Справа № 569/314/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2015 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого

Про права згідно ст. 268 КУпАП повідомлено

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 473001 від 04 січня 2015 року ОСОБА_1 04 січня 2015 року в м. Рівне по вул. Басівкутська о 10 год. 00 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня білість обличчя, сповільненість ходи та мови, від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 винним себе не визнав та дав суду пояснення, що на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії серії АП1 № 473001 від 04 січня 2015 року наголошує, що керував транспортним засобом будучи тверезим, йому не пропонували пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. Вважає, що відстутні належні докази його вини, просить суд закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 473001 від 04 січня 2015 року зазначається, що ОСОБА_1 в м. Рівне по вул. Басівкутська о 10 год. 00 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня білість обличчя, сповільненість ходи та мови, від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в присутності двох свідків відмовився.

До протоколу долучені пояснення двох свідків, гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Дослідивши всі обставини справи, надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю подія і склад адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (далі Постанова № 14) звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно абзацу 2 пункту 27 Постанови № 14 зазначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доказами вини ОСОБА_1 . є протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 473001 від 04 січня 2015 року та письмові пояснення двох свідків, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Суд вважає, що дані докази не є беззаперечними та допустимими з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими і маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 року N 400/666 (далі Інструкції № 400/666), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 1.4 Інстукції № 400/666 ознаками наркотичного сп'яніння є:

а) наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного

сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

б) звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на

світло;

в) сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи

рухливість ходи, мови;

г) почервоніння обличчя або неприродна блідість.

.Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Такий огляд відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров"я України від 09.09.2009 N 400/666, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 жовтня 2009 р. за N 931/16947 проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

У відповідності до ст. 266 КУпАП для проведення огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме:

- у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів;

- у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного працівником міліції.

Проте, складений працівником міліції протокол не містить жодних відомостей про проведення інспектором ДАІ огляду водія ОСОБА_1 на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів чи про пропозицію інспектора ДАІ провести такий огляд. Відповідні графи протоколу не заповнені.

За правилом ч. 7 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 зазначеного порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Постанова КМУ № 1103) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ № 1103 направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підставі ч. 1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 122-5, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом

блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 4 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 (із змінами та доповненнями), у протоколі про адміністративне правопорушення про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням: дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові особи, яка приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку та інше.

У відповідності п. 5 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, у разі коли доставити транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку неможливо, уповноважена особа Державтоінспекції проводить його затримання шляхом блокування з дотриманням, умов безпеки дорожнього руху.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 473001 від 05 січня 2015 року відповідний запис про затримання автомобіля відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про затримання або блокування автомобіля, або передачу його для керування іншій особі.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

У відповідності з п.«Д» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод людини «кожен обвинувачений має право допитувати свідків, що свідчать проти нього, або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків з його сторони на тих самих умовах, що і свідків, які свідчать проти нього».

Європейський суд з прав людини по справі «Корнев та Карпенко проти України» визнав порушенням прав заявника за п. «Д» ч. 3 ст. 6 Конвенції, у зв'язку «з відсутністю у заявника можливості допитати ключового свідка по його справі».

Як загальне правило - п.1, 3(d) ст.6 Конвенції вимагають надання обвинуваченому відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення та допитати його. Звинувачення не може ґрунтуватись виключно або в цілому на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Якщо засудження виключно або в цілому ґрунтується на показаннях особи, допитати яку не має можливості, у такому випадку права захисту є обмеженими у той мірі, яка є сумісною з гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції.

В судове засідання викликалися проте не зявилися: Корнійчук ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які зазначені свідками у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 473001 від 04 січня 2015 року, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст.247, 280,283,284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року по справі № 23-рп/2010 суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги (протесту) протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина

Постанова набрала законної сили 03 березня 2015 року

Суддя Н.Г. Кучина