у залі суду, і не встановив його особу. Вважає, що суд першої інстанції не дослідив безпосередньо усі докази по справі у залі судового засідання, не призначив авто-технічну експертизу, не залучив у якості доказів по справі надані суду матеріали, а наявними у справі доказам дав неналежну оцінку.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_5 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити. ОСОБА_2, вказує на те, що подія ДТП відбулась на перехресті, тобто водій ОСОБА_3 здійснював обгін на перехресті, що заборонено. Зазначає, що письмові покази свідка ОСОБА_4, не можуть слугувати як доказом її вини, оскільки особа свідка судом не встановлена, та у судовому засіданні не допитана. Винною себе не визнає.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови судді є безпідставними та необгрунтованими.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП1 № 510481; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; фототаблицею до схеми місяця ДТП; поясненнями потерпілого ОСОБА_3, з яких вбачається, що він керуючи автомобілем ВАЗ 21099, побачив попереду автомобіль ВАЗ 2101, який рухався з малою швидкістю по середині розподільної смуги. Оскільки дорога має два напрями руху і дозволяє робити обгін, включивши лівий поворот, водій ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу для здійснення обгону, і побачив як автомобіль ВАЗ 2101 почав різко повертати ліворуч без показника лівого повороту. В наслідок чого, водій автомобіля ВАЗ 21099 під керуванням ОСОБА_3 здійснив екстрене гальмування, подав звуковий сигнал, однак уникнути зіткнення не вдалось; поясненнями свідка ОСОБА_4, з яких вбачається, що останній бачив, як автомобіль ВАЗ 2101 червоного кольору рухався з дуже малою швидкістю, по середині розподільної смуги, після чого побачив, що позаду ВАЗ 2101 рухався ВАЗ 21099, який увімкнув показник лівого повороту та почав здійснювати обгін, після чого, ВАЗ 2101 без увімкненого лівого показника повороту здійснив маневр повороту ліворуч, внаслідок чого сталось ДТП.

Надані пояснення у суді першої інстанції свідком ОСОБА_6, який є чоловіком особи яка притягується до адміністративної відповідальності, не узгоджуються з вищевказаними обставинами і доказами наявними в матеріалах справи, а тому суд правильно надав їм критичну оцінку, а інших доказів в підтвердження своїх доводів викладених в апеляційній скарзі не надано, тому посилання на неповноту судового розгляду є безпідставним та голослівним і фактично зводяться до переоцінки доказів.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на відсутність висновку спеціаліста щодо наявності вини в скоєнні ДТП саме в діях водія ОСОБА_2, то вони є також безпідставними і не обґрунтованими, так як згідно матеріалів справи, а також протоколу судового засідання ніхто із учасників, в тому числі і захисником не було заявлено ніяких обґрунтованих клопотань щодо необхідності отримання вказаного висновку.

Аналіз пояснень потерпілого та свідка ОСОБА_4, щодо обставин дорожньо- транспортної пригоди, дає підстави дійти висновку, що дані пояснення є логічними та послідовними, такими, що в повному обсязі узгоджуються та обєктивно підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що в апеляційній скарзі і в судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_2 не наведено переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду апеляційної інстанції підстави ставити під сумнів обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, що були встановлені районним судом.

Стосовно доводів апеляційної скарги, про те, що в діях водія ОСОБА_3 вбачається порушення п.п. 12.4, 12.9, 14.6, ПДР України, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими, оскільки на водія ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення не складався, а тому його неможливо притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2 уповноваженою особою Державтоінспекції МВС.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи районним судом не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення та закривши провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, в звязку з закінченням на момент розгляду справи, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винною, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, а провадження закрито за давністю накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області : ОСОБА_1