Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/249/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 173-2 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015 м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В., за участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_4, потерпілої ОСОБА_5, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією захисника-адвоката ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16 жовтня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм у Кіровоградському територіальному центрі, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16 жовтня 2015 року, ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин. Стягнуто 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Рішенням суду, ОСОБА_3, визнаний винним зокрема в тому, що відповідно до протоколу, він 26.08.2015 року, о 16 годині, перебуваючи за місцем свого проживання, м.Кіровоград, пров.В ОСОБА_6 №1/103, вчинив сварку із матірю, ОСОБА_5, в ході якої виражався лайкою, кричав, на зауваженні не реагував, чим вчинив насильство в сімї психологічного характеру, а тому на думку працівників міліції вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, повторно на протязі року.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції розглянув справу в його відсутність, чим позбавив його можливості бути присутнім під час розгляду справи, та безпосередньо дати свої пояснення по суті. Про час і місце розгляду справи ОСОБА_3, у встановленому порядку повідомлений не був, тому йому не було відомо про наслідки розгляду адміністративної справи, та відповідно він не міг у встановлений законом строк подати апеляційну скаргу.

По суті притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності захисник зазначає, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки по перше останній протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому його дії ніяк не можуть кваліфікуватися за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Крім того, його підзахисний насильства в сімї не вчиняв. Конфлікт з батьками в нього виник на ґрунті того, що батьки забрали без його дозволу та відома його документи на квартиру, що належить йому та відмовляються йому їх віддавати. Ніякого насильства в сімї з його боку не відбувалося.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, зваживши доводи апеляції, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП, присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, - є обовязковою.

Проте суд першої інстанції в порушення вимог закону, розглянув справу стосовно ОСОБА_3 без його присутності.

Більш того, в матеріалах адміністративної справи, відсутні дані, про повідомлення ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, апеляційний суд переконаний, що ОСОБА_3, належним чином не був повідомлений про час і місце розгляду справи, та відповідно не знав про наслідки її розгляду, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає безумовному поновленню.

Щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинення насильства в сім'ї - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї .

Відповідальність за ч.2 ст.173-2 настає в разі вчинення особою тих самих дії, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд першої інстанції, кваліфікуючи дії ОСОБА_3, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, в своєму рішенні послався на постанову суду від 08.06.2015 року, зокрема не зазначивши, що саме це за постанова, ким постановлена,стосовно кого, за якою статтею КУпАП, та яке саме стягнення накладено на певну особу.

В матеріалах адміністративної справи (а.с.11), знаходиться постанова Кіровського районного суду м.Кіровограда від 08.06.2015 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_3, закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Тобто, адміністративне стягнення на ОСОБА_9, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, судом 08.06.2015 року не накладалося, а тому суд першої інстанції безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_9, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сімї, який протягом року був підданий адміністративному стягненню.

Більш того, під час апеляційного розгляду справи судом було встановлено, що на території домоволодіння, що розташовано за адресою м.Кіровоград, ОСОБА_6 №1/103, розташовано два окремих будинки, в одному з яких проживає ОСОБА_3, а в іншому ОСОБА_5, та ОСОБА_7 Причому ОСОБА_3, та ОСОБА_5. з ОСОБА_7, проживають окремими сімями, де кожна сімя веде господарство окремо та не повязана побутовими обовязками, тобто ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_5. з ОСОБА_7, не є членами однієї сімї.

Враховуючи, що відповідальність за ст.173-2 КУпАП, може наставати лише у разі вчинення дій, зазначених в диспозиції вказаної статті лише членом сімї стосовно членів його сімї, тому дії ОСОБА_3, по відношенню до ОСОБА_5, за даних обставин ніяким чином не можуть кваліфікуватися за ст.173-2 КУпАП.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, та безпідставно притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Більш того, суд першої інстанції, розглядаючи справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в своїй постанові зазначив, що ОСОБА_9, у вчиненому покаявся, хоча навіть в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.09 доречи без зазначення року його складання, в своєму поясненні зазначив, що з протоколом не згодний.

За таких обставин постанова Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16.10.2015 року стосовно ОСОБА_3, підлягає скасуванню, провадження в даній справі закриттю за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляцію захисника-адвоката ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 16 жовтня 2015 року стосовно ОСОБА_3 - скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2