АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/673/15 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно

ОСОБА_2, що народився 10 травня 1949 року в с.Рухотин Хотинського району Чернівецької області, пенсіонера, мешкає в АДРЕСА_1,

ОСОБА_3, що народився 02 березня 1992 року в м.Харкові, працює менеджером в магазині «Планета Хобі», мешкає в АДРЕСА_2,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2015 року постановою судді Московського районного суду м. Харкова Магурчака Василя Петровича та Прокопова Олександра Андрійовича визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на кожного накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; визнати винним ОСОБА_2 у порушенні вимог п.10.1 ПДР України, а у разі, якщо суд знайде і в його (ОСОБА_3) діях ознаки правопорушення, визначити долю вини кожного учасника ДТП для владнання відносин зі страховими компаніями. Апелянт погоджується із висновком суду про порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.10.1 ПДР України, а висновок суду про порушення ним (ОСОБА_3) вимог п.13.1 ПДР України вважає необґрунтованим. ОСОБА_3 зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу щодо недотримання ним безпечного інтервалу; автомобіль ГАЗ32410 під керуванням ОСОБА_2 безпосередньо перед ДТП стояв у заїзному «кармані» та позначив свій намір виїжджати, трохи повернувши у лівий бік, але такий намір міг стосуватись і бажання виїхати у перший ряд попутного напрямку і рухатись у цьому напрямку далі, в цьому випадку траєкторії руху автомобілів не перетинались та жодної небезпеки не виникало. Але ОСОБА_2, не дотримавшись вимог п.10.1 ПДР України виконав маневр для розвороту через дві смуги попутного напрямку руху з виїздом на смугу протилежного(зустрічного) напрямку, чого він (Прокопов) передбачити не міг, оскільки п.1.3 ПДР України зобов*язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а п.1.4 ПДР України передбачає, що кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, тобто зазначене має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. За таких обставин ОСОБА_3 вважає, що його вини у дорожньо-транспортній пригоді не має, а суд постановив необґрунтоване рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, думку іншого учасника ДТП ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, суддя не виконав вказані вимоги закону в повному обсязі.

Так, суддя, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушення вимог п.10.1 ПДР України, а відповідно - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В цій частині постанова суду не оскаржується апелянтом.

Натомість, із висновком суду про наявність в діях водія ОСОБА_3 порушення вимог п.13.1 ПДР України погодитись не можна.

За змістом ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №888130 від 13 жовтня 2015 року, 13 жовтня 2015 року о 22 год. по вул.Салтівське шосе,129 в м.Харкові, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ВАЗ21013, держномер Д7784ХА, не дотримався безпечного інтервалу, тобто порушив вимоги п.13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ГАЗ-24 держномер 67377ХК, під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальну шкоду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 порушення п.13.1 ПДР України, а відповідно - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому жодного обґрунтування висновку щодо винуватості ОСОБА_3, з посиланням на докази отримані у провадженні по справі, оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У розумінні термінів, наведених у Правилах (п.1.10 ПДР України):

безпечна дистанція відстань від транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об*єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 зазначено саме про недотримання останнім безпечного інтервалу. Постанова судді, всупереч вимогам ст.283 КУпАП взагалі не містить опису обставин, які характеризують об*єктивну сторону правопорушення, вчиненого ОСОБА_3, та встановлені безпосередньо судом при розгляді справи. Суд лише зазначив, що можливість запобігання зіткнення автомобілів ВАЗ і ГАЗ також залежала і від дій водія ОСОБА_3, який «рухався позаду в смузі руху автомобіля ГАЗ, обзор дороги для водіїв нічим не був закритий».

Разом з тим, учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3, свідки ДТП, як під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і в суді першої інстанції підтвердили, що безпосередньо перед ДТП автомобіль ГАЗ під керуванням ОСОБА_2 знаходився у заїзному «кармані» та, в порушення вимог п.10.1 ПДР України, маючи намір здійснити розворот, перед початком руху не переконався у безпечності свого маневру. Відповідно до п.1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. З огляду фактичні обставини, які встановлені судом першої інстанції, беззаперечних доказів щодо недотримання водієм ОСОБА_3 під час руху автомобіля безпечного інтервалу, що перебувало б у причинно-наслідковому зв*язку із дорожньо-транспортною пригодою, не здобуто.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не спростовував своєї вини у дорожньо-транспортній пригоді та зазначив, що вбачає вину водія ОСОБА_3 у тому, що той рухався із занадто великою швидкістю, яка не дозволила йому вчасно зорієнтуватись та запобігти зіткненню автомобілів. Щодо інтервалу між транспортними засобами ОСОБА_2 пояснив, що безпосередньо перед ДТП його(ОСОБА_2) автомобіль знаходився у заїзному «кармані» на дорозі, яка має дві смуги руху, а автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався у крайній лівій смузі. Зазначені обставини підтвердив інший учасник ДТП - ОСОБА_3 Враховуючи такі обставини, інтервал (відстань між боковими частинами транспортних засобів) є безпечним. Стверджуючи про ймовірне перевищення ОСОБА_3 швидкості руху автомобіля, ОСОБА_2 погодився з тим, що ця обставина взагалі не вплинула б на розвиток дорожньо-транспортної пригоди в тому випадку, якби він (ОСОБА_2П.) перед початком руху переконався у безпечності свого маневру розвороту.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_3 порушення вимог п.13.1 ПДР України, а відповідно - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є необґрунтованим; постанова судді в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2015 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1