П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясуна Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року

народження, уродженця с. Новоселиця Катеринопільського

р-ну Черкаської обл., громадянина України, проживаючого в

АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

за участю особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

представника потерпілого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 01 жовтня 2015 року приблизно в 08 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по 16-му км Брест - Литовському шосе в м. Києві, порушив вимоги дорожньої розмітки, а саме: вузьку суцільну лінію 1.1.додатку 2 Правил дорожнього руху (далі-ПДР), що призвело до зіткнення з автомобілем «Мазда», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, та автомобілем «Ніссан», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6, внаслідок чого усі вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.3 ПДР - при виникненні небезпеки для руху, яку він об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу «Мерседес», тобто своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що суд не надав юридичної оцінки тому факту, що він почав здійснювати маневр праворуч, щоб уникнути зіткнення з автомобілем «Мазда», а також з метою порятунку пасажирів, які були як в салоні його автомобіля, так і всередині автомобіля «Мазда».

На його думку, судом не взято до уваги його пояснення щодо технічних характеристик автомобіля «Мерседес», а саме: його масу без навантаження, масу багажу та масу п'яти дорослих осіб в салоні його автомобіля.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що протягом розгляду справи в суді першої інстанції заявляв клопотання про призначення автотехнічної експертизи, проте суд відмовив у задоволенні з підстав довготривалості її проведення.

Апелянт вважає, що зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) встановити чи перетинав автомобіль «Мерседес» суцільну лінію, чи не перетинав, не надається можливим, оскільки, на його думку, дана схема ДТП виконана неналежно та некваліфіковано в частині прив'язки об'єктів, слідів, осипу та місця зіткнення транспортних засобів учасників ДТП, що розглядається.

ОСОБА_2 вказує на те, що перетин суцільної лінії дорожньої розмітки ПДР, що відокремлює край проїзної частини не є порушенням вимог ПДР. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється, проте, якщо лінією 1.1. позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється.

Також апелянт зазначає, що суд порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, а тому останній не звернув уваги на невідповідність матеріалів справи вимогам законодавства.

В суд апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_6 не з'явився, про місце і час розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, та просив розглянути апеляційну скаргу за його відсутності, оскільки не може бути присутнім у зв'язку з виробничою необхідністю.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_5, представника потерпілого ОСОБА_4, суд вважає, що дана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З урахуванням того, що ця норма закону є бланкетною, службова особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення і суд в своїй постанові повинні вказати, який саме пункт ПДР порушений особою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як зазначено в протоколі АП1 № 956355 від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_2 не дотримався безпечної швидкості, чим порушив п. 12.1 ПДР, та перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 1.1 Додатку 2 до ПДР.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києві від 30 листопада 2015 року, суд за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, дійшов висновку про недоведеність порушення останнім п. 12.1 ПДР України.

Такий висновок суду в апеляційному порядку ніким не оскаржується. В той же час суд самостійно визначив, що ОСОБА_2 порушив п. 12.3 ПДР України, який не вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення і це порушення, на думку суду, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з пошкодженням транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке рішення суду не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. В той же час, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На думку апеляційного суду, застосування вказаного положення можливе лише у випадку прийняття рішення на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

З огляду не це, судом апеляційної інстанції не перевіряється обґрунтованість висновку суду про недоведеність порушення ОСОБА_2 п. 12.1 ПДД України, оскільки він ніким не оскаржується.

В той же час, не думку апеляційного суду, при розгляді справи суд першої інстанції порушив принцип безсторонності, самостійно визначивши порушення ОСОБА_2 п. 12.3 ПДР України, хоча цей пункт ПДР в протоколі не зазначений.

Як наслідок - особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності та потерпілі були позбавлені можливості давати пояснення, надавати докази, заявити клопотання щодо з'ясування обставин порушення ОСОБА_2 саме п. 12.3 ПДР.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, скасувати постанову та закрити провадження у справі, скасувати постанову, та прийняти нову постанову, змінити постанову.

Відповідно до ухваленого судом першої інстанції рішення та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти будь-яке із зазначених рішень, окрім скасування постанови суду, виходячи з принципу верховенства права.

Порушення особою лише п. 1.1. Додатку до ПДР, про що вказав суд, на думку апеляційного суду, не дає можливості перевірити наявність причинно-наслідкового зв'язку між порушенням цього пункту і пошкодженням автомобілів.

З огляду на викладене, матеріали справи про адміністративне правопорушення необхідно повернути в Управління патрульної служби Національної поліції України в м. Києві для прийняття рішення з урахуванням постанов суду першої інстанції та апеляційної інстанції.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаним винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення направити в Управління патрульної служби Національної поліції України в м. Києві.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун