П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, громадянки України, працюючої на посаді заступника начальника Управління - начальника відділу розгляду звернень та контролю з питань державного Управління державної реєстрації бізнесу Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, -

В с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.09.2015 року «До уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся потерпілий ОСОБА_2 (а/с 31, м. Київ, 04215) із скаргою щодо порушення Міністерством юстиції України (далі - Міністерство) його права на звернення.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує, зокрема, за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників; за власною ініціативою.

За результатами перевірки скарги потерпілого було встановлено наступне.

Потерпілий звернувся до Міністерства із зверненням від 07.07.2015 р. щодо надання інформації про результати розгляду його попереднього звернення від 08.05.2015 р. Звернення було направлено засобами поштового зв'язку рекомендованим листом № 173 та надійшло до Міністерства 08 липня 2015 р., що підтверджується витягом з інформаційної бази Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Вказане звернення було зареєстровано в Міністерстві 09 липня 2015 р. за № 3-14046. Факт надходження звернення потерпілого до Міністерства не заперечувався.

Листом від 13.08.2015 р. № 314046/19.3 потерпілому було надано відповідь на вказане звернення за підписом Першого заступника Міністра юстиції України ОСОБА_3

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення (частина перша статті 19 Закону).

Таким чином, звернення потерпілого від 07.07.2015 р., що надійшло до Міністерства 08 липня 2015 р., мало бути розглянуто та надано відповідь на нього в строк до 08 серпня 2015 року. Однак, відповідь на звернення було надано 13 серпня 2015 року.

Відтак, вбачається, що відповідь на звернення потерпілого було надано з порушенням строку, передбаченого статтею 20 Закону України «Про звернення громадян». При цьому, потерпілому не було повідомлено ані про обставини, які перешкоджали наданню йому відповіді з порушених у зверненні питань у встановлений Законом України «Про звернення громадян» строк, ані про необхідність продовження розгляду його звернення.

За поясненнями, наданими 09 вересня 2015 року ОСОБА_4, який в період надходження звернення потерпілого займав посаду головного спеціаліста відділу розгляду звернень та контролю з питань державної реєстрації Управління державної реєстрації бізнесу Департаменту державної реєстрації Міністерства, розгляд та підготовку відповіді на звернення потерпілого від 07.07.2015 р. доручено було йому. ОСОБА_4 було підготовлено відповідь на звернення потерпілого та 22 липня 2015 року передано на погодження заступнику начальника Управління - начальнику відділу розгляду звернень та контролю з питань державної реєстрації Управління державної реєстрації бізнесу Департаменту державної реєстрації Міністерства ОСОБА_1, що не заперечувалось останньою.

Заступник начальника Управління - начальник відділу розгляду звернень та контролю з питань державної реєстрації Управління державної реєстрації бізнесу Департаменту державної реєстрації Міністерства ОСОБА_1 пояснила, що проект відповіді на звернення потерпілого нею було погоджено 06 серпня 2015 року, тобто через два тижні з моменту отримання його від виконавця, після чого цей проект було направлено на подальше візування, літературному редактору та підписання Першим заступником Міністра юстиції України (пояснення від 14.09.2015 р. додаються). Факт погодження проекту відповіді 06.08.2015 р. підтверджується також відповідним записом в його примірнику.

Крім того, листом від 09.09.2015 р. № 1941-О-1-15/19.3 Міністерством було надано інформаційну довідку, де вказано, що одним із факторів несвоєчасного надання відповіді на звернення потерпілому була затримка у візуванні проекту відповіді ОСОБА_1

Таким чином, внаслідок тривалого розгляду підготовленого проекту відповіді на звернення та його погодження Заступником начальника Управління - начальником відділу розгляду звернень та контролю з питань державної реєстрації Управління державної реєстрації бізнесу Департаменту державної реєстрації Міністерства ОСОБА_1 відповідь на звернення потерпілого не було надано потерпілому в передбачений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» строк.

Відтак, у бездіяльності ОСОБА_1, що виявилась у тривалому розгляді та погодженні підготовленого проекту відповіді на звернення потерпілого, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції статті станом на дату вчинення правопорушення 08.08.2015 р.), а саме надання відповіді на звернення з порушенням встановленого статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» строку.

Свою вину ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала та пояснила, що дана ситуація, а саме тривале візування проекту відповіді (понад 20 днів) склалась через велике навантаження на роботі.

ОСОБА_2, права якого були порушені згідно вищезазначеного протоколу, в судовому засіданні наполягав на притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, вказуючи на те, що своєю бездіяльністю ОСОБА_1 спричинила йому шкоду.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, додатки до протоколу, пояснення, приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушила Закон України «Про звернення громадян», тобто в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7ст. 212-3КУпАП.

Суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, наявність обставини, що пом'якшує його відповідальність, приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 184, 252, 283-285, 289, 294, 303 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду становить 425 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,02 мінімальної заробітної плати, що становить 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з моменту її винесення.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя