АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1, апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, -

встановив:

постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 13 жовтня 2015 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «Тойота» д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, рухалася поблизу електроопори №12 по пл. Островського у м. Дніпропетровську, де, порушуючи п. 12.3 Правил дорожнього руху, своєчасно не жила відповідних заходів щодо зменшення швидкості руху або безпечного обїзду перешкоди, внаслідок чого допустила зіткнення із транспортними засобом «БАЗ» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався попереду неї.

При наявності явних ознак алкогольного спяніння ОСОБА_1, працівниками ДАІ було запропоновано останній пройти відповідний огляд для встановлення стану спяніння, від якого ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в інтересах своєї підзахисної із пропуском строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, в якій просить поновити строк на оскарження постанови, а постанову суду змінити, призначивши стягнення у вигляді штрафу.

Поважність причин пропуску строку, адвокат мотивував тим, що розгляд справи був проведений у відсутність його підзахисної, про результати розгляду справи стороні обвинувачення стало відомо лише після ознайомлення адвоката із матеріалами справи 14 грудня 2015 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою.

Викладене у апеляційній скарзі прохання щодо зміни виду призначеного стягнення обґрунтоване тим, що суд, призначивши один із найсуворіших видів стягнення, належним чином не мотивував свої висновки, а наявні мотивування безпідставні та необґрунтовані.

У судовому засіданні апеляційного ОСОБА_1 свою вину визнала, зазначивши, що щиро кається у вчиненому, та просила змінити призначене стягнення на штраф. Свої вимоги мотивувала тим, що посвідчення водія їй необхідно для здійснення своєї підприємницької діяльності.

Суд апеляційної інстанції, зясувавши думку апелянта, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Викладені в постанові місцевого суду висновки про винуватість ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законними і обґрунтованими, повністю узгодженими із наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_3, схемою місця пригоди та протокол огляду місця ДТП.

При обранні виду та розміру призначеного стягнення суд керувався вимогами ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання вчинення ним у майбутньому нових правопорушень.

З аналізу постанови місцевого суду вбачається, що суддя дійшовши висновку про необхідність застосування саме позбавлення права керування, врахував характер та суспільну небезпеку вчиненого.

Доводи апелянта щодо необхідності їй спеціального права прав керування транспортними засобами визнаються судом як недостатні, оскільки нічим фактично не підтверджені, а тому не можуть бути достатньою підставою для зміни постанови у частині призначеного стягнення на менш суворе штраф.

З огляду на те, що ОСОБА_1 жодних даних про необхідність їй права керування транспортними засобами не надала, як і не надала відомостей щодо своїх доходів, що позбавляє можливості суд обрати необхідний та достатній розмір стягнення.

З урахуванням наведених обставин апеляційний суду дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно, із дотриманням вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, обрав вид та розмір стягнення, який буде сприяти вихованню особи, а також запобігатиме у майбутньому вчиненню нею нових правопорушень.

При розгляді справи місцевим судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, обравши справедливе та достатнє стягнення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

клопотання адвоката ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, строк на подання апеляційної скарги на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2015 року.

У задоволенні апеляційної скарги адвокату ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, про скасування постанови суду відмовити.

Постанову Ленінського районний суд м. Дніпропетровська від 02 грудня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, якою на неї накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області /підп ОСОБА_6