А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23.11.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, запровадженої щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 13.10.2015,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою судді місцевого суду Годинчук І.В. визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення насильства в сімї) з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб; відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 стягнуто в дохід держави судовий збір.

В оскарженій постанові судді від 13.10.2015 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

Так, 26.09.2015, 08 год. 30 хв., в с. Ділове, по вул. Радянській, 17 Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1, перебуваючи у нетверезому стані, вчинив сварку і своєю матірю, ОСОБА_2, в ході якої ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, вчинивши психологічне насильство.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування зазначеної вище постанови судді щодо нього, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що викладені у складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення відомості не відповідають дійсності, оскільки сварка між ним та його матірю хоч і мала місце, однак при цьому він був тверезий, посварився з мамою через те, що говорив їй, як правильно розмістити дрова біля будинку.

ОСОБА_1 на апеляційний розгляд справи не зявився повторно, будучи належно повідомленим про дату, час та місце його проведення.

Потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 також на апеляційний розгляд не зявилися, однак надіслали апеляційному суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі у звязку із їх проживанням у віддаленому від м. Ужгорода районі та відсутністю грошових коштів на приїзд, а перша також у звязку із її похилим віком та станом здоровя. Також у своїх заявах зазначили, що підтримують повністю свої попередні пояснення, дані працівникам правоохоронного органу з приводу протиправних дій ОСОБА_1 Свідок ОСОБА_3 також зазначила, що її бабуся, потерпіла ОСОБА_4 постійно перебуває у переляканому стані через систематичні протиправні дії у її відношенні з боку ОСОБА_1; потерпіла додала, що останній, звільнившись з місця позбавлення волі, не дає їй спокою, систематично вчиняє у її відношенні протиправні дії психологічного характеру.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Місцевим судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення виконано вимоги ст.280 КУпАП, зокрема на підставі всебічно і повно перевірених доказів правильно зясовано, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена як протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗА № 003364 від 09.10.2015, так і іншими наявними у справі перевіреними судом доказами.

Зокрема, свідок ОСОБА_3, яка була присутня на місці події під час вчинення ОСОБА_1 насильства щодо потерпілої ОСОБА_2, а також остання повністю підтвердили факт зазначених вище протиправних дій ОСОБА_1 у відношенні потерпілої ображав та погрожував їй фізичною розправою через те, що ОСОБА_4 не давала йому грошові кошти на алкогольні напої.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 свого підтвердження не знайшли.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення ОСОБА_1, місцевий суд дотримав вимоги ст.33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який за місцем проживання характеризується виключно негативно участі у громадському житті села Ділове не бере, притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності (а.с.7); ступінь його вини, мету адміністративного стягнення та обставини справи.

Обравши у відношенні ОСОБА_1 найсуворіший вид стягнення з передбачених ст.173-2 КУпАП,- у виді адміністративного арешту, суд врахував також інші дані, які вкрай негативно характеризують особу ОСОБА_1 чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності, з яких тричі за аналогічне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП (а.с. 9-12), належних висновків для себе не зробив та вчинив аналогічне правопорушення щодо своєї матері, ОСОБА_2, яка є особою похилого віку (77 років).

Отже, призначене винному адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 13.10.2015 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя