АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

учасника ДТП ОСОБА_1 захисник ОСОБА_2

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 4 листопада 2015 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним за ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.), стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. на користь держави,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, 18 серпня 2015 року приблизно о 13.55 год. водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Вольво» держномер НОМЕР_1, по вул. Пухівській в м. Києві, при появі автомобіля з проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, не надав йому дорогу, не забезпечив безперешкодний проїзд, при виникненні перешкоди для руху, вчинив заходів для її об'їзду, під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, в наслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_3 порушив п. п. 3.2, 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України.

Посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказуючи на те, що водій ОСОБА_1 здійснював свої маневри без проблискових маячків та сигнальних знаків, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив той факт, що інший учасник ДТП порушив правила дорожнього руху та спровокував ДТП, адже не забезпечив безпеки дорожнього руху.

Також в обґрунтування вимог скарги ОСОБА_3 зауважує, що не мав змоги вчасно зреагувати, щоб надати перевагу в русі водію ОСОБА_1, так як вони рухались майже паралельно. А ОСОБА_1 в свою чергу повинен був впевнитись, що його маневр буде безпечним для інших учасників руху і лише тоді здійснювати маневр.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції не дослідив та не дав оцінку тому факту, що він не мав на меті змінювати напрям руху, а рухався виключно по крайній лівій смузі. Але після раптового непередбаченого маневру ОСОБА_1, який почав різко рухатись на його автомобіль, був вимушений застосувати екстрене гальмування та з метою недопущення зіткнення виїхав на подвійну суцільну лінію.

Заслухавши пояснення учасників ДТП, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та додатково долучені матеріали, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга із доповненнями підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню, провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за таких підстав.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, які він надавав одразу після ДТП, в подальшому - в суді першої інстанції, а також в суді апеляційної інстанції, він керував автомобілем «Вольво» по вул.. Пухівський в бік вул.. Крайньої зі швидкістю приблизно 60 км/год. в лівій смузі руху. Перед ним метрів за 100 рухався автомобіль «Рено», який поступово почав зменшувати швидкість руху, а потім перестроївся в праву смугу руху. В той час, коли автомобіль під його (ОСОБА_3) керуванням, майже, зрівнявся з автомобілем «Рено», останній різко, без будь-яких попереджувальних сигналів, різко почав здійснювати маневр розвороту з правої смуги руху, тим самим створивши для нього (ОСОБА_3) перешкоду в русі. Оскільки при продовженні руху з його боку могли настати більш тяжкі наслідки, з метою уникнення їх, він також почав вивертати кермо ліворуч, виїхавши на зустрічну смугу руху. Праворуч поїхати він не міг, оскільки автомобіль «Рено» майже повністю перегородив йому шлях. Уникнути зіткнення він не зміг, у зв'язку з чим зіткнулися автомобілі.

ОСОБА_1 одразу після ДТП, пізніше в суді апеляційної інстанції, вказав про те, що він рухався на службовому автомобілі в лівій крайній смузі в бік вул.. Електротехнічної, коли йому надійшов виклик для виїзду на місце пригоди. Він увімкнув проблискові маячки та сигнал повороту, пропустивши зустрічний транспорт, почав маневр розвороту, але через деякий час відчув удар в лівий бік автомобіля. Він не може із впевненістю сказати, чи працював у нього на момент ДТП сигнал повороту. Після ДТП він зателефонував своєму керівництву, оскільки по Інструкції він зобов'язаний був повідомити про ДТП керівництво. Після цього приїхали спочатку його колеги, а потім приїхали працівники поліції.

Опитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є інспектором поліції. Отримавши від чергового виклик, поїхав на місце ДТП, де сталося зіткнення між двома автомобілями «Рено» та «Вольво» за розподільною смугою на смузі зустрічного руху. Обидва учасника ДТП давали суперечливі пояснення з приводу обставин і причини ДТП. При цьому, ОСОБА_1 вказав, що він включив проблискові мачки та сигнал повороту та почав здійснювати маневр розвороту з лівої смуги руху, а ОСОБА_3 вказав, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розпочав різко розворот з правої смуги руху, і він (ОСОБА_3) був змушений уходити від зіткнення на зустрічну смугу, оскільки автомобіль «Рено» повністю перекрив йому рух. На схемі він не зміг зазначити осип скла, а в іншому схема відповідає обставинам ДТП. Також він вважав, що автомобіль «Рено» дійсно розпочав рух з правої крайньої смуги, враховуючи його розташування після ДТП, але він не експерт, і дати однозначно відповідь не може.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_3 з приводу обставин ДТП є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами у справі, в т.ч. зі схемою ДТП та фотокарток, долучених до справи, на яких зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП та відповідно до яких розташування автомобіля «Рено» по відношенню до розподільної смуги свідчить про те, що автомобіль розпочав розворот не з лівої крайньої смуги руху; наявними пошкодженнями на автомобілях, які зазначені на зворотньому боці схеми ДТП та фотокартках; слідової інформації, зафіксованої на схемі ДТП та фотокартках.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 порушені пп. 3.2, 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України є помилковим, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 4листопада 2015 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним за ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.), стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. на користь держави, - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 за ст.. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

м. Києва М.А. Васильєва