АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/1169/2015 Постанова винесена суддею Мєлєшак О.В.
Категорія: ст.ст. 122-4, 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Мурманськ (Російська Федерація), громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку, 2007 р.н., приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та закрито провадження у справі за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, 19 лютого 2014 року о 06 год. на пл. Львівська в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Mercedes», державний номер НОМЕР_1, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль, державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце ДТП, чим порушив п.п. 13.3, 2.10 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Разом з тим, суддя прийшов до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю, відповідно до ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки вказане правопорушення було вчинено 19 лютого 2014 року, протокол про зазначені адміністративні правопорушення було складено лише в серпні 2014 року, а на момент судового розгляду пройшло більше ніж три місяці з дня його вчинення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду необґрунтованою, просить її скасувати.

Свої вимоги аргументує тим, що висновок місцевого суду про доведеність його винуватості не відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, здобутими незаконним шляхом, що ґрунтується на припущеннях, оскільки на нього сфальсифікували адміністративну справу, без будь-яких належних доказів примусили написати пояснення та підписати протокол, що послугувало єдиним доказом скоєння ним адміністративного правопорушення та не може слугувати належним та допустимим доказом його вини, а також не є всебічним, повним і об'єктивним дослідженням всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того зазначає, що при складані протоколу були допущені грубі порушення, що неодноразово було встановлено постановами суду від 08.09.2014 року та 06.10.2014 року, якими матеріали справи було повернуто до ВДАІ Шевченківського району м. Києва для належного оформлення, але зазначені недоліки так і не були усунуті. Зокрема, не було усунуто суттєвий недолік оформлення адміністративного матеріалу, а саме, не надано відповіді про марку іншого автомобіля, оскільки у справі фігурує лише марка «Мерседес Бенс «Кубік», однак, чи відповідає зазначена інформація дійсності встановлено не було. При цьому, згідно рапорту від 19.02.2014 року інспектора ВДАІ з обслуговування Шевченківського району ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 вбачається, що невстановлений автомобіль «Мерседес Бенс «Кубік», н/з НОМЕР_4, під керуванням невстановленого водія, скоїв наїзд на автомобіль «Шевролет Авео»,н/з НОМЕР_3, та з місця ДТП зник.

Також, з матеріалів справи невідомо яким чином інспектори встановили номерні знаки і марку автомобіля «Мерседес Бенс «Кубік», н/з НОМЕР_4, та звідки з'явився повний номер автомобіля, а саме НОМЕР_5, який належить невідомому йому громадянину ОСОБА_4, як зазначено у протоколі, а також невідомо, чому було викликано саме його для з'ясування обставин по вищезазначеному ДТП, оскільки у рапорті було зазначено, що ДТП було скоєно під керуванням невстановленого водія.

Окрім того, звертає увагу на те, що в порушення вимог ст. 36 КУпАП, у протоколі зазначено одразу дві статті, за якими його, безпідставно, без будь-яких належних та допустимих доказів, звинувачують в адміністративному правопорушенні якого він не вчиняв, що є грубим порушенням закону.

Також ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року. як пропущений з поважних причин.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду судового засідання, а про оскаржувану постанову він дізнався лише 11 вересня 2015 року після ознайомлення з матеріалами справи, про що свідчить відповідна розписка.

При цьому, зазначає, що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №665, направленого йому 10.12.2014 року, начебто за довіреністю, на якому написано його прізвище невідомою йому особою, без його підпису та будь-яких написів у повідомленні зроблених особисто ним, також у матеріалах справи наявна копія супровідного листа про направлення на його адресу постанови від 27.11.2014 року до відома, однак у матеріалах справи немає жодного підтвердження направлення вищезазначеної постанови саме рекомендованим поштовим відправленням №665.

Окрім того, звертає увагу, що у матеріалах справи наявні письмові матеріали, пояснення тощо, на яких зафіксований його підпис та його особистий почерк, якій не співпадає з будь-якими написами на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №665, а також на той факт, що ним не було виписано будь-якої довіреності будь-якій особі, про яку зазначено у вищезазначеному рекомендованому повідомленні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, який при цьому категорично заперечував свою причетність до вчинення адміністративних правопорушень та вказував на відсутність в його діях їх складу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновки судді районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 в порушенні п.п. 13.3, 2.105 ПДР України за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, всупереч тверджень апелянта, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, винуватість ОСОБА_2 підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення, який 28.08.2014 року складений уповноваженою на те особою та без будь-яких зауважень підписаний ОСОБА_2, котрий при цьому надав пояснення про його згоду зі складеним протоколом (а.с. 2);

- схемою дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано місце зіткнення, розташування автомобіля «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, з яким було допущено зіткнення автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, а також і пошкодження - лівої сторони автомобіля «Шевроле Авео», а саме: переднього та заднього крила, обох дверей, заднього бамперу, дзеркала заднього виду, які отримав вказаний транспортний засіб після зіткнення (а.с. 4);

- поясненнями водія ОСОБА_5 про те, що 18.02.2014 року о 22 год. 20 хв. він запаркував свій автомобіль «Шевроле Авео»,д.н.з. НОМЕР_2, на проїзній частині біля буд. 6 на Львівській площі в м. Києві, а 19.02.2014 року о 7 год. 15 хв., підійшовши до автомобіля, виявив на ньому механічні пошкодження та зі слів наряду ДАІ, що знаходився поряд, наїзд на його припаркований автомобіль приблизно о 7 год. 10 хв. здійснив автомобіль «Мерседес» (Кубік), держномер якого містить склад НОМЕР_1, та з місця пригоди зник;

- рапортом інспектора СОМ ДТП ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 від 19.02.2014 року про те, що під час несення служби в складі автопатруля №524 19.02.2014 року о 7 год. 10 хв. спільно з інспектором СОМ ДТП ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 по команді оперативного чергового УДАІ ГУ МВС України в м. Києві здійснювався виїзд за адресою: м. Київ, пл. Львівська, 6, де трапилось ДТП, а по прибуттю на місце встановлено, що невстановлений автомобіль «Мерседес Бенс «Кубік», держномер НОМЕР_4, під керуванням невстановленого водія скоїв наїзд на автомобіль «Шевроле Авео», держномер НОМЕР_2, та з місця ДТП зник (а.с. 3);

- а також і поясненнями самого ОСОБА_2, який вказав, що керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, 19.02.2014 року рухався по вул. Львівська площа. Пізніше отримав повідомлення з'явитись до ВДАІ Шевченківського району для з'ясування деяких питань за участю цього автомобіля, а там йому повідомили, що він начебто зачепив інший автомобіль 19.02.2014 року приблизно о 6 год. на Львівській площі. А з даного приводу зазначив, що можливо він міг зачепити інший автомобіль, але він цього не відчув.

При цьому, ОСОБА_2 не лише були повідомлені дані щодо власника вказаного транспортного засобу, але й не оспорювалось жодної обставини його причетності до дорожньо-транспортної пригоди, в т.ч. з посиланням на те, що він незнайомий з громадянином ОСОБА_4 і автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, ніколи не керував, як не керував взагалі будь-яким транспортним засобом на час ДТП, як про те він стверджував вже під час апеляційного розгляду.

Між тим, належність автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, станом на 19.02.2014 року саме ОСОБА_4, об'єктивно підтверджується даними листа Відділу з обслуговування міста Києва Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем, наданого на запит апеляційного суду, та, відповідно до якого, до того ж 04.03.2014 року даний транспортний засіб було знято з обліку.

Водночас, за технічними характеристиками автомобіль «Mercedes-Benz» G 55 AMG, державний номер НОМЕР_1, належить до класу Джипів, що йменується як «Кубік», а не до автомобілів S-класу, як вказав ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду, стверджуючи, що цю інформацію йому повідомив працівник ДАІ, та саме про причетність автомобіля «Мерседес «Кубік» було одразу заявлено і працівниками ДАІ, і водієм ОСОБА_5

Тому, оскільки вказані ОСОБА_2 у поясненнях деталі обставин дорожньо-транспортної пригоди узгоджуються з іншими доказами у справі, то висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також і про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не заслуговують на увагу суду.

При цьому відсутність в матеріалах справи даних про те, яким чином інспектори встановили номерні знаки і марку автомобіля «Мерседес Бенс «Кубік», н/з НОМЕР_4,та саме ОСОБА_2 викликали для з'ясування обставин по вищезазначеному ДТП, що могло бути встановлено працівниками ДАІ шляхом перевірки бази даних щодо марки та номерного знаку, причетного до ДТП, автомобіля, опитування його власника протягом того тривалого часу, від коли сталася дорожньо-транспортна пригода, жодним чином не свідчить про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, з огляду на достатність в матеріалах справи доказів його вини.

Також слід відмітити й те, що ОСОБА_2, стверджуючи про свою невинуватість та фальсифікацію щодо нього матеріалів справи і отримання від нього пояснень внаслідок психологічного тиску співробітником ДАІ, при цьому достеменно знаючи про те, що відносно нього 28 серпня 2014 року складено відповідний протокол про адміністративні правопорушення за ст. 124, 122-4 КУпАП і про перебування справи на розгляді в суді, до часу розгляду його справи в апеляційному суді з будь-якими скаргами на дії працівників ДАІ до жодного органу не звертався.

Під час апеляційного розгляду судом не виявлено таких порушень вимог закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності, а тому твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, що зазначену справу сфабриковано, є необґрунтованими.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, з'ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та обґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження по справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та закрито провадження у справі за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, - без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.