справа 415/4865/15-п
провадження № 3/415/624/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.15 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли від ВДАІ з обслуговування м.Запоріжжя ГУМВС України у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И ЛА:

01 червня 2015 року, приблизно о 09 годині 25 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенц Е330Н, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, на території автостанції міста Запоріжжя, при русі заднім ходом, допустив наїзд на стоячий автобус I-VAN A07A1-21, номерний знак BT8615AE, який належить ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху.

01 червня 2015 року приблизно о 09 годині 25 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенц Е330Н, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, на території автостанції міста Запоріжжя, після скоєння ДТП з транспортним засобом марки I-VAN A07A1-21, номерний знак BT8615AE - місце ДТП залишив, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просив справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП розглянути за його відсутністю, оскільки він знаходиться у відрядженні за межами міста Лисичанська, просив суд суворо його не наказувати. З досліджених письмових пояснень ОСОБА_1, вбачається, що, дійсно 01.06.2015 року о 09 годині 25 хвилин, знаходячись у місті Запоріжжя на території автостанції, керуючи транспортним засобом Мерседес-Бенц Е330Н, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, при русі заднім ходом, дійсно допустив наїзд на стоячий автобус I-VAN A07A1-21, номерний знак BT8615AE. Після скоєного ДТП залишив місце пригоди не дочекавшись співробітників міліції, оскільки працює в ПП «Саян» водієм та рухався по маршруту згідно з графіком.

З пояснень потерпілого ОСОБА_4 досліджених у судовому засіданні, вбачається, що він працює водієм АТП 16542, 01.06.2015 року перебував, згідно з графіком маршруту в місті Запоріжжя. Автобус, водієм якого він являється I-VAN A07A1-21, номерний знак BT8615AE, що належить ОСОБА_3, був припаркований на території автостанції м.Запоріжжя, а він знаходився на місті водія. Попереду транспортний засіб Мерседес-Бенц Е330Н, номерний знак НОМЕР_1, здійснюючи рух заднім ходом допустив наїзд задньою частиною свого автомобіля на його автомобіль, після чого, водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, не дочекавшись співробітників міліції(а.с.13).

З додатку до протоколу про адміністративне правопорушення АП1 246816 схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих, яка сталася 01.06.2015 року на території автостанції міста Запоріжжя складеного співробітниками ВДАІ міста Запоріжжя ГУМВС України у Запорізькій області вбачається, що:

- транспортний засіб марки I-VAN A07A1-21, номерний знак BT8615AE, який належить ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження у виді: передньої правої нижньої частини бамперу (а.с.4).

Згідно довідки ВДАІ з обслуговування міста Лисичанська УДАІ ГУМВС України в Луганській області, на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 видано посвідчення водія серії АВЧ №680121(а.с.16).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.122-4, ст. 124 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у письмових поясненнях, наданих ним власноруч після вчинення адміністративного правопорушення (а.с.14), додатку до протоколу про адміністративне правопорушення АП1 246816 схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих (а.с.4), а також поясненнями потерпілого ОСОБА_4В.(а.с.13).

Згідно пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний:

1) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

2) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

3) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

4) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

5) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

6) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

7) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди;

8) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ст.122-4 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він, після порушення правил дорожнього руху, залишив місце ДТП, до якого причетний.

Дії правопорушника за ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, також кваліфіковані вірно.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП: правопорушення, передбачене 122-4 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ст. 124 КУпАП, тому адміністративне стягнення йому необхідно призначити в межах санкції 122-4 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 працює ПП «Саян» водієм, інвалідом не являється, має посвідчення водія та згідно довідки ВДАІ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області протягом року до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення на транспорті не притягувався (а.с.16,17), в наданій до суду заяві просив суд суворо його не наказувати.

В якості обставин, що помякшують відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34 КУпАП, суд визнає повне визнання своєї провини правопорушником, щире розкаяння винного.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, наявності обставин, що помякшують його відповідальність та відсутності обставин, які б її обтяжували, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що правопорушнику слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику іншого стягнення, передбаченого санкцією ст. 122-4 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

Відповідно до ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір, ст. 40-1 КУпАП судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Керуючись ст. ст. 33, 124,130 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-4, ст. 124 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки (отримувач коштів УДКСУ у місті Лисичанську Луганської області, код ОКПО отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, р/р 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова