АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3929/15-п Номер провадження 33/786/232/15Головуючий у 1-й інстанції Чистик І. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ст.472 МК України
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, представника Полтавської митниці ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого агентом з митного оформлення ФОП ОСОБА_5, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 18238 гривень 20 коп. на користь держави з конфіскацією на користь держави товарів, що є безпосередніми предметами порушення митних правил.

Конфісковано на користь держави товари, а саме: сумки жіночі б/в 322 шт., спортивне взуття б/в (NIKE total 90) 1 шт., сумки дитячі б/в 32 шт., сумки господарські б/в 15 шт., куртки шкіряні б/в 22 шт., сорочки нові 17 шт., футболки нові 10 шт., кофта жіноча нова 2 шт., джемпер безрукавка нова 1 шт., джемпер новий 3 шт., джинси жіночі нові 2 шт., джинси дитячі нові 2 шт., штани чоловічі нові 7 шт., шарфи нові 6 шт., светр жіночий новий 2 шт., майка жіноча нова 3 шт., сукня нова 19 шт., шорти нові 2 шт., шорти чоловічі нові 2 шт., постільна білизна нова 1 комплект, фартух жіночий новий 2 шт., шапка жіноча нова 1 шт., дитяча майка нова 1 шт., взуття жіноче нове 1 шт., бюстгальтер жіночий новий 5 шт., дитячі іграшки великі б/в 28 шт., дитячі іграшки мякі нові 1 шт., гольф новий 3 шт., костюм чоловічий новий 1 шт., загальною вартістю 18238 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять вісім) гривень 20 коп., що зберігаються на складі Полтавської митниці ДФС.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Полтавської митниці ДФС витрати на зберігання вилучених товарів в розмірі 4430 гривень 65 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Згідно постанови суду, 01.09.2015 року в місце прибуття автотранспорту ЗМК ПФ «КМ» (м. Полтава, вул. Половка, 64-д) доставлено товар одяг, що був у використанні несортований (футболки, носки, панчохи, білизна, сорочки, брюки, спортивний одяг, сукні, костюми, верхній одяг, куртки, пальто, плащі, джинсовий одяг, светри, джемпера і т.д. вживаний одяг ІІ, ІІІ категорії, зношеність не більше 25-35%) шкіряні вироби відсутні, взуття, що було у використанні несортоване вживане взуття ІІ, ІІІ категорії зношеність не більше 25-30%, текстильні вироби, що були у використанні (простирадла, скатертини, серветки, штори і т.д. несортовані ІІ, ІІІ категорії, зношеність не більше 25-30%) фактурною вартістю 23803,17 USD, вагою 19510,80 кг, що переміщувався у вантажному автомобілі з державним реєстраційний номером АА2196ЕА/11898КА. Товар переміщувався на підставі товаросупровідних документів, а саме: попередня митна декларація №806020002/007967 від 31.08.2015 року, CMR № 514557 від 31.08.2015 року, рахунок-фактура (інвойс) №14/08/2015 від 31.08.2015 року. Отримувач ТОВ «СІЛІЦІУМ» (61045 м. Харків, вул. Дербентська, 109).

02.09.2015 року до митного поста «Лтава» Полтавської митниці ДФС особою, уповноваженою на декларування ОСОБА_2 було подано до оформлення митну декларацію №806020002/2015/008019, в якій в графі 31 МД були задекларовані відомості щодо ввезення на митну територію України товару - одяг, що був у використанні несортований (футболки, носки, панчохи, білизна, сорочки, брюки, спортивний одяг, сукні, костюми, верхній одяг, куртки, пальто, плащі, джинсовий одяг, светри, джемпера і т.д. вживаний одяг ІІ, ІІІ категорії, зношеність не більше 25-35%) шкіряні вироби відсутні, взуття, що було у використанні несортоване вживане взуття ІІ, ІІІ категорії зношеність не більше 25-30%, текстильні вироби, що були у використанні (простирадла, скатертини, серветки, штори і т.д. несортовані ІІ, ІІІ категорії, зношеність не більше 25-30% ).

В ході проведення митного огляду вищевказаного вантажу виявлено не задекларований товар сумки жіночі б/в 322 шт., спортивне взуття б/в (NIKE total 90) 1 шт., сумки дитячі б/в 32 шт., сумки господарські б/в 15 шт., куртки шкіряні б/в 22 шт., сорочки нові 17 шт., футболки нові 10 шт., кофта жіноча нова 2 шт., джемпер безрукавка нова 1 шт., джемпер новий 3 шт., джинси жіночі нові 2 шт., джинси дитячі нові 2 шт., штани чоловічі нові 7 шт., шарфи нові 6 шт., светр жіночий новий 2 шт., майка жіноча нова 3 шт., сукня нова 19 шт., шорти нові 2 шт., шорти чоловічі нові 2 шт., постільна білизна нова 1 комплект, фартух жіночий новий 2 шт., шапка жіноча нова 1 шт., дитяча майка нова 1 шт., взуття жіноче нове 1 шт., бюстгальтер жіночий новий 5 шт., дитячі іграшки великі б/в 28 шт., дитячі іграшки мякі нові 1 шт., гольф новий 3 шт., костюм чоловічий новий 1 шт., про що складено акт про проведення митного огляду МД №806020002/2015/008019 від 08.09.2015 року. Таким чином ОСОБА_2 вчинив дії щодо незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей стосовно наявності найменування, назви та кількості вказаного товару. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи загальна вартість товарів, зазначених у таблиці 1 розділу «Дослідження» становить 7748 гривень 00 коп., ціна можливої реалізації товарів, зазначених у таблиці 2 розділу «дослідження» становить 10490,20 гривень, таким чином загальна вартість товарів складає 18238 гривень 20 коп.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови судді та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України посилаючись на грубе порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що він був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом ст. 268 КУпАП права, оскільки йому відмовлено в прийнятті клопотання в канцелярії суду першої інстанції, про що наявний відповідний напис на клопотанні. За словами працівника канцелярії клопотання необхідно було надати безпосередньо судді, натомість суддею було відмовлено у прийнятті клопотання, про що наявний відповідний запис на клопотанні.

На переконання ОСОБА_2, судом також невмотивовано відмовлено в задоволенні його клопотання про призначення експертизи, що передбачено ст. 515 МК України.

Підставою для скасування постанови також вказує порушення вимог складання постанови, оскільки у ній зазначено, що розгляд справи відбувся за участю правопорушника та його захисника, хоча вказані особи не були присутніми під час судового розгляду, що підтверджується текстом самої постанови.

Зазначає, що він не може нести відповідальність за невідповідність відомостей стосовно наявності, найменування, назви та кількості товару, оскільки декларування та митне оформлення товарів провів у відповідності з наданими замовником товаросупровідними документами на підставі договору.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, та в його інтересах захисника ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу задовольнити з підстав наведених у ній, думу представника Полтавської митниці ДФС ОСОБА_4, про законність та обґрунтованість постанови судді, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на доказах, які належним чином перевірені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 472 МК України адміністративна відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як вбачається із матеріалів справи, декларування товару, який знаходився у вантажному автомобілі безпосередньо здійснював агент з митного оформлення ФОП «ОСОБА_5І.» ОСОБА_2 про що свідчить графа 54 МД №806020002/2015/008019.

Згідно п.1 ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов'язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 ст. 257 МК України передбачено внесення декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення, відомостей, у тому числі, про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Пунктом 3.8 Розділу 3 Додатку II Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який набрав чинності для України 30 червня 2011 року, встановлено, що саме декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мит та податків.

Декларування було здійснено на підставі договору-доручення від 17.03.2015 року №22 про надання послуг на брокерсько-митне обслуговування.

В матеріалах справи відсутні дані, які б однозначно стверджували, що ОСОБА_6 вчиняв будь-які дії направлені на перевірку відповідності товарів їх опису, зазначеному у товаросупровідних документах. При тому, що декларант, у відповідності до приписів ч.2 ст. 266 МК України, перед подачею митної декларації має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Тому доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 не може нести відповідальність за невідповідність відомостей стосовно наявності, найменування, назви та кількості товару, оскільки декларування та митне оформлення товарів провів у відповідності з наданими замовником товаросупровідними документами на підставі договору, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_2 не вчинив жодних дій для перевірки товару, щодо якого він здійснював митне оформлення, хоча мав на це право і відповідні можливості, не задекларував ряд товарів, при тому, що зобов'язаний був зробити, суддя прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_2 вимог Митного кодексу України.

Не відповідають приписам закону і доводи про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

На підставі наведеного, вважаю висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України вірним та таким, що ґрунтується на всебічно, повно і обєктивно досліджених доказах по справі.

Посилання апелянта на те, що суд розглянув справу у його відсутність, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду, оскільки в апеляційній інстанції його права повністю було поновлено та він мав змогу подавати свої заперечення та доводи, задавати питання особі, яка проводила оцінку майна, а також користуватися іншими правами, передбаченими для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім цього варто зазначити, що ОСОБА_2 мав можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки він самостійно привозив своє клопотання до су4ду, а також цього ж дня був на пошті та відправляв цінного листа до суду. В той же час, маючи реальну можливість у судовому засіданні заявити клопотання про перенесення розгляду справи, він цього не зробив.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_7 напередодні судового засідання повідомив суд про відмову від захисника. (а.с.120).

В той же час після прийняття судом рішення, він знову уклав угоду з тим же захисником.

Під час розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_7 не зміг логічно пояснити причину припинення угоди із захисником перед останнім судовим засіданням у суді першої інстанції.

Зважаючи на вказане, вважаю, що ОСОБА_7 штучно створював видимість, нібито, порушення його прав у суді першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що оцінка незадекларованого майна проведена неправильно, не знайшла свого підтвердження.

Так допитана в судовому засіданні апеляційної інстанції головний державний інспектор-експерт спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та питань досліджень ДФС України ОСОБА_8, детально пояснила яким чином проводилася оцінка незадекларованого майна з посиланням на нормативні акти.

Будь яких зауважень з боку ОСОБА_9 та його захисника з приводу невідповідності нормативним документам проведення оцінки майна не зроблено.

Отже, оцінка вилученого незадекларованого майна, є правильною і не викликає будь яких сумнівів у її правильності та неупередженості.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

З урахування вищевказаного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко