Справа № 621/3058/15-п
Провадження № 3/621/635/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.12.2015 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бережна Н.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від представника уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, директора КП «Зміїв-сервіс» Зміївської районної ради Харківської області, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

В протоколі від 29.10.2015 року зазначено, що на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_2 звернувся до КП «Зміїв-Сервіс» з інформаційним запитом від 12.01.2015 р., в якому просив:

надати інформацію про штатний розпис КП «Зміїв-сервіс» з тарифними ставками (окладами) і відрядними для робітників та посадовими окладами для службовців, а також інформацію про кількість зайнятих посад і вакансій;

надати фінансовий звіт КП «Зміїв-сервіс» за 2013 та 2014 рр.;

надати інформацію про суму заборгованості за надані послуги та суму стягнутої заборгованості за 2013 та 2014 рр.;

надати інформацію про кількість укладених договорів з власниками приватних домоволодінь;

надати графік та маршрут вивезення твердих побутових відходів;

надати порядок розрахунку кількості твердих побутових відходів на одного споживача;

пояснити, що включається в прямі витрати з оплати праці.

Листом від 22.01.2015 р. № 52 за підписом директора КП «Зміїв-сервіс» ОСОБА_1 ОСОБА_2 було надано інформацію про розмір, структуру тарифів на послуги та графік вивезення твердих і рідких побутових відходів. При цьому, решти запитуваної інформації заявнику надано не було.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 13 Закону передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Згідно інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців КП «Зміїв-Сервіс» с комунальним підприємством, засновником якого є Зміївська районна рада Харківської області.

Відповідно до Зведеного переліку субєктів природних монополій, який складається та ведеться відповідно до розпорядження Антимонопольного комітету України від 28.11.2012 р. № 874-р. «Про затвердження Порядку складання та ведення зведеного переліку субєктів природних монополій», КП «Зміїв-Сервіс» є природною монополією. Це зумовлюється тим, що КП «Зміїв-Сервіс» є єдиним підприємством, яке може надавати комунальні послуги, зокрема, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, вивезення твердих і рідких побутових відходів на відповідній території Харківської області.

Таким чином, КП «Зміїв-Сервіс» є розпорядником інформації стосовно використання бюджетних коштів, а також умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Крім того, відповідно до частини пятої статті 6 Закону не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по-батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Доступ до цієї інформації може бути обмежено у випадку, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Так, відповідно до частини першої статті 63 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів, як зокрема, комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Унітарне підприємство створюється одним засновником, який виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, не поділений на частки (паї), затверджує статут, розподіляє доходи, безпосередньо або через керівника, який ним призначається, керує підприємством і формує його трудовий колектив на засадах трудового найму, вирішує питання реорганізації та ліквідації підприємства. Унітарними є підприємства державні, комунальні, підприємства, засновані на власності об'єднання громадян, релігійної організації або на приватній власності засновника (частина четверта статті 63 ГКУ).

Комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (частина перша статті 78 ГКУ).

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами (частина друга статті 78 ГКУ).

Відповідно до частини третьої статті 78 ГКУ майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Відповідно до частини першої стаття 140 ГКУ джерелами формування майна суб'єктів господарювання є, зокрема, грошові та матеріальні внески засновників; доходи від реалізації продукції (робіт, послуг); доходи від цінних паперів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів та інше.

Відповідно до Статуту КП «Зміїв-сервіс», затвердженого рішенням Зміївської районної ради від 05.06.2015 р. № 990-VI (далі - Статут), підприємство утворене на базі відокремленої частини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району та знаходиться у сфері управління Зміївської районної ради Харківської області. Зміївська районна рада Харківської області (далі - Власник) є представником власника - територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району (пункт 1.4. та 1.3 Статуту).

Метою створення і діяльності підприємства є здійснення господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб населення житлово-комунальними послугами, виконання робіт, надання послуг та реалізації продукції, здійснення різних видів виробничої та комерційної діяльності для отримання прибутків та задоволення на цій основі економічних і соціальних потреб власника та членів трудового колективу (пункт 4.1 Статуту).

Майно підприємства перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міста Зміївського району і закріплюється за ним на праві господарського відання (пункт 5.1 Статуту).

Пунктами 5.2 та 5.3 Статуту визначено склад майна підприємства та джерела його формування, а розділом 6.4 - участь засновника в управлінні цим майном та діяльності підприємства.

З аналізу вищезазначених норм законодавства України та положень Статуту КП «Зміїв-сервіс» вбачається, що все майно, яким володіє комунальне підприємство, в тому числі доходи від реалізації послуг, є комунальним майном, тобто власністю відповідної територіальної громади.

Таким чином, доступ до інформації щодо розпорядження комунальним підприємством комунальним майном, зокрема, інформація про використання коштів, розподіл доходів від надання послуг (продукції, товарів), відрахування частини прибутку до місцевого бюджету, виплати заробітної плати працівникам, використання вкладів та дотацій з бюджетів, інші витрати, та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно, не може бути обмежено відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Інформації про правила, графік, маршрути, розрахунки норм споживання послуг, умови оплати послуг визначає умови надання послуг та має надаватись комунальними підприємствами запитувачам інформації відповідно до вимог Закону.

Крім того, інформація щодо діяльності комунальних підприємств становить суспільний інтерес.

Зокрема, частиною третьою статті 8 ГКУ передбачено, що господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи.

Відкритість і прозорість діяльності органів місцевого самоврядування передбачає можливість взаємодії громадян, їхніх об'єднань, юридичних осіб з ними при формуванні і реалізації державної політики, впливу на рішення та діяльність цих органів, доступу до повної, об'єктивної, достовірної інформації про їх діяльність.

Органи місцевого самоврядування утворюють комунальні підприємства з метою задоволення певних потреб членів відповідної територіальної громади, їх майно є власністю цієї територіальної громади. Органи місцевого самоврядування безпосередньо визначають напрями діяльності таких підприємств, здійснюють їх фінансування, визначають фінансовий стан, приймають рішення щодо розподілу їх прибутку (у разі якщо такі підприємства є комерційними) та використання, розпорядження їх майном, тобто майном територіальної громади.

Відповідно, доступ до інформації про діяльність таких підприємств надає можливість громадськості проконтролювати законність та обгрунтованість рішень органів місцевого самоврядування щодо їх створення та діяльності, необхідності їх фінансування, належного виконання такими підприємствами визначених для них завдань, дотримання ними законодавства України та рішень відповідних органів місцевого самоврядування, розпорядження комунальним майном тощо.

Таким чином, запитувана заявником інформація щодо діяльності комунального підприємства має суспільний інтерес та має бути надана відповідно вимог Закону.

Відповідно до пункту 6 статті 14 Закону розпорядники інформації зобов'язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звертався до КП «Зміїв-Сервіс» з інформаційним запитом щодо надання інформації, яка відображає фінансовий стан підприємства, витрати на оплату праці його працівникам, а також умов постачання послуг.

Однак, у відповідь на запит листом від 22.01.2015 р. № 52 директором КП «Зміїв-сервіс» ОСОБА_1 ОСОБА_2 було надано лише інформацію про розмір, структуру тарифів на послуги та графік вивезення твердих і рідких побутових відходів. Іншої запитуваної інформації заявнику надано не було. При цьому, не було зазначено підстави для відмови у наданні такої інформації відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у суді свою вину визнав.

Ознайомившись з наданими матеріалами протоколом про адміністративне правопорушення від 29.10.2015 року, копією запиту ОСОБА_2 на отримання публічної інформації, копією відповіді КП «Зміїв-Сервіс» від 22.01.2015 року № 52, копією Наказу від 18.12.2012 року № 39-К, копією Статуту КП «Зміїв-Сервіс», в діях ОСОБА_1 вбачаю ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, дійшов висновку, що на нього належить накласти стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 25 (двадцяти пяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 (чотириста двадцять п'ять) грн., які перерахувати на р/р 0227, одержувач УДКСУ у Зміївському районі Харківської області, , банк отримувача ГУДКУ в Харківській області, код банку отримувача 851011.

Строк сплати штрафу 15 днів.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., які перерахувати на р/р 0227, одержувач УДКСУ у Зміївському районі Харківської області, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, код банку отримувача 851011.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подається до апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: