Справа № 333/225/15-п
Пр №3/333/125/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.01.2015 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., при секретарі Шевченко І.П., за участю прокурора прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від заступника начальника Управління начальника ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого (до 06.02.2014 року працював головним державним інспектором відділу оперативної роботи Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області), зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого та до адміністративної відповідальності не притягався, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно підпункту «в» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєктами відповідальності за корупційні правопорушення є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

У відповідності до ст.1 Положення «Про державне агентство рибного господарства України», затвердженого Указом Президенту України № 484/2011, Державне агентство рибного господарства України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

06.12.2013 року, на підставі особистої письмової заяви та наказу начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області ОСОБА_4 № 203-К від 06.12.2013 року ОСОБА_2 було призначено на посаду головного державного інспектора відділу оперативної роботи Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства Запорізькій області.

Того ж дня, ОСОБА_2 був попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.

Згідно ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи, зазначені в підпункті «в» п.1 ч.1 ст.4 цього Закону, є субєктами декларування і зобовязані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру (далі - Декларація).

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подають Декларацію за період, не охоплений раніше поданими Деклараціями.

Згідно п.2 Порядку зберігання документів і використання відомостей, зазначених у Деклараціях (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 16 від 11.01.2012 року), Декларації зберігаються у кадрових підрозділах відповідних органів державної влади або місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права в особових справах осіб, зазначених у п. 1 цього Порядку (осіб, зазначених у п. 1 та п.«а» п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»).

06.02.2014 року ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади за угодою сторін, згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. У подальшому, в ході проходження процедури звільнення, відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», як субєкт декларування, який звільнився тобто припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави, ОСОБА_2 зобовязаний був подати Декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме, за період з 01.01.2014 року по 06.02.2014 року.

Станом на 27.01.2015 року ОСОБА_2 без поважних причин, які б перешкоджали цьому, не надав зазначену Декларацію до відділу роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи державним службовцем та субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно п.«в» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року, при звільненні з посади головного державного інспектора відділу оперативної роботи Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області, порушив вимоги ч.1 ст.12 зазначеного Закону, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин, тобто не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період з 01.01.2014 року по 06.02.2014 року.

Після розяснення прав та обовязків, передбачених ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав повністю, пояснивши, що він дійсно у період з 06.12.2013 року по 06.02.2014 року працював на посаді головного державного інспектора відділу оперативної роботи Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області. При призначенні на вказану посаду керівництво Управління ознайомлювали його з обмеженнями, встановленими Законами України «Про державну службу» та «про засади запобігання і протидії корупції» та він підписував відповідне попередження. Після звільнення за угодою сторін, він 24.03.2014 року подав у кадровий підрозділ за колишнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік. Разом із тим, при звільненні та у подальшому (впродовж 2014 року та січня 2015 року), він не подав до останнього місця своєї роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період з 01.01.2014 року по 06.02.2014 року). У скоєному щиро розкаюється.

У судовому засіданні прокурор прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_1 підтвердила повністю обставини, викладені у протоколі, зазначивши наявність у діях ОСОБА_2 ознак корупційного діяння. Просила суд призначити стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбачений санкцією відповідної статті (10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Суддя, опитавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від заступника начальника Управління начальника ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , приходить до наступного.

Протокол №2 про вчинення адміністративного корупційного правопорушення відносно ОСОБА_2 був складений 16.01.2015 року старшим оперуповноваженим ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_5, тобто уповноваженою особою, відповідно до вимог ч.5 ст.5 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (Закон України «Про Національне антикорупційне бюро України» набув чинності 25.01.2015 року). Матеріал, який був зібраний під час складення протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства України, та у судове засідання не були надані рішення суду про визнання дій працівників ГВ БКОЗ УСБУ в Запорізькій області під час збирання матеріалу неправомірними.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідків, а також іншими документами.

Вимоги ст.252 КУпАП передбачають, що орган (посадова особа), оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім пояснень ОСОБА_2 у судовому засіданні, вина останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП України, на думку судді, повністю підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, а саме:

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.01.2015 року, які повністю співпадають з поясненнями останнього у судовому засіданні;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6, згідно яких остання повідомила, що працює головним фахівцем відділу роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області. ОСОБА_2 дійсно працював у вказаному Управлінні у період з грудня 2013 року по лютий 2014 року, але при звільненні до відділу по роботі з персоналом не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період з 01.01.2014 року по 06.02.2014 року;

- довідками №9948 від 05.11.2014 року та №293 від 293 від 23.01.2015 року начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області ОСОБА_4, згідно яких ОСОБА_2 на момент звільнення з посади головного державного інспектора відділу оперативної роботи Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області не подав до зазначеного Управління декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період з 01.01.2014 року по 06.02.2014 року;

- попередженням про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби від 06.12.2013 року, підписане ОСОБА_2;

- наказом № 203-К від 06.12.2013 року про призначення ОСОБА_2 на посаду головного державного інспектора відділу оперативної роботи Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області;

- наказом № 12-К від 06.02.2014 року про звільнення ОСОБА_2 на посаду головного державного інспектора відділу оперативної роботи Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області за угодою сторін;

- декларацією про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2013 рік на імя ОСОБА_2, підписану останнім 24.03.2014 року.

Враховуючи викладене, суддя вважає встановленим, що ОСОБА_2, будучи державним службовцем та субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно п.«в» п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року, при звільненні з посади головного державного інспектора відділу оперативної роботи Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області, порушив вимоги ч.1 ст.12 зазначеного Закону, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин, тобто не подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період з 01.01.2014 року по 06.02.2014 року.

За таких підстав суд приходить до висновку, що дана справа має усі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а вина ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні доведена повністю.

При призначенні розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, суддя враховує особу правопорушника, ступінь його вини, його майновий стан, характер скоєного правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, його здоровя, наявність на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст.34 КУпАП судом враховується щире розкаяння ОСОБА_2, а обставин, що обтяжують відповідальність останнього, суддя не вбачає.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_2, а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень у подальшому, буде доцільним та достатнім застосувати до нього штраф у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який передбачений санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки таке стягнення, на думку суду, повністю досягне мети його застосування.

На підставі викладеного, керуючись п.«в» п.1 ч.1 ст.4, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» від 07.04.2011 року, ст.ст. 9, 33-35, 172-6 ч.1, 221, 245-253, 268, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Постанову судді може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора на постанову судді протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного м. Запоріжжя

м. Запоріжжя Р.С. Холод