Номер провадження: 33/785/521/15
Номер справи місцевого суду: 523/7206/15-п
Головуючий у першій інстанції Бобовський
Доповідач Топал О. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Топал О.К., розглянувши апеляцію ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м .ОСОБА_2 від 18.05.2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що мешкає : АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 18.04.2015 року о 8.40 годині, він керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Веселинська в м. Миколаїві з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. почервоніння очей). При проходженні огляду за допомогою приладу «Драгер», результат 0,95%, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків. Тим самим ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Суд встановив в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та наклав на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що в судовому засіданні він не був присутнім, так як його належним чином не сповістили про дату та час розгляду справи, а копію постанови про накладення на нього адміністративного стягнення він отримав лише 15.07.2015 року.

В апеляції ОСОБА_1, не заперечуючи своєї вини в скоєнні зазначеного правопорушення, просить змінити постанову районного суду, так як вважає, що суд призначив занадто сурове стягнення, не врахувавши, що він є інвалідом другої групи, а транспортний засіб безпосередньо повязаний з його роботою, також судом не було враховано його позитивну характеристику з місця роботи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляції, заслухавши захисника ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка просить поновити строк на подачу апеляції та змінити постанову суду, приходжу до висновку, що апеляція ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду зміні за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в судовому засіданні присутнім не був. У матеріалах справи також відсутні дані, що йому судом надсилалось повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Повідомлення під час складання протоколу, на яке посилається суддя в постанові, не може бути належним. Так як згідно ст.277-2 КУпАП саме суд надсилає повістку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також відсутні відомості, що ОСОБА_1 отримав копію постанови. Зазначене позбавило його можливості в строк подати апеляційну скаргу. Тому вважаю, що строк оскарження постанови ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, про що свідчить відмітка в протоколі та доданими до нього поясненням понятих.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що суд, приймаючи рішення по справі, на підставі матеріалів справи, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення, суд призначив його надто суворим, так як суд, розглянувши справу за відсутністю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, допустив порушення закону, оскільки, приймаючи рішення по даній справі, зробив даний висновок лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів, що до нього додані, не вислухавши ОСОБА_1 або його представника, та не давши їм можливості надати суду додаткові відомості та докази, що помякшують відповідальність ОСОБА_1

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його дії не спричинили тяжких наслідків, він є інвалідом другої групи, а транспортний засіб безпосередньо повязаний з його роботою, також судом не було враховано його позитивну характеристику з місця роботи, вважаю можливим постанову суду в частині призначення стягнення змінити та обрати ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу, так як санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення не тільки у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, але й штраф у розмірі від двохсот до трьохсот пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду Одеської області

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 18.05.2015 року, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити в частині призначення адміністративного стягнення та накласти на нього штраф у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2