А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30.01.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Симаченко Л. І., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянув адміністративну справу за апеляцією ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 17 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень та постановлено стягнути судовий збір в розмірі 36 гривень 54 копійок.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 9 листопада 2014 року, о 17 й годині 20 хвилинах, керуючи автомобілем марки Хундай - Туксон, державний номерний знак НОМЕР_1, на площі Жовтневій в с. Минай Ужгородського району, в порушення вимог п. п. 11.3, 12.1 ПДР України не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки Шевроле - Лачетті, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В апеляції ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Рішення ґрунтується на доказах, які є неналежними, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені свідки. Вважає, що судом безпідставно не допитано його дружину, яка знаходилась в автомобілі в якості пасажира, не взято до уваги, що він діяв в стані крайньої необхідності, щоб запобігти власній загибелі та каліцтву громадян. В постанові не наведено доказів, на яких ґрунтуються висновки суду про вчинення адміністративного правопорушення і мотиви, з яких відхилено його показання.

Переглянувши справу в межах апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 про задоволення апеляції та відмову від клопотань про приєднання додаткових доказів та призначення експертиз; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів вбачається, що справа судом першої інстанції розглянута з дотриманням вимог ст. 279 КУпАП, права учасників судового розгляду не порушено. Судовий розгляд відбувся з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та понятого ОСОБА_3. Судове слідство судом першої інстанції проведено повно й обєктивно. Фактичні обставини події встановлено правильно, апелянт їх не оскаржив.

Факт зіткнення транспортних засобів на смузі руху автомобіля Шевроле - Лачетті і знаходження автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на смузі зустрічного руху підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 3 листопада 2014 року, даними схеми до нього, поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, показаннями свідка ОСОБА_3. ( а. с. 1, 2, 3, 4, 5).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що повністю погоджується з відомостями, зазначеними в схемі до протоколу про адміністративне правопорушення, однак вважає, що діяв з метою попередження лобового зіткнення і винним вважає водія автомобіля марки Шевроле - Лачетті. Разом із тим жодних заяв та скарг на дії ОСОБА_2 він не подавав і за складанням протоколу про порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху не звертався.

З клопотанням про призначення експертизи для визначення питання, чи мав технічну можливість запобігти зіткненню з моменту виникнення для нього небезпеки і чи відповідали його дії технічним вимогам Правил дорожнього руху України, він також не звертався, пославшись на те, що експертиза не може вирішити цих питань.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. п. 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, є правильними. Стягнення накладено в межах санкції зазначеної статті з врахуванням вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Посилання апелянта на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону є надуманими, оскільки згідно з вимогами ст. 256 КУпАП свідки зазначаються лише тоді, коли вони є. Щодо доводів про неприйняття до уваги показань ОСОБА_1, то в постанові наведено мотиви, з яких суд не прийняв їх до уваги.(а. с. 21 23 ).

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, Апеляційний суд Закарпатської області

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Ужгородського місьрайонного суду від 17 грудня 2014 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень залишити без зміни, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_4