Справа № 366/3232/15-п
Провадження №3/366/1698/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВДАІ по обслуговуванню Іванківського та Поліського районів Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2015 року приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в с. Сукачі по вул. Леніна керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснював маневр лівого повороту, в цей час в ліву сторону його транспортного засобу вїхав автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався позаду автомобіля ОСОБА_1 у попутному напрямку.

В протоколі інспектор ВДАІ ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, 2.3 «б» ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та зазначив, що повертаючи ліворуч, пересвідчився, що перешкод для такого маневру не було.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом ТЗ і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.4 ПДР України водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним ТЗ.

Як вбачається із матеріалів справи транспортні засоби, як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 рухалися по проїзній частині вулиці Леніна в с. Сукачі в попутному напрямку.

Здійснюючи маневр ліворуч ОСОБА_1 пересвідчився в тому, що він не створить перешкод у русі зустрічному транспорту, а, оскільки, проїзна частина, по якій рухався ОСОБА_1 має одну полосу, то він не зобовязаний був надавати перевагу в русі транспортному засобу, який рухався позаду нього в попутному напрямку; навпаки, водій ТЗ Daewoo Lanos, ОСОБА_2, повинен був дотримуватись п. 13.1, 14.2 «б» ПДР України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.124, 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: