АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/661/15 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дзержинського районного суду ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції: 10.11.2015 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної служби у м. Харкові МВС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №885797 від 22.10.2015 року, ОСОБА_1 10.10.2015 року близько 16 години 10 хвилин у місті Харкові по вулиці Сумській, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті з вулицею Дерев'янка, порушив вимоги знаку 5.16 (напрямки руху по смугах) зі смуги рух прямо здійснив поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2, що рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого сталося з ним зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, а також порушені вимоги пункту 8.4 Правил дорожнього руху України: «Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила», а також 16.6 Правил дорожнього руху України: «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч», за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».

Правопорушник в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав та пояснив наступне: 10.10.2015 року він дійсно порушив вимоги знаку 5.16, проте це не повинно було стати причиною дорожньо-транспортної пригоди, що сталася, адже і потерпілий порушив Правила дорожнього руху України, рухаючись на заборонений сигнал світлофора.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що їхав у сторону парку на зелений сигнал світлофора та побачив, як з середнього ряду виїхав автомобіль УОЬУО 940, в наслідок чого сталося ДТП.

Винність правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №885797 від 22.10.2015 року, схемою місця дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 10.10.2015 року, поясненнями правопорушника, потерпілого, наданими в судовому засіданні, а також оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з відео реєстратора свідка дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з уточнеями просить змінити постанову суду в частині накладення стягнення, замінивши його на менш суворе, а саме штраф.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню, а постанова місцевого суду зміні з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та вірно встановив фактичні обставини справи.

Між тим, при визначенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, не в повній мірі врахував дані про особу ОСОБА_1, а саме залишив поза увагою те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, а правопорушення, яке він скоїв характеризується неумисною формою вини. Крім того, з уточнених апеляційних вимог вбачається, що він розкаявся в скоєному і визнав свою провину що підтверджено ним при апеляційному розгляді.

Апеляційний суд також враховує що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться мати пенсіонерка та те, що його робота у ФОП пов'язана з необхідністю керування автотранспортом і є єдиним джерелом його доходу.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, апеляційний суд враховує вищезазначені обставини згідно ст. 33 КУпАП пом'якшуючими і вважає можливим змінити вид адміністративного стягнення, накладеного на ОСОБА_1, пом'якшивши його.

Керуючись ст..294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з зміненими доводами задовольнити. Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.11.2015 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити в частині призначення виду адміністративного стягнення. Накласти на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, що підлягає стягненню в доход держави.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області