АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/640/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2ст.172-7КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2015 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю прокурора Загной О.Г., Хричикова В.Є. та його захисника адвоката ОСОБА_3 апеляційну скаргу прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська старшого радника юстиції ОСОБА_4 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року, якою провадження відносно

ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія АК № 936764, виданий 29 травня 2000 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ІНН НОМЕР_1, який працює завідувачем кафедри ливарного виробництва Національної металургійної академії України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне корупційне правопорушення № 7 від 09.10.2015 року, встановлено, ОСОБА_5, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права завідувачем кафедри ливарного виробництва Національної металургійної академії України, на якого відповідно до його контракту № 95 від 01.07.2008 (додатковими угодами до нього) та посадової інструкції покладені обовязки, в т.ч. подання (проректору) академії пропозиції щодо прийняття на роботу, переміщення і звільнення співробітників факультету, їх морального і матеріального заохочення, накладення на них стягнень, видання обовязкових для всіх співробітників і студентів факультету розпоряджень, тощо, являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» , 01.09.2015 р. скоїв адміністративне корупційне правопорушення вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме приймав участь у розгляді заяви про прийняття на роботу своєї доньки ОСОБА_6 на посаду доцента ливарного виробництва Національної металургійної академії України, про що письмово зазначив у її заяві про прийняття на роботу від 01.09.2015 р. та брав участь у засіданні кафедри «Ливарного виробництва» від 22.06.2015 на якому ухвалено рішення про атестування та переведення його доньки докторанта ОСОБА_6 на третій рік перебування в докторантурі. Про вчинення вказаного адміністративного корупційного правопорушення прокурору Жовтневого району м. Дніпропетровська стало відомо лише 14.09.2015 р. за результатами вивчення інформації Національної металургійної академії України № 01/08-545 від 14.09.2015 р.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи своє рішення суд зазначив,що оскільки: 1) на ОСОБА_5, як завідувача кафедри «Ливарного виробництва», покладено посадові обовязки подавати ректору ВУЗу пропозиції щодо прийняття на роботу, звільнення та переміщення працівників кафедри; 2) ОСОБА_5 повідомив про наявність конфлікту інтересів, а саме роботи його доньки на кафедрі, яку він очолює, тобто вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів; 3). безпосереднім керівником ОСОБА_5 не усунено від виконання обовязків покладених на нього його посадовою інструкцією та контрактом; 4). переведення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було здійснено в звязку з тим, що останні мають вузькопрофільну спеціалізацію; 5) рішення щодо рекомендування ОСОБА_6 на прийняття на посаду доцента ОСОБА_5 приймав під зовнішнім контролем з боку його безпосереднього керівника ОСОБА_7 Отже з врахуванням вказаних обставин прийшов до висновку про відсутність в його діях складу корупційного правопорушення. Крім того судом було враховано, що кінцевим рішенням та переведенням ОСОБА_6 на третій рік приймалося на ОСОБА_8 02.07.2015 року на якій ОСОБА_5 був відсутній.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, прокурор Васенін В.В. подав апеляційну скаргу в якій він просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 рокута прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП та призначити йому покарання в межах санкції статті.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. При цьому прокурор вказує, що висновки суду про те, що рішення ОСОБА_5 про рекомендування ОСОБА_6 на посаду доцента кафедри ливарного виробництва приймалося під зовнішнім контролем декану факультету ОСОБА_7 не відповідають дійсності, оскільки в заяві ОСОБА_6 про прийняття на роботу від 01.09.2015 року відсутні будь-які посилання на декана факультету ОСОБА_7, а відповідно до пояснень начальника відділу кадрів Національної металургійної академії України ОСОБА_9, який відповідним наказом визначений в академії відповідальною особою з питань виявлення корупційних дій серед співробітників академії, керівництво академії та він особисто не знали про наявність конфлікту інтересів між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тому жодні дії щодо врегулювання конфлікту інтересів не вживалися адміністрацією академії.

Крім того прокурор вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги лист в.о. ректора Національної металургійної академії України №01/08-545 від 14.09.2015 року відповідно до якого ОСОБА_5 за весь час не повідомляв адміністрацію академії про наявність конфлікту інтересів, а також безпідставно залишив поза увагою письмові пояснення декана ОСОБА_7, які він дав під час складання протоколу.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою ОСОБА_5 подав пояснення-заперечення в якому просить постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор Загной О.Г. підтримав в повному обсязі подану ОСОБА_4 апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 та його захисника адвокат ОСОБА_3 просили суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею виконанні в повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року:

ст. 28 Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані - не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

ст. 29 Заходи зовнішнього та самостійного врегулювання конфлікту інтересів зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом -застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень;

ст. 30 Усунення від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті -усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, у випадках, якщо конфлікт інтересів не має постійного характеру та за умови можливості залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації;

ст. 33Здійснення повноважень під зовнішнім контролем- службові повноваження здійснюються особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняною до неї особи під зовнішнім контролем у разі, якщо усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, обмеження її доступу до інформації чи перегляд її повноважень є неможливим та відсутні підстави для її переведення на іншу посаду або звільнення.

Зовнішній контроль здійснюється в таких формах:виконання особою завдання, вчинення нею дій, розгляд справ, підготовка та прийняття нею рішень у присутності визначеного керівником органу працівника.

Так з перегляду матеріалів адміністративного корупційного правопорушення, судом апеляційної інстанції було встановлено, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Судом першої інстанції вивчені всі докази по справі та їм дана правильна оцінка.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 дав аналогічні покази як і в суді першої інстанції та пояснив, що його донька ОСОБА_6 працює в НМАУ на кафедрі ливарного виробництва довгий час. В 2013 році він повідомив свого безпосереднього керівника ОСОБА_7 про те, що на кафедрі працює його донька, після чого декан факультету здійснював постійний контроль над вчиненням дії та прийняттям рішень щодо його доньки, а саме був постійно присутній на засіданнях кафедри. Просив врахувати, що останнє рішення про атестацію та переведення на наступній рік приймала ОСОБА_8, яка відбулася 02.07.2015 року на якій він не був присутній. Щодо заяви про прийняття на роботу пояснив, що він його підписав за погодженням з його безпосереднім керівником ОСОБА_7 та пояснив, що він не міг не підписувати вказану заяву оскільки це є його прямими обовязками згідно його посадової інструкції, а наказу від проректора про те, що він не повинен був вчиняти якихось дій чи прийняття рішень відносно його доньки не надходило.

Також в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції з метою перевірки доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі, був допитаний ОСОБА_7 який пояснив, що він є безпосереднім керівником ОСОБА_5, про те, що в НМАУ працює донька ОСОБА_5 знав, в 2013 році від останнього було надано службову записку з вказаного питання, в звязку з чим постійно здійснював контроль для того щоб не виникло конфлікту інтересів між ОСОБА_5 та його донькою ОСОБА_6 Пояснив, що ОСОБА_5 на ОСОБА_8, яка відбулася 02.07.2015 року яка приймала остаточне рішення про атестування та переведення ОСОБА_6 не був присутній. На всіх засіданнях кафедри він був присутній та здійснював нагляд за діями ОСОБА_5 щоб той не вчиняв дій та не приймав рішень відносно своєї доньки. Рішення ОСОБА_5 про рекомендування ОСОБА_6 на посаду доцента кафедри ливарного виробництва також приймалося після погодження з ним і лише тоді він на її заяві ставив резолюцію з проханням прийняти на посаду доцента.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що письмові пояснення прокурору, на які посилається апелянт на а.с.67 він давав під тиском прокурора, який відбирав у нього пояснення, просив враховувати лише ті покази, які давав в суді.

З урахуванням цих свідчень, вважаю, що судом першої інстанції обґрунтовано були прийняті до уваги покази свідка ОСОБА_7, які він давав в суді, а не ті, які давав прокурору. Доводи прокурора в цій частині є неспроможними.

Судом також були досліджені матеріали адміністративного корупційного правопорушення, а саме: витяг з протоколу №22 від 18 березня 2013 року, витяг з протоколу №25 від 14 квітня 2014 року, витяг з протоколу № 37 від 22 червня 2015 року засідання кафедри ливарного виробництва вбачається, що декан ОСОБА_7 був завжди присутній. (а.с. 21,56,60).

В суді апеляційної інстанції також за клопотанням сторони захисту були оглянуті витяги з протоколів засідань кафедри ливарного виробництва за 2013-2014 роки, зі змісту яких вбачається, що свідок ОСОБА_7 був присутнім на кожному із засідань кафедри.

З реєстраційної картки членів ОСОБА_8 ради Національної металургійної академії України вбачається, що при атестуванні та переведені на третій рік ОСОБА_6 в докторантурі за спеціальністю 05.16.04 «Ливарне виробництво», ОСОБА_5 був відсутній.(а.с.94).

Отже суд, на підставі доказів, досліджених в суді першої інстанції, прийшов до правильного висновку, що рішення про переведення на наступний рік перебування в докторантурі ОСОБА_6 приймалося на засіданні кафедри у присутності безпосереднього керівника ОСОБА_5 декана ОСОБА_7, носило рекомендаційний характер і приймалося колегіально, а рішення про затвердження звіту, атестацію та переведення на наступний рік перебування в докторантурі приймала ОСОБА_8, на якій він був відсутній, а тому при прийнятті вказаних рішень був відсутній конфлікт інтересів.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі с приводу того, що ОСОБА_7 не здійснював контроль коли ОСОБА_5 підписував заяву про рекомендування його доньки ОСОБА_6, оскільки на заяві не має ніякої відмітки ОСОБА_7, то вони є безпідставними, оскільки як вбачається з пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що ОСОБА_5 лише виконував свої посадові обовязки, які не були скасовані та підписав заяву, а рішення про рекомендування ректору прийняти ОСОБА_6 на посаду доцента кафедри ливарного виробництва на 0.5 ставки ухвалено на засіданні кафедри колегіально під зовнішнім контролем ОСОБА_7Крім того дана рекомендація у заяві є посадовим обовязком ОСОБА_5., а відповідно до наказу «Про додержання вимог інструкції з діловодствау частині, що стосується засвідчення документів №53-1-к від 21 січня 2011 року «документи із службових питань, які подаються на розгляд ректору від працівників академії, повинні бути попередньо розглянуті і мати резолюцію відповідних посадових осіб безпосередніх керівників цих структурних підрозділів». Також вказано, що документи, які будуть надаватися на підпис з порушенням вимог положень інструкції з діловодства, що стосується засвідчення документів, не будуть розглядатися і вважаються недійсними.

Доводи прокурора про те, що керівництво академії та начальник відділу кадрів не знали, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є конфлікт інтересів, є також голослівними. Так на адресу суду від ОСОБА_5 було надано ряд документів а саме: заяву про прийняття ОСОБА_10 на денне навчання датоване від 03 липня 1997 року; особова карта студента ОСОБА_10 від 01вересня 1997 року; автобіографія ОСОБА_10 від 25.06.2002 року в яких вказано, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_10; витяг з наказу №1872 від 14 червня 2002 року про зміну прізвища ОСОБА_10 на ОСОБА_6 Всі вказані документи знаходилися у відділі кадрів та з них видно, що вони були завірені «Згідно оригіналом» та підписані ОСОБА_9, тобто вони весь час знаходилися у відділі кадрів та начальник відділу кадрів ОСОБА_9 не міг про них не знати.

Про те, що керівництво академії та начальник відділу кадрів не могли не знати, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є родинні стосунки підтвердив і свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду.

Доказом того, що ОСОБА_5 повідомляв про наявність конфлікту інтересів є наявна в матеріалах справислужбова записка від нього до свого безпосереднього керівника декана факультету ОСОБА_7 в якій він його повідомляє про те, що в НМАУ працює його донька ОСОБА_6В.(а.с.52)

Декан факультету ці обставини підтвердив і в суді і стверджував, що саме після цього почав відвідувати кожне засідання кафедри ливарного виробництва з метою здійснення зовнішнього контролю в звязку з тим, що усунути ОСОБА_5 від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, обмеження її доступу до інформації чи перегляд її повноважень було неможливим та були відсутні підстави для його переведення на іншу посаду або звільнення.

Отже судом першої інстанції правильно було встановлено про відсутність в діях ОСОБА_5 порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року.

Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, що справу місцевий суд розглянув із дотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі належним чином перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та дійшов правильного та обґрунтованого висновку, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, в діях ОСОБА_5

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська старшого радника юстиції ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року провадження, якою відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2