А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілого - ОСОБА_2, його представника адвоката ОСОБА_3 розглянув справу № 33/777/337/2015 щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого викладачем у ЗОШ № 10, не судимого, провадження в якій закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалено повернути ОСОБА_1 посвідчення водія серії АОВ № 037168 від 24.09.2008, стягнути з ОСОБА_2 в користь експерта ОСОБА_4 790 грн. та в дохід держави 2918 грн. за проведення судових авто-технічних експертиз.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) зазначено, що ОСОБА_1 09.09.2013 приблизно о 08:20 на перехресті вулиць Глодон і Дьєрі Дежев в м. Берегові, керуючи автомобілем «ЗАЗ» 72458РЕ порушив вимоги пунктів 10.1, 13.1 та 12.3 Правил дорожнього руху: «...виїхав на зустрічну смугу вибрав не безпечний інтервал дистанцію та здійснив зіткнення на перехресті з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2І.». Таке діяння кваліфіковано в протоколі як правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Як убачається з постанови від 13.11.2015 (а.с.187), суддя Берегівського районного суду, розглянувши справу, дійшов висновку, що зіткнення транспортних засобів стались в місці і в час, зазначені в протоколі, але за інших обставин.

Зокрема, суддя встановив, що на вул. Гвадані (а не Глодон, як зазначено в протоколі), якою рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1, немає ні дорожніх знаків, які попереджали б до наближення до перехрестя з вул. Дьєрі Дежев, ні дорожньої розмітки; що ОСОБА_1 виїхав на смугу зустрічного руху для обїзду пішохода; що в цей час зліва, з рівнозначної дороги - глухого кута вул. Дьєрі Дежев на проїзну частину вул. Гвадані йому навперейми виїхав автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і що саме внаслідок цього на перехресті сталось зіткнення транспортних засобів.

Суддя вважав, що за таких обставин водії обох транспортних засобів повинні були керуватись приписом п.10.11 Правил дорожнього руху, якого ОСОБА_1 не порушив, а отже в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати і прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у дорожньо-транспортній події та стягнути з нього витрати за проведення авто-технічних експертиз. Вказує, що зіткнення транспортних засобів сталось в ту мить, коли він, включивши покажчик правого повороту, виїхав з вул. Дьєрі Дежев на перехрестя з рівнозначною вул. Гвадані, призупинив автомобіль і подивився вліво, щоб переконатись у безпеці свого подальшого руху. Стверджує, що пішохода на місці події не було, а ОСОБА_1 виїхав на смугу зустрічного руху через те, що відвернувся від керування своїм транспортним засобом. Вважає, що дії останнього суперечать п.2.3 «б» Правил дорожнього руху і що витрати на проведення авто-технічних експертиз стягнуті з нього безпідставно, на порушення ст. 329 КУпАП.

Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1, який заперечив проти апеляційних вимог, дослідив наявні в справі докази, провів судові дебати, перевірив доводи сторін і вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суддя, який розглянув справу, у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП всебічно, повно і обєктивно зясував усі її обставини, дав належну оцінку наявним у ній доказам і вирішив її у точній відповідності з законом.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що дорожньо-транспортна подія сталась в час, коли рух на даній ділянці вул. Гвадані є жвавим: як транспортні засоби так і пішоходи у великій кількості рухалися проїзною частиною в бік розташованої поблизу школи і зворотно. Наближаючись до перехрестя з вул. Дьєрі Дежев він обїжджав пішохода, який ішов проїзною частиною в попутному напрямку, для чого прийняв вліво. В цей час зліва, тобто з глухого кута вул. Дьєрі Дежев, на проїзну частину вул. Гвадані йому навперейми виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 і транспортні засоби зіткнулись.

Потерпілий ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду обстоював свою версію дорожньо-транспортної події, яка викладена і в апеляційній скарзі. Посилався на те, що відповідно до п.1.2 Правил дорожнього руху в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів і він, згідно з п.1.4 цих Правил, був вправі розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху їх виконують.

Дослідження і перевірка змісту цих пояснень у сукупності з іншими доказами дають підстави саме для того висновку, який викладено в постанові судді.

З матеріалів справи вбачається, що рух транспортних засобів на перехресті, де сталась досліджувана шляхово-транспортна подія, дорожньою розміткою, дорожніми знаками або світлофором не регулюється.

Згідно з визначеннями, викладеними у пункті 1.10 Правил дорожнього руху, головною є дорога з покриттям відносно ґрунтової; межею перехрестя - уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг; перешкодою для руху, окрім іншого - і обєкт, що рухається попутно в межах смуги руху транспортного засобу і змушує водія маневрувати.

На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, за умови переваги водіїв зустрічного напрямку, пунктом 11.3 Правил дорожнього руху дозволено виїзд на смугу зустрічного руху для обїзду перешкоди.

Відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

На перехресті рівнозначних доріг, якими вважає проїзні частини вулиць Дьєрі Дежева і Гвадані потерпілий ОСОБА_2, водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний, згідно з п. 16.2 Правил дорожнього руху, дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Даних про те, що ОСОБА_1 порушив будь-яку з зазначених вимог Правил дорожнього руху, в матеріалах справи немає.

З іншого боку, пункт 16.3 цих Правил зобовязує водія, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, зупинити транспортний засіб, якщо відсутня дорожня розмітка або світлофор, перед краєм перехрещуваної проїзної частини.

Дані схеми до протоколу про адміністративне правопорушення, надані потерпілим ОСОБА_2 фотознімки свідчать про те, що проїзна частина вул. Гвадані є головною дорогою відносно проїзної частини вул. Дьєрі Дежев і що автомобіль НОМЕР_1, який під керуванням водія ОСОБА_2 виїжджав з вул. Дьєрі Дежев, перетнув межу перехрестя в напрямку свого руху на відстань більше ніж 1м 20 см. (а.с.4, 19, 24).

Отже, пояснення водія ОСОБА_1 узгоджується з установленими судом фактичними обставинами дорожньо-транспортної пригоди, які встановлені на підставі обєктивних даних, викладених у підписаних обома водіями схемі розташування транспортних засобів після зіткнення та описі зовнішніх пошкоджень обох транспортних засобів, правильність яких в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 надав суду отриманий ним примірник протоколу про адміністративне правопорушення, в якому порушені пункти Правил дорожнього руху не зазначені.

Пункти 10.1, 12.3, 13.1, Правил дорожнього руху, зазначені у примірнику протоколу, наявному в справі, як порушені ОСОБА_1, регулюють обовязки водія щодо забезпечення безпеки руху перед його початком, зміною напрямку руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, та щодо дотримання безпечної дистанції і безпечного інтервалу.

В пункті 10.1 Правил дорожнього руху вказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Судження про те, що ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу, саме по собі не може свідчити про порушення ним п.10.1 Правил дорожнього руху в тому числі по відношенню до транспортного засобу, який виїжджає на це перехрестя з другорядної дороги, і тому до висновку про його винуватість не приводить.

Про дії ОСОБА_1, які підпадали б під ознаки порушення обовязків, передбачених п.п. 12.3 і 13.1 Правил дорожнього руху, та потягли за собою наслідки, вказані у ст. 124 КУпАП, в протоколі не вказано, ніяких даних про них у матеріалах справи немає.

Разом з тим Апеляційний суд відзначає, що суд першої інстанції в постанові вдався до розвязання питань, які КУпАП не врегульовані.

Відповідно до припису ч.1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Авто-технічні експертизи, висновки яких приєднані до даної справи, призначались 15.12.2014 в.о. начальника Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області (а.с.119) і 06.02.2015 судом (а.с.156), а проводились судовим експертом ОСОБА_4 (а.с. 120-125) та експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.173-177).

За змістом ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, прийняте по справі рішення, вирішення питання про вилучені речі і документи, вказівку про порядок і строк її оскарження.

Норми, яка б приписувала стягувати витрати на проведення експертизи в справі про адміністративне правопорушення з потерпілого, яким в цій справі визнано ОСОБА_2, в КУпАП не передбачено.

Отже рішення судді про стягнення з ОСОБА_2 в користь експерта ОСОБА_4 790 грн. та в дохід держави 2918 грн. за проведення судових авто-технічних експертиз є незаконним.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Виключити з постанови судді Берегівського районного суду від 13.11.2015, якою закрито провадження в справі щодо ОСОБА_1 про правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, рішення про стягнення з ОСОБА_2 витрат на проведення авто-технічних експертиз.

В решті постанову судді Берегівського районного суду від 13.11.2015 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.