П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Обухова, Київської області, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_2, проживаючої в АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнана винною у тому, що будучи матір'ю неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ухилилась від виконання передбачених законом обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, внаслідок чого 29 липня 2015 року в 23.00 годин малолітній ОСОБА_3 був виявлений в м. Києві на Південному мосту без супроводу дорослих.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу та просила постанову судді скасувати і закрити провадження по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши викладені в апеляційній скарзі та наведені ОСОБА_2 під час розгляду справи в апеляційній інстанції доводи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до положення ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я.

За ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об'єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей, в тому числі залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду.

Як викладено в постанові суду, 29 липня 2015 року ОСОБА_2 перебувала за місцем розташування своєї майстерні, а саме: в м. Києві по вул. Кіквідзе, буд. 18, де з разом з нею були її неповнолітні діти, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Приблизно в 22.00 годин їй потрібно було терміново зустрітися зі своєю подругою та віддати каструлю, тому вона поїхала, заливши дітей на дитячому майданчику, тим самим створила небезпечні умови для життя та здоров'я своїх дітей.

Вважаю, що постанова судді Печерського районного суду від 12 жовтня 2015 року про доведеність винуватості ОСОБА_2 вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення у вигляді попередження є обґрунтованим, що підтверджується наступними зібраними по справі доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 0016652 від 25 серпня 2015 року щодо ОСОБА_2, згідно якого 29 липня 2015 року в 23.30 годин в м. Києві на Південному мосту виявлено малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, без супроводу дорослих, що свідчить про те, що ОСОБА_2 залишила на тривалий час неповнолітнього сина, ОСОБА_3, без будь-якого нагляду (а.с. 1);

- копією рапорту інспектора патрульної служби в м. Києві рядового ОСОБА_5 від 29 липня 2015 року, в якому останній повідомляє, що 29 липня 2015 року надійшов виклик про те, що зникла дитина, ОСОБА_3, який знаходився по вул.. Кіквідзе, 18. Зі слів матері, ОСОБА_2, її син грався на дитячому майданчику, а після того, як вона його насварила, він зник. Вона багато разів телефонувала на телефон, який був у сина, проте останній не відповідав. Тому він особисто зі свого телефону зателефонував на номер, який назвала йому ОСОБА_2 Слухавку підняв ОСОБА_3, але потім підняла слухавку інша особа, яка його знайшла. Дана особа повідомила, що знайшла дитину на Південному мосту в м. Києві без супроводу дорослих (а.с. 4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 29 липня 2015 року, відповідно до яких 29 липня 2015 року в 23.30 годин в м. Києві на Південному мосту вони побачили малолітнього ОСОБА_3, який був без супроводу дорослих (а.с. 9-10);

- письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 30 липня 2015 року, відповідно до яких 29 липня 2015 року в 23.20 годин йому зателефонували та повідомили, що знайшли його онука, ОСОБА_3, який йшов пішки на Південному мосту в м. Києві без супроводу дорослих. Після чого він поїхав на вул. Бажана в м. Києві, де його чекали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з його онуком, ОСОБА_3 ОСОБА_8 був мокрий, знервований, та повідомив, що йшов до нього в м. Обухів, оскільки не може терпіти знущань над ним зі сторони своєї матері, ОСОБА_2 (а.с. 7-8).

Крім того, як слідує зі змісту апеляційної скарги, а також з пояснень ОСОБА_2, під час розгляду скарги в апеляційному суді, вона не заперечувала той факт, що залишила неповнолітнього сина на дитячому майданчику, проте заперечувала проти того, що залишила останнього на тривалий час. Також в судовому засіданні ОСОБА_2 заявила, що в той вечір її син залишився під наглядом сусідів, проте в раніше написаному власноруч поясненні та в своїй апеляційній скарзі вона цих обставин не зазначила.

На думку суду, залишаючи неповнолітнього сина без нагляду дорослих на території дитячого майданчику, розташованого по вул. Кіквідзе, 18, в пізню годину на тривалий час, ОСОБА_2 повинна була усвідомлювати, що своїми діями вона створює небезпеку для життя і здоров'я своєї дитини.

Доводи ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги свідчення ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які стверджували, що ОСОБА_2 завжди сумлінно виконує свої батьківські обов'язки, а її син, ОСОБА_3, є імпульсивним та міг проігнорувати прохання матері не залишати територію дитячого майданчика, не спростовують того, що вона, залишивши свого неповнолітнього сина, впродовж тривалого часу без нагляду дорослих, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина.

За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Санкція ст. 184 КУпАП передбачає стягнення у виді попередження та штрафу. Враховуючи особу правопорушника, обставини вчинення правопорушення, відсутність тяжких наслідків, суд правильно призначив стягнення у виді попередження.

Отже, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаною винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун