Справа № 315/602/15-п
Провадження № 3-в/315/10/15
П О С Т А Н О В А

25 грудня 2015 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Романько О.О.,

за участю секретаря Притули Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе заяву Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ про уточнення в постанові Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 01.07.2015 року № 315/602/15-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2015 року постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП та накладено стягнення в сумі 170 грн.

24 липня 2015 року вказану постанову суду надіслано до Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ для звернення до відділу державної виконавчої служби Гуляйпільського РУЮ Запорізької області для стягнення штрафу та судового збору в дохід держави.

14.12.2015 року до суду надійшла заява Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ, про те, що ними повертається без виконання постанова Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 01.07.2015 року № 315/602/15-п про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави адмінштрафу в сумі 340,00 грн. та судового збору в сумі 36,54 грн. у звязку з відсутністю паспортних даних та реєстраційного номера картки платника податку в Державному реєстрі фізичних осіб, до якої долучено копію постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа ВП № 49301433 від 12.11.2015 року. (а.с. 4).

Учасники процесу в судове засідання стосовно розгляду питання про уточнення в постанові не з'явилися, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином, а тому судове засідання відповідно до положень ст.268 КУпАП було проведене за їх відсутності, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Суд, вивчивши матеріали справи в межах заяви, вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 300 КУпАП передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Питання, зв'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову (ст. 304 КУпАП).

Контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом (ст.305 КУпАП).

Відповідно до ст. 308 КУпАП У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на

облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV до виконавчих документів відносяться, зокрема і постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Пункт 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у виконавчому документі, зокрема, повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

24.07.2015 року постанова суду відносно ОСОБА_1 була направлена до Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ.

Строк предявлення вказаної постанови суду був зазначений до 11.10.2015 року.

Заява про примусове виконання подана 10.11.2015 року.

12.11.2015 року начальником ВДВС Гуляйпільського РУЮ винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ( а.с.4).

В розглядуваному випадку, державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження за постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 01.07.2015 року № 315/602/15-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП у звязку з тим, що у виконавчому документі не зазначено ідентифікаційного номеру та паспортних даних боржника ОСОБА_1, вказавши на п. 3 ст. 18 Закону україни «Про виконавче провадження». За таких обставин, постанова державного виконавця містить некоректне посилання на правову норму, згідно вимог якої були виявлені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження. При цьому, слід зазначити, що вказана постанова державного виконавця винесена вже після сплину строку для предявлення до виконання постанови суду. Вказані обставини, тягнуть за собою вирішення питання про поновлення строку для предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 25 червня 2014 року (справа № 6-62цс14), в якому зазначено, що ч.1 ст. 18 Закону № 606-ХІУ містить вимоги до виконавчого документа. У якому, зокрема, має бути зазначено і індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 26 цього Закону в разі невідповідності змісту виконавчого документа вимогам ст. 18 цього ж Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим п. 3 ч.3 ст. 11 Закону № 606-ХІУ надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Тому, відсутність у постанові суду ідентифікаційного номера особи, з якої має бути стягнуто в дохід держави штраф та судовий збір не є підставою для відмови у відкритті державним виконавцем виконавчого провадження.

Додатково, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була доставлена у супроводі ДІМ СДІМ Гуляйпільського РВ ГУМВС України у Запорізькій області лейтенанта міліції ОСОБА_2, жодних документів, що встановлюють особу, при собі не мала, зазначала, що не має паспорта громадянина України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗП № 013267 від 16.05.2015 року, особу правопорушниці ОСОБА_1 встановлено за довідкою про звільнення ЛУГ № 021219 від 05.03.2014 року, що знайшло своє підтвердження і в суді.

Окрім цього, суд додатково зазначає, що в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованого в Мінюсті 02.04.2012 року за № 489/20802 не виключаються можливі випадки не зазначення в постановах у справах про адміністративні правопорушення реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорта, що не є підставою для їх повернення чи відмови у відкритті виконавчого провадження.

Для належного оформлення постанови суду у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом був сформований запит до Державної фіскальної служби щодо повідомлення РНОКПП боржника у відповідності до п. 5 Порядку надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів, затверджених спільним наказом Державної судової адміністрації України та Державної податкової служби України від 26.02.2013 року № 30/44 (а.с.19).

Згідно довідки Міністерства доходів та зборів від 02 липня 2015 року наданої суду о 10:562:10 повідомлено, що надати реєстраційний номер облікової картки фізичної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, немає можливості, оскільки боржник з такими реєстраційними даними у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не зареєстрований ( а.с.21).

Копія вказаної довідки судом була долучена до постанови при передачі її до Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ.

Присвоєння ідентифікаційного номера почалося в 1994 році відповідно до Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків і інших обовязкових платежів». Дані ідентифікаційного номера громадян є інформацією з обмеженим доступом і її поширення заборонене законодавством.

Із впровадженням ідентифікаційного номера почався розвиток єдиного інформаційного простору відносно персоніфікованого обліку громадян. Номери стали базовими в створюваних системах Єдиної державної автоматизованої паспортної служби, Пенсійного фонду та інших органах державної влади.

Привласнення ідентифікаційного номера здійснюється Державною податковою адміністрацією України в двотижневий термін з дня надання облікової картки фізичної особи платника податків і інших обовязкових платежів (форма № 1ДР). Інформація про привласнення номера прямує каналами електронної пошти в державний податковий орган по місцю реєстрації фізичної особи.

Після реєстрації в Державному реєстрі фізична особа отримує в державній податковій службі документ про привласнення ідентифікаційного номера картку фізичної особи платника податків.

При стягненні коштів в дохід держави стягувачем виступає відповідний орган доходів і зборів (ч.3 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»), який повинен вчасно звернутися з заявою про відкриття примусового виконання відповідного рішення до органів ВДВС.

Помилки, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів), допущені при оформленні або видачі виконавчого документа можуть бути усунуті судом.

Суд може виправити лише ті помилки, яких він сам припустився.

Судом встановлено, що 01 липня 2015 року при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 Гуляйпільським районним судом Запорізької області не було допущено помилки при її винесенні та оформленні.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Гуляйпільського відділення Пологівської ОДПІ про уточнення в постанові Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 01.07.2015 року № 315/602/15-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП залишити без задоволення.

Відновити строк для предявлення до виконання постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 01.07.2015 року № 315/602/15-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП щодо стягнення на користь держави 170 грн. штрафу (при примусовому стягненні в подвійному розмірі) та 36,54 грн. судового збору до 25.03.2015 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3