Номер провадження: 33/785/744/15
Головуючий у першій інстанції Попревич
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Потанін О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2015 р., якою справа у відношенні ОСОБА_2 - закрита провадженням, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 574254, ОСОБА_2 06 серпня 2015 року, приблизно о 18 годин 50 хвилин, рухаючись автомобілем Toyota Prius, державний номерний знак 1615-44 по вул. Катерининська, що Приморському районі в м. Одеса, виконуючи невідкладне службове завдання та рухаючись із ввімкненою та світовою сигналізацією, при виїзді на перехресті з вул. Грецька на заборонений сигнал світлофору не забезпечив безпеку для інших учасників руху, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем Rover державний номерний знак НОМЕР_4 після чого зіткнувся з автомобілем Toyota Corolla державний номерний знак НОМЕР_1., внаслідок чого вище вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та порушив вимоги п. 3. 1 Правил дорожнього руху.

Постановою Приморського районого суду м. Одеси від 08.10.2015 року адміністративну справу у відношенні ОСОБА_2 закрито провадженням, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У своїй скарзі потрепілий ОСОБА_1, просить постанову суду скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вважає, що судя місцевого суду при розгляді адміністративної справи, усупереч вимогам статей 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП України не вжив заходи щодо повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до винесення незаконної, необгрунтованої та немотивованої належним чином постанови від 08.10.2015р., так як у данній справі та у справі № 522/17849/15-П, достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП.

На його думку, простий аналіз зібраних у справі всіх доказів в їх сукупності, зокрема, пояснень обох учасників ДТП. наданих ними в день пригоди і у суді, схеми ДТП, пошкоджень, яких зазнали транспортні засоби, механізму їх спричинення, протоколу про адміністративне правопорушення, наданих до матеріалів справи відеозаписів ДТП. достатньо було для того щоб суддя місцевого суду дійшов то висновку про доведеність вини ОСОБА_2

Так, по-перше, суддя місцевого суду, тільки на підставі показів ОСОБА_2 в суді, зробив не відповідаючий дійсності висновок про те, що ОСОБА_2 рухався на службовому автомобілі з ввімкненим проблисковим маячком і спеціальним звуковим сигналом га проігнорував і нічим не спростував твердження потеплілого про те, що спеціального звукового сигналу не було.

Ці твердження потерпілого ОСОБА_1 об'єктивно підтверджуються письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 - водія а/м «Тойота» та ОСОБА_3 - пасажира цього а/м «Тойота» про те, що а/м «Тойота» рухався на «червоний» сигнал світлофору і його водій подавав команди через гучномовець.

Подавання ж команд через гучномовець не тотожне ввімкненню звукової сигналізації.

Однак, вважаю, що з пояснень свідків та в особливості з наданних до матеріалів справи відеозаписів ДТП, видно, що ОСОБА_2 - водії а/м Тойота д/з НОМЕР_2 - не дотримався всіх цих правил в результаті чого сталося зіткнення автомобілів, він не виконав вимоги п. 3.1 Правил щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Більше того, навіть за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу ОСОБА_2, відповідно до вимог п. 3.1 Правил, зобов'язаний був забезпечити безпеку дорожнього руху, він зобов'язаний був визначити наявність транспортних засобів, які наближались до перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух, переконатись в тім, що інші учасники руху проінформовані про наближення автомобіля з включеними спеціальними сигналами, і тільки після цього прийняти рішення: проїхати через перехрестя на заборонений сигнал світлофора, не створюючи перешкод у русі, чи зменшити швидкість (у разі потреби зупинитися), щоб дати можливість проїзду перехрестя транспортним засобам, які знаходяться в безпосередній близькості від перехрестя і не зможуть зупинитись, щоб звільнити дорогу його автомобілю.

Про те, як свідчать відеозаписи, ОСОБА_2 перед забороненим сигналом світлофора, - навіть не зменшив швидкості руху і врізався в автомобіль потерпілого.

Більше того, вступивша в закону силу постанова судді Приморського районного суду м. Одеса від 01.10.2015р., на підставі дослідження письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 допитаних судом очевидців ДТП - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 встановлено, що а/м Тойота д/з НОМЕР_2 рухався на «червоний» сигнал світлофору без звукової сигналізації ы проблискових вогнів .

Оскільки автомобіль Тойота р/н НОМЕР_3 рухався на заборонений сигнал світлофора з не ввімкненим звуковим сигналом і проблисковими вогнями (згідно вимог п. 3.1 ПДР), він не мав ніяких переваг при русі. Тому, в діях водія автомобіля Ровер-23 р/н НОМЕР_4. згідно його показів немає невідповідностей вимогам ПДР.

А так, як на час подання та розгляду апеляційної скарги закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, то згідно з вимогами ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП України, постанова від 08.07.2010р. підлягає скасуванню і провадження / справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з цих підстав, а не за відсутності складу адміністративного правопорушенння.

Вивчивши доводи поданої скарги, заслухав учасників ДТП ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ОСОБА_1 і його представника адвоката Козак Ф.І, які просили про задоволення апеляції, дослідивши матеріали по ДТП по двом адміністративним провадженням відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_1 приходжу до висновку, що скарга є обґрунтованою й підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3.1 Правил дорожнього руху водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8, 10-18, 26-27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як встановлено в суді першої інстанції і знайшло своє підтвердження в повному обсязі при розгляді апеляції спец автомобіль «Тайота» під керуванням ОСОБА_8 перед скоєнням ДТП рухався згідно виклику по оперативній надобності з включеним проблисковими вогнями синього кольору і звуковим спец сигналом, що відповідає вимогам діючого законодавства. Крім того, перед виїздом на перехрестя де скоїлось зіткнення був додатково включений гучномовець який попереджав учасників руху про виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофору службового автомобіля.

В той же час водій службового автомобіля не дав належної оцінки тому, що він рухається в умовах міського руху, де видимість і чутливість в зв'язку з вузькими вулицями засаджено не обрав належної скорості руху і виїжджаючи на перехрестя допустив зіткнення з водієм автомобіля «Ровер» ОСОБА_1 який проявив необачливість виїхав на перехрестя де скоїв зіткнення з службовим автомобілем який рухався згідно оперативного завдання.

Згідно п.3.2. ПДР у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, забов*язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу.

В суді першої інстанції і при розгляді апеляції знайшли своє підтвердження що фактично водій ОСОБА_1 виїзджая не перехрестя на зелений сигнал світлофору, не звернув уваги на звукові сигнали і проблискові сині вогні службового автомобіля який виїжджав не перехрестя не пропустив його в результаті чого сталося зіткнення автомобілів.

ОСОБА_2 в судовому засіданні провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 06.08.2015 року у зв'язку зі службовою необхідністю у складі автопатрулю «Зеніт-17» він дійсно рухався на службовому автомобілі «Toyota Prius» з ввімкненим проблисковим маячком і спеціальним звуковим сигналом на заборонений сигнал світлофору руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Rover» державний номерний знак НОМЕР_4 після чого зіткнувся з автомобілем «Toyota Corolla» державний номерний знак НОМЕР_1. ОСОБА_2 розраховував, що інші водії побачать проблискові маячки та почують спеціальний звуковий сигнал та пропустять його. Внаслідок події вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 06.08.2015 року він рухаючись на автомобілі Rover державний номерний знак НОМЕР_4 по вул. Грецька у напрямку вул. Рішельєвська у м.Одеса при проїзді регульованого перехрестя, проїжджаючи на зелений знак світлофору, не побачив ввімкнених проблискових маячків та не почув спеціальних звукових сигналів на автомобілі Toyota Prius державний номер 1615-44, внаслідок чого трапилось зіткнення вказаних автомобілів та вони отримали механічні пошкодження. Про те, що автомобіль з яким він зштовхнувся службовий, дізнався після дорожньо-транспортної пригоди.

Дані покази свідчать про те що водій був неуважний під час управлінням автомобіля і не слідкував за дорожньою обстановкою.

Крім того, в ході судового розгляду, були досліджені такі матеріали по адміністративній справі, як копія бортового журналу автопатруля «Зеніт-17», копія запису адресованого керівнику служби безпеки магазину «Егоїст» щодо отримання відеозапису із камер зовнішнього відео спостереження за 06.08.2015 років, інформація записана із камер зовнішнього відео спостереження за 06.08.2015 на магнітоносії, які вказують на те, що дійсно 06.08.2015 року по вул. Катерининській у м. Одеса ОСОБА_2 рухався на службовому автомобілі «Toyota Prius» з ввімкненим проблисковим маячком і спеціальним звуковим сигналом на заборонений сигнал світлофору руху.

Дана дорожня пригода на думку апеляційної інстанції пов'язана з порушенням ПДР кожним з учасників пригоди, так як кожний з них порушив ПДР. Спец автомобіль п.3.1, а водій «Ровера» п.3.2 ПДР

В зв'язку з встановленими обставинами в апеляційній інстанції прихожу до висновку що постанова судді підлягає скасуванню з винесенням нової постанови якою апеляційний суд визнає винним водія ОСОБА_2 згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.08.15 р. і підтверджує його сумісну вину з іншим учасником ДТП.

Покази свідків по даній пригоді, які посилаються на те, що спец автомобіль рухався без звукового сигналу і без включених проблискових вогнів, не відповідають дійсності і не були прийняті до уваги, так як відео запис з камери спостереження і реакція пешіходів на проїжджаючий автомобіль безспірно стверджує інше .

Приймаючи таке рішення приходжу до висновку, що при винесенні рішення по даній справі, судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не були встановлені всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Не були враховані таки обставини як: протокол про адміністративне правопорушення складеного належним чином, дані огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновок, проведений за результатами розгляду ДТП, що призвело до неповноти дослідження доказів й обставин, пояснення ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_1, а також до неправильних висновків суду, які суперечать фактичним обставинам справи.

За таких обставин дана постанова підлягає скасуванню, а правопорушник ОСОБА_2 повинен бути визнаний винним, так як в його діях мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обговорюючи необхідність призначення покарання апеляційна інстанція враховує те, що в силу ст..11 КУпАП дане правопорушення було скоєне з необережності в силу виконання службового завдання, то що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

В той же час, згідно ст..38, 247 КУпАП сплинув строк на притягнення особи до адміністративної відповідальності і провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного й керуючись ст. 247 ч.1 п.7, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу потерпілого ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2015 року про закриття провадження по справі у відношенні ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати, визнати винним ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченного ст. 124 КУпАП

В силу ст..38 КУпАП провадження по справі закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області О.О.Потанін