Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Партоліна І.П., при секретарі Довгій С.В., з участю прокурора Дьолога В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на посаді директора Підвисоцького МНВК, зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, пільг немає,

за вчинення корупційних правопорушень, передбачених ч. 1,ч. 2 ст. 172-7 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2015 року складеного прокурором Новоархангельського району відносно ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_1 протоколом першої сесії шостого скликання Підвисоцької сільської ради від 12 листопада 2010 року затверджена депутатом Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Відповідно до підп. «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є субєктом відповідальним за корупційні правопорушення і будучи депутатом Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району порушила обмеження, передбачені ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

20.04.2015 року до сільської ради звернувся ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, із письмовою заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо і земельної ділянки у власність загальною площею 0,4 га. Вказане винесено на розгляд чергової сесії Підвисоцької сільської ради.

30 червня 2015 року відбулось засідання тридцять шостої сесії шостого скликання Підвисоцької сільської ради. Під час засідання сесії були присутні 9 депутатів Підвисоцької сільської ради із 16 у тому числі і ОСОБА_1

На розгляд вказаної сесії було винесено ряд питань, у тому числі розгляд заяв про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та передачу її у власність гр. ОСОБА_3

Доповідач із зазначеного питання землевпорядник Підвисоцької сільської радій ОСОБА_4 оголосила проект рішення, зачитала заяви громадян, про надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, та надала можливість присутнім депутатам висловитись із зауваженнями по суті оголошеного проекту рішення сесії сільради. Однак, зауважень, заперечень та доповнень від депутатів сільської ради під час обговорення проекту рішення не надійшло та рішення №358 від 30 червня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та передачу її у власність гр. ОСОБА_2 було прийнято усіма присутніми депутатами одноголосно.

Крім того, ОСОБА_1 також проголосувала за дане рішення не зважаючи на те, що ОСОБА_2 є її сином.

Також, згідно інформації Підвисоцької сільської ради упродовж 2015 року заяв від депутатів сільської ради про можливий конфлікт інтересів під час здійснення своєї депутатської діяльності на адресу сільської ради не надходило.

Таким чином, ОСОБА_1 всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства, будучи депутатом Підвисоцької сільської ради свідомо голосувала за прийняття рішення №358 від 30 червня 2015 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою та надано у приватну власність земельну ділянку близькій особі - її сину ОСОБА_2, тобто вчинила дії (прийняла рішення) в умовах реального конфлікту інтересів, при цьому не повідомила колегіальний орган (сесію Підвисоцької сільської

про наявний конфлікт інтересів, що вплинуло на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення, відповідну заву про наявність конфлікту не зробила та заходів щодо самоусунення від участі в проведенні сесії чим порушила вимоги ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе не визнала, суду пояснила, що їй не було повідомлено про норми Закону щодо корупційного законодавства, не сесії голосували всі депутати, в тому числі і вона і жодних заперечень щодо неголосування за спірне рішення не було. ЇЇ син подав заяву до сесії і йому було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виділення земельної ділянки та передачу її у власність сину.

На запитання пояснила, що всі рішення на сесії приймаються в межах чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути до відповідальності ОСОБА_1 оскільки її дії підпадають під ознаки корупційного правопорушення, за яке остання повинна нести відповідальність.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до протоколу першої сесії шостого скликання Підвисоцької сільської ради від 12 листопада 2010 року ОСОБА_1 затверджена депутатом Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області і є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до вимог ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

20.04.2015 до сільської ради із письмовою заявою звернувся ОСОБА_2, який є рідним сином ОСОБА_1, що підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Шевченка, 27. с.Володимирівка у власність загальною площею 0,4 га.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 Підвисоцька сільська рада Новоархангельського району Кіровоградської області прийняла рішення за № 358 від 30.06.2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та передачу її у власність гр.. ОСОБА_2М.»

Під час голосування ОСОБА_1, як депутат Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, приймала участь і проголосувала за вищевказане рішення.

Відповідно до витягу з протоколу 36 сесії шостого скликання від 30.06.2015 року за рішення № 358 від 30.06.2015 року проголосовано одноголосно 9 депутатами, які були присутні на вказаній сесії із загальної чисельності депутатів у кількості 16 осіб.

Відповідно до статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

У частині щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів Закон України «Про запобігання корупції» у порівнянні із Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» посилює відповідальність за вчинення правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.172-1 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозиція ж ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки ст.172-7 КУпАП суб'єктом правопорушень у вказаній статті є особи, зазначені у п.п.1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема, дія вказаного закону поширюється і на депутатів місцевих рад.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Склад правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП є формальним, і відповідальність за його вчинення настає незалежно від наслідків.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязано осіб зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Зі змісту ч.2 ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» випливає, що посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_1 достовірно знаючи, що на сесії сільської ради буде розглядатись питання, яке стосується її сина і у звязку з чим виникає реальний конфлікт інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень, не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів на сесії сільської ради, взяла участь у голосуванні за рішення, що розглядається відносно звернення її сина, в умовах реального конфлікту інтересів, а тому її дії підпадають під ознаки корупційних правопорушень, передбачених ч. 1,ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Визначаючи розмір адміністративного стягнення за вчинене правопорушення, з врахуванням вимог ст.ст. 33-35 КУпАП, зокрема, характеру вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність, приходжу до висновку за необхідне накласти стягнення у межах мінімальної санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке за своїм видом та мірою є справедливим, необхідним та достатнім для подальшого запобігання вчинення нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст.172-7, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні корупційних правопорушень, передбачених ч. 1,ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: