справа № 415/7020/15-п
провадження № 3/415/968/15

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" грудня 2015 р. місто Лисичанськ
Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Одеса, військовослужбовця на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії, помічника гранатометника 3 відділення інспекторів прикордонної служби 1 прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з місцем дислокації населений пункт Лисичанськ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
12.11.2015 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , який протягом року, а саме 18 серпня 2015 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, за яке 17 вересня 2015 року був підданий адміністративному стягненню у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 5 діб, повторно, являючись військовослужбовцем, призваним на військову службу по мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», під час виконання військового обов`язку, відповідно до ст.2 ч.11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на території військового об`єкту, а саме ОБПК «Лисичанськ» військовослужбовець виконував обов`язок військової служби в нетверезому стані.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, визнав та пояснив, що він, дійсно раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» 07 квітня 2015 року Київським РВК міста Одеси призваний на військову службу, з 13 жовтня 2015 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служи України. 18.08.2015 року о 07 годині 15 хвилин дійсно, виконував обов`язок військової служби в нетверезому стані, після його виявлення командуванням був направлений в медичний заклад для встановлення факту стану сп`яніння. Свою провину ОСОБА_1 усвідомив та просив суд, врахувавши всі обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, суворо його не наказувати, оскільки, свою провину він визнав та у скоєному щиро розкаявся, наслідків від вчиненого не передбачав та зобов`язався більше подібного не вчиняти.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та сп`яніння № 420 від 12.11.2015 року(а.с.3).
Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, підтверджується протоколом медичного огляду встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №420 від 12.11.2015 року проведеного відносно військовослужбовця ОСОБА_1 (а.с.3), яким підтверджується факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, поясненнями фельдшера ОБПК «Лисичанськ» ст.сержанта Решетніка (а.с.5), поясненнями начальника інженерно-саперного відділення ОБПК «Лисичанськ» ОСОБА_2 (а.с.6).
Згідно довідки наданої начальником відділу кадрів ВЧ НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України підполковником ОСОБА_3 молодший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу з 13 жовтня 2015 року по теперішній час у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (а.с.7).
Згідно вимог ч.5 ст.15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно вимог статті 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч.3 ст.172-20 КУпАП, кваліфіковані вірно, оскільки останній, являючись особою , яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не інвалід, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП (а.с.8,9), у судовому засіданні своєї провини не спростовував, свою провину визнав та у скоєному щиро розкаявся.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд визнає повне визнання своєї провини, щире розкаяння останнього.
Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд визнає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, призваним на військову службу по мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою провину та щиро розкаявся, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, відсутність тяжких наслідків від скоєного та обставин, характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Підстав для призначення правопорушнику іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.172-20 ч.3 КУпАП, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків
Керуючись ст.33, ст.172-20, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :
Піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 2465(дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.
Суддя: М.М.Старікова