Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 3/759/6389/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Жмудь В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Коркмази Суворовського р-ну Молдови, громадянки України, яка здобула вищу освіту, працює на посаді головного спеціаліста у Київській міській раді, заміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.10.2015 о 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ГАЗ 31105-801», державний номерний знак НОМЕР_1, який належать на праві власності ОСОБА_2, та рухаючись на перехресті вул. Газопровідна та вул. Стеценка у м. Києві, при повороті ліворуч, не пропустила автомобіль «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.3 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнала та пояснила, що вона 02.10.2015 приблизно о 21 год. 30 хв., керуючи автомобілем «ГАЗ 31105-801», державний номерний знак НОМЕР_1, рухалась по вул. Стеценка у м. Києві. Призупинившись на світлофорі та впевнившись в безпечності свого маневру (автомобіль «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2 був далеко), почала виконувати маневр - поворот ліворуч на вул. Газопровідну, але в цей час, автомобіль «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2, як їй потім стало відомо, водія ОСОБА_3, вдарив її автомобіль. Додала, що автомобіль «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2, рухався на великій швидкості і тому вона навіть не зрозуміла звідки він взявся і що сталося.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 951698 від 02.10.2015, який складений стосовно ОСОБА_1 та в якому містяться пояснення останньої про те, що вона не згодна з даним протоколом; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 951697 від 02.10.2015, який складений стосовно ОСОБА_3; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.10.2015, до якої в учасників пригоди не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 02.10.2015, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди; пояснення інспектора УПП у м. Києві 8 роти 2 батальйону поліції Землянського М.А. від 18.12.2015 щодо доопрацювання адміністративного матеріалу; копію схеми дорожньо-транспортної пригоди від 02.10.2015, на якій зазначено місце зіткнення автомобілів; копію постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2015, відповідно до якої провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона належним чином переконалась у безпечності свого маневру, а водій ОСОБА_3 рухався з великою швидкістю, спростовуються матеріалами справи в їх сукупності, а саме: поясненнями ОСОБА_1 та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, згідно з якими ОСОБА_1 дійсно здійснювала маневр - поворот ліворуч.

Відтак, аналізуючи дослідженні та ретельно перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до переконання про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушниці, те, що вона працює, заміжня, ступеню її вини, відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься. Відтак, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 124, 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243 (двісті сорок три) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: В.О. Жмудь