Справа № 348/30/15-п
Провадження № 33/779/93/2015
Категорія ч.1 ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мужик І.І. І. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Вилка С.С., з участю захисника ОСОБА_2, апелянта ОСОБА_3 розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Надвірнянського районного суду від 03 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не судимого, не працюючого, громадянина України,-

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

За постановою суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 09.12.2014 року о 16 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки «Урал 375» дорожній номерний знак АТ051АК в с.Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху на гірській дорозі, де зустрічний розїзд утруднений, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався вгору, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «КРАЗ 65 101» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, чим порушив п.п. 12.1,28.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що оскаржувана ним постанова є незаконною та необґрунтованою і такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд не повно зясував всі фактичні обставини справи і прийшов до неправильного висновку про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, так як насправді не він є винуватим у цій дорожньо-транспортній пригоді, оскільки в цьому випадку він вжив всіх необхідних заходів для безпечного руху керованого ним автомобіля. На колесах керованого ним автомобіля були надіті спеціальні залізні ланцюги і їхав він із швидкістю біля 20 км/год. Побачивши стоячий посеред дороги автомобіль марки «КРАЗ» він зменшив швидкість, став гальмувати. Коли його автомобіль вже майже зупинвся не доїжджаючи стоячого попереду автомобіля, автомобіль марки «ЗІЛ», який рухався ззаді нього вдарив його і вже по інерції його автомобіль вїхав у автомобіль «КРАЗ». Винуватим себе в цій ситуації не визнає, оскільки на його думку, він не допустив порушень вимог жодного із пунктів Правил дорожнього руху. Однак водій автомобіля «КРАЗ» зупинив свою автомашину посеред проїжджої частини дороги, так як не міг виїхати з колії, яка утворилась на цій дорозі і став надівати на колеса автомашини залізні ланцюги і при цьому в порушення правил дорожнього руху не виставив знак аварійної зупинки, не включив аварійні світла, щоб можна було його помітити на дальшій відстані. Також у своїй скарзі апелянт зазначає про необхідність поновлення йому строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він про розгляд справи не був належним чином повідомлений і про прийняте рішення йому стало відомо 24.04.2015 року під час ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження. А тому просить суд поновити йому строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, скасувати дану постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винесена судом постанова щодо ОСОБА_4 цим нормам закону не відповідає.

Як видно в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про належне повідомлення судом ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи, а також відсутні докази отримання останнім постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, що дає підстави вважати, що строк на оскарження рішення суду першої інстанції, передбачений ст. 289 КУпАП ОСОБА_4 пропустив з поважних причин і тому цей строк підлягає поновленню.

Щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного правопорушення, то в даному випадку суд першої інстанції не дослідивши всі необхідні обставини справи і не допитавши скаржника виніс передчасне рішення про його винуватість.

Як пояснив суду апелянт ОСОБА_4, він 09 грудня 2014 року повертаючись із складу ДП Івано-франківського ЛГ на автомобілі лісовозі, марки «Урал» в силу складних погодніх умов надів на колеса свого автомобіля спеціальні ланцюги. Їдучи по лісовій дорозі на мінімальній швидкості побачив перед собою на відстані близько 20 метрів транспортний засіб марки «Краз», який без будь-яких попереджувальних знаків (світлової сигналізації, знаку аварійної зупинки тощо) стояв посеред дороги і водій якого на той момент здійснив аварійну зупинку по середині дороги та чіпляв на колеса ланцюги, оскільки не міг інакше продовжувати рух. В той час він почав екстренне гальмування та враховуючи те, що на нього наїхав автомобіль марки «Зіл», який відповідно до погодніх умов не був ними обладнаний і тому відбулося зіткнення всіх вищезгаданих автомобілів.

На підтвердження своїх доводів апелянт предявив суду фотознімки з місця ДТП, на яких видно , що лише його автомобіль на той час був обладнаний додатковими допоміжними засобами гальмування ланцами, що і свідчить про те, що на той час ним булозроблено все можливе для того, щоб не сталась ця атопригода.

З постанови Надвірнянського районного суду від 12 січня 2015 року видно, що водій автомобіля «ЗІЛ» ОСОБА_6 в порушення вимог п.12.1,13.1 ПДР не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху і допустив зіткнення з автомобілем марки «УРАЛ» під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого всі три автомобілі отримали механічні пошкодження.

Як видно з матеріалів справи ці обставини судом першої інстанції не досліджувались та не перевірялись, а також не допит особи правопорушника не проведений та не отримано жодних пояснень з цього приводу, а тому рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, таким що ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного правопорушення повністю спростовується вищенаведеними доказами.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає до скасування, а кримінальна справа відносно ОСОБА_4 до закриття на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Надвірнянського районного суду від 03 лютого 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП скасувати із закриттям відносно нього провадження у цій справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1