Номер провадження: 33/785/684/15
Номер справи місцевого суду: 495/4368/15-п
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Одеської області Потанін О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 28.09.2015 року, яким ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень на користь держави та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26.06.2015 року о 03.40 години ОСОБА_2, на автодорозі А70 Одеса - Білгород-Дністровський - Мошани керував мопедом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота, не зрозуміла річ). Від перевірки на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» відмовився, та в присутності свідків відмовився від медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення у Білгород-Дністровського районному суді Одеської області, постановою від 28.09.2015 р., ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень на користь держави та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.,

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, та провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. По-перше. Суддя у Постанові вказала невірну дату, в межах якої відбувалися вказані події. Так судом вказано, що "Згідно матеріалів справи, 26 червня 2015 року о 03 годині 40 хвилин ОСОБА_2 керував мопедом...",однакподії на які посилається суд відбувалися 29 червня 2015 (про вказано у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення), а відтак даний встановлений судом факт не відповідає дійсності.

По-друге. Окрему увагу суду звертаю на те, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №534691 від 29.06.2015 складався вже вранку близько 11 години у приміщенні ВДАІ, коли я прийшов сплатити штраф за адміністративні правопорушення, з якими був згоден (протокол серія АП1 №534693, серія АП1 №534693).

Не маючи юридичної освіти я не знав про таке право, а ОСОБА_4 навмисно не повідомив, про те, що особа має право повторного огляду в закладі охорони здоров'я.

Враховуючи, що співробітниками ВДАІ мені не було запропоновано пройти медичний огляд в закладі охорони здоров'я, тобто минаючи другу стадію огляду, яка прямо передбачена ч.З, ст. 266 КУпАП.

Також слід зауважити, що під терміном «установлений порядок» розуміється виключно вимоги які викладені в ст. 266 КУпАП, згідно цих вимог, проходження медичного огляду в закладах охорони здоров'я є обов'язковим другим етапом огляду водія на стан алкоголького сп'яніння. До того ж на поліцейського покладається обов'язок доставити водія до такого закладу охорони здоров'я. Не виконання цих вимог є прямим порушенням порядку проведення такого огляду, що явно не відповідає вимогам передбачених в ч.2-3, ст. 266 КУпАП, де порядок проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, чітко регламентований і прописаний в законі. І порушення вимог передбачених в ст. 266 КУпАП, щодо проведенні любого іншого огляду особи, у відповідності до вимог ч. 5, ст. 266 КУпАП робить такий огляд на стан сп'яніння - недійсним, а відповідно до цього і незаконним складання на його підставі Протоколу про адміністративне правопорушення, з відповідним незаконними вилученням посвідчення водія, тимчасового затримання транспортного засобу, та відсторонення від керування транспортним засобом.

Тому у вказаному Протоколі не був відповідним чином, зафіксований факт адміністративного правопорушення як того прямо вимагає ст.ст. 251, 279, 266 КУпАП, тобто взагалі не було ані запропоновано, ані проведено обов'язкового у таких випадках огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, у порядку і етапності передбачених законом.

Але на жаль, суд в своїй Постанові також не дав цим фактам ніякої оцінки. Суд не спростував їх і не вказав чому саме не прийняв до уваги всі вказані факти.

До того ж є докази, того що факту адміністративного правопорушення взагалі не було, а саме покази особи і свідків, що я в цей час не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Після того, як співробітниками ВДАІ у мене було вилучено транспортний засіб (мопед) я був змушений добиратися додому пішки, а це 10-12 км. шляху. Дані свідки їхали із м. Білгород- Дністровський додому в с. Косівка. Побачивши що я уздовж дороги біля с. Біленьке пішки йшов додому вказані свідки зупинилися та запропонували підвести мене. Тобто Вказані нижче особи бачили мене через 50-70 хв. після спілкування зі співробітниками ВДАІ та спілкувалися зі мною кожен особисто та у своїх письмових свідченнях, що додаються вони зазначають, що того ранку я був абсолютно тверезий та ніякого запаху алкоголю від мене не було. До того ж Дані особи знають мене особисто і саме тому у своїх свідченнях зазначають, що близько трьох років я взагалі не вживаю спиртних напоїв, що є абсолютною правдою, адже по стані свого здоровья вживання алкогольних напоїв мені протипоказано.

Також в якості підтвердження своїй правоти, у разі необхідності прошу суд викликати у судове засідання по справі та допитати у судовому засіданні в якості свідків, стосовно відомих їм обставин вказаної справи, громадян: свідка ОСОБА_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та свідка ОСОБА_6, який проживає за адресою: АДРЕСА_2

По-третє. Як відомо, згідно вимог ст. 7 КУпАП,: «... ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом ....» Але, всупереч цих вимог Закону, як співробітниками ВДАІ, так у подальшому і суд першої інстанції повністю проігнорували всі мої аргументовані доводи щодо цього.. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів...».

Але ж, в Постанові, ще раз підкреслюю, так і не було вказано, чому суд не прийняв до уваги, порушення при складані Протоколу, щодо фактичної відсутності свідків скоєння правопорушення та обов'язкового у таких випадках огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, у порядку і етапності передбачених законом, згідно яких не надання можливості проходження медичного огляду в закладах охорони здоров'я є прямим порушенням порядку проведення такого огляду, що явно не відповідає вимогам передбачених в ч.2-3, ст. 266 КУпАП, де порядок проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, чітко регламентований і прописаний в законі. І порушення вимог передбачених в ст. 266 КУпАП, щодо проведенні любого іншого огляду особи, у відповідності до вимог ч. 5, ст. 266 КУпАП робить такий огляд на стан сп'яніння - недійсним.

По-четверте. Вказані мною виводи в цій апеляційній скарзі, повністю, співпадають з існуючою судовою практикою в Україні, щодо порядку огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, у порядку і етапності передбачених законом, та вимог доказовості по справам про адміністративні правопорушення, на підставі конкретних апеляційних судових ухвал, які вступили в чинну дію, по аналогічним адміністративним справам, розглянутими іншими судами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючі все вищевикладене вважаю, що вказана Постанова суду є не обґрунтованою, показує неповноту проведеного судового розгляду, а також те що при винесені вказаної Постанови суддя порушив моє право на справедливий судовий захист, а також порушив принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях, а також допустив неправильність при застосування норм права, так як Постанова постановлена з грубим порушеннями моїх прав, згаданого чинного законодавства.

Вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, а постанова судді залишенню без змін з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину не визнав та пояснив, що він керував транспортним засобом в тверезому стані, продути тест відмовився, оскільки він не довіряє результатам цього тесту. Що стосується проходження медичного обстеження, то працівники міліції йому цього не пропонували, а те, що він може самостійно пройти медичний пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів йому не було відомо.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Крім того, до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, як видно з матеріалів справи, раніше не притягувався. Тому його дії кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд правильно врахував особу ОСОБА_2 та правильно призначив йому стягнення, яке відповідає характеру скоєного правопорушення.

Суд наклав на правопорушника не найбільш суворе стягнення, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає позбавлення правопорушників права користування транспортними засобами на строк до двох років.

Отже, адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Перевіряючи доводи правопорушника викладені в апеляції де він заперечує про те, що керував транспортним засобом в стані сп'яніння, так як є свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які бачили його тверезим та спілкувались з ним на думку суду ці підстави не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення після затримання правопорушника робітниками ДАЇ він не визнав свою вину та від підпису в протоколі відмовився в присутності двох свідків. Крім того, в протоколі найшло відображення, того, що йому були роз'яснені його права і він був сповіщений про місце і час розгляд справи. Неявка на розгляд справи не може бути поважною причиною для прийняття рішення по справі, тим більше що правопорушник знав коли і де справа буде розглядатись. В той же час зміна відношення до скоєного і надання суду неправдивої інформації пов'язана з бажанням відхилитись від відповідальності.

Доводи правопорушника викладені в апеляційній скарзі були перевірені і в ході апеляційного розгляду справи в повному обсязі знайшли підтвердження того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження перевірки на стан алкогольного сп'яніння, що він сам не заперечував при розгляді його апеляції і ці дані відображені в його апеляції.

Не будучи згодним з діями працівників ДАЇ він не звернувся з заявами до міліції і прокуратури де б оспорював їх дії, не провів медичного огляду що свідчить про його доводи носили голослівний характер.

Враховуючи викладене вважаю, що не має підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанціїї відносно ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 293, 294 КУпАП суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 28.09.2015 р. по ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області О.О.Потанін

06.11.2015 року м. Одеса