справа № 415/7464/15-п
провадження № 3/415/959/15

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" грудня 2015 р. місто Лисичанськ
Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Райлянка, Саратського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, місце служби та посада: інспектор прикордонної служби 2 категорії оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_3 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-15, ч.1 ст.172-20 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
02.12.2015 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , який являється військовослужбовцем, призваним на військову службу по мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», під час виконання військового обов`язку, відповідно до ст.2 ч.11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», перебуваючи в наряді прикордонного патрулю з охорони військового містечка ОБПК «Лисичанськ» допустив самостійний вихід за територію військового містечка для власних потреб, порушивши вимоги ст.30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-15 КУпАП.
02.12.2015 року о 13 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , який являється військовослужбовцем, призваним на військову службу по мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», під час виконання військового обов`язку, відповідно до ст.2 ч.11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на території військового об`єкту, а саме ОБПК «Лисичанськ» військовослужбовець виконував обов`язок військової служби в нетверезому стані.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-15, ч.1 ст.172-20 КУпАП, визнав та пояснив, що він, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» у лютому 2015 року Саратсько-Татарбунарським РВК Одеської області призваний на військову службу, з 13 жовтня 2015 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби 02.12.2015 року о 13 годині 10 хвилин дійсно, перебуваючи в наряді прикордонного патрулю з охорони військового містечка ОБПК «Лисичанськ», самовільно вийшов за межі військового містечка з метою вживання алкогольних напоїв та цього ж дня одразу після вживання алкогольних напоїв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння був направлений в супроводі начальника медичного пункту ОСОБА_2 в медичний заклад для встановлення факту стану сп`яніння. Свою провину ОСОБА_1 усвідомив та просив суд, врахувавши всі обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, суворо його не наказувати, оскільки, вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою провину він визнав та у скоєному щиро розкаявся, наслідків від вчиненого не передбачав та зобов`язався більше подібного не вчиняти.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та сп`яніння № 138 від 02.12.2015 року, проведеного за допомогою спеціального пристрою Алкотесту 6510, з результатом 4,11% .
Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність останнього у скоєнні правопорушень, передбачених ст.172-15, ч.1 ст. 172-20 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, підтверджується протоколом медичного огляду встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №138 від 02.12.2015 року проведеного відносно військовослужбовця ОСОБА_1 , яким підтверджується факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, поясненнями сержанта ОБПК ОСОБА_3 мол.серж. ОСОБА_4 та начальника медичного пункту ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 02.12.2015 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи в наряді прикордонного патрулю з охорони військового містечка ОБПК «Лисичанськ», самовільно вийшов за межі військового містечка з метою вживання алкогольних напоїв та цього ж дня одразу після вживання алкогольних напоїв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння був направлений до медичного закладу для встановлення факту стану сп`яніння, протоколом медичного огляду ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно вимог статті 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ст.172-15 КУпАП правильно, оскільки останній, являючись військовослужбовцем призваним на військову службу по мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», під час виконання військового обов`язку, відповідно до ст.2 ч.11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» допустив недбале ставлення до військової служби.
Дії правопорушника за ознаками ч.1 ст.172-20 КУпАП, також кваліфіковані вірно, оскільки останній, являючись військовослужбовцем виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, не інвалід, у судовому засіданні своєї провини не спростовував, свою провину визнав та у скоєному щиро розкаявся.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. 172-15 КУпАП та ч.1 ст.172-20 КУпАП: правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ч.1 ст.172-20 КУпАП, тому адміністративне стягнення йому необхідно призначити в межах санкції, передбаченої ст.172-15 КУпАП.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини, щире розкаяння останнього.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, призваний на військову службу по мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою провину та щиро розкаявся, враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника, відсутність тяжких наслідків від скоєного та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ст.172-15 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Інструкцією про порядок і умови утримання військовослужбовців, заарештованих в адміністративному порядку, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 18.05.2015 № 216, визначаються порядок і умови утримання заарештованих в адміністративному порядку військовослужбовців строкової військової служби, військової служби за контрактом, осіб офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, осіб офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовців, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, Збройних Сил України, а також Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Державної спеціальної служби транспорту, Служби зовнішньої розвідки України (далі - інші військові формування) на гауптвахтах органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку).
Згідно положень п.1 розділу IV вищезазначеної Інструкції, постанова суду про застосування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту виконується відповідним командиром (начальником) військової частини (установи) негайно після її винесення. Контроль за своєчасним виконанням постанови суду про застосування адміністративного арешту, а також направлення клопотання до суду щодо необхідності відстрочки цієї постанови покладаються безпосередньо на відповідного командира (начальника) військової частини (установи).
Строк відбування арешту з утриманням на гауптвахті для військовослужбовця рахується з моменту його фактичного прибуття до відповідної гауптвахти. Строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків
Керуючись ст.33, ст.172-15, 172-20, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :
Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-15, ч.1 ст.172-20 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 5 (п`ять) діб.
Строк відбування арешту з утриманням на гауптвахті для військовослужбовця рахується з моменту його фактичного прибуття до відповідної гауптвахти.
Копію постанови направити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 негайно після її винесення.
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.
Суддя: М.М.Старікова