Справа № 297/1322/15-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2015 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Вербицький В. В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області Гала Л. Л. від 22 червня 2015 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого ДПСІ ВПС Косино, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень, стягнуто в дохід держави судовий збір 36 (тридцять шість) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2015 року встановлено, що 06 червня 2015 року близько 06 години 40 хвилин у в м. Берегово, вул. Мукачівська ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого з`їхав у кювет, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати постанову судді районного суду, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову та притягнення його до відповідальності незаконними, висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, як працівниками міліції так і судом порушено його право на захист. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що він адміністративного правопорушення не вчиняв, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що він рухаючись на своєму автомобілі наїхав на кусок заліза, що знаходився на проїжджій частині, у зв`язку із чим праве колесо вистрілило і він, щоб не допустити виїзду на зустрічну смугу, де проїжджав автомобіль, скерував свій автомобіль в кювет. Посилаючись на ст. 124 КУпАП, згідно якої відповідальність настає при порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вказує, що пошкодив лише всій автомобіль і що таке пошкодження здійснено в стані крайньої необхідності, оскільки він відвернув зіткнення із автомобілем на зустрічній смузі.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити та надав суду фотознімки із відображенням ушкоджень колеса його автомобіля внаслідок наїзду на кусок заліза. ОСОБА_1 пояснив, що він рухаючись на своєму автомобілі наїхав на кусок заліза, що знаходився на проїжджій частині та пробив колесо. Щоб не допустити виїзду на зустрічну смугу, де проїжджали зустрічні автомобілі, скерував свій автомобіль в кювет. Пошкодження отримав тільки його автомобіль. Працівникам ДАІ дані обставини не пояснив, оскільки не відразу зрозумів причину пошкодження колеса та перебуваючи у стресовому стані підписував написані ними пояснення не читаючи їх. ОСОБА_2 знайшов під час огляду дороги, коли працівники ДАІ вже поїхали.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суддя районного суду виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №449793 від 06.06.2015 р., даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 06.06.2015 р., тестом на вміст алкоголю, приєднаними до матеріалів справи письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які приєднані до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що рухаючись на власному транспорті «Дейво Ланос» 2008 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » до місця роботи по м. Берегово вул. Мукачівська, не впорався із керуванням, в результаті чого транспортний засіб викинуло на узбіччя. В результаті ДТП тілесних ушкоджень не зазнав, постраждалих після дорожньо-транспортної пригоди не було. Особи, які б потребували відшкодування завданих збитків після ДТП відсутні.

Згідно зі ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Стаття 18 КУпАП встановлює, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Суддя районного суду, розглядаючи справу за відсутності ОСОБА_1 , не заслухав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дослідив додаткові докази, а тому не встановив правильно обставини справи.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 при апеляційному перегляді він, керував транспортним засобом і після пошкодження колеса, з метою не допустити виїзду на зустрічну смугу і зіткнення із транспортним засобами, які рухались в зустрічному напрямку, з`їхав в кювет, пошкодивши лише свій автомобіль.

Наданими фотознімками підтверджується пошкодження колеса транспортного засобу ОСОБА_1 .

Такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 з`їхав з дороги і пошкодив транспортний засіб в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала власності, здоров`ю, життю громадян і ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За таких обставин суддя районного суду прийшов до помилкового висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.
Керуючись п. 2 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2015 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень, стягнуто в дохід держави судовий збір 36 (тридцять шість) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійок, скасувати.
Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчиненням ним дії в стані крайньої необхідності.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Вербицький В. В.