Справа № 451/1260/15-п Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О.В.
Провадження № 33/783/585/15 Доповідач: Тенюх В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 13 вересня 2015 року о 03 годині 40 хвилин в м.Львові на вулиці Городоцькій,126, він керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, забарвлення шкірного покрову обличчя), чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на те, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи та є незаконною, просить її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог адвокат посилається на те, що суд не допитав свідка ОСОБА_4, не оглянув документів на прилад-алкотестер «Драгер» та не надав належної оцінки іншим беззаперечним доказам, які свідчать про невинуватість ОСОБА_3

Окрім того, в порушення ч.4 ст.256 КУпАП, працівники поліції при складанні протоколу не розяснили ОСОБА_3 його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Також апелянт звертає увагу на те, що відповідно до посібника з експлуатації приладу для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі та протоколювання результатів виміру «Drager Alcotest» його калібрування проводиться кожні шість місяців. Разом з цим, як вбачається з результату тестування на алкоголь, а саме чека від 13.09.2015 року, останнє калібрування вказаного приладу проводилося 11.03.2015 року, а тому, на його переконання, такий тест не може бути доказом у справі.

Заслухавши адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

В апеляційний суд ОСОБА_3 повторно не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки не повідомив, клопотання про перенесення розгляду такої не подавав.

В поданій заяві адвокат просив слухати справу у відсутності порушника.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд всебічно, повно та об'єктивно повинен дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду цієї справи відносно ОСОБА_3 суддя місцевого суду дотримався вимог законодавства.

Не зважаючи на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, його вина підтверджується зібраними по справі та перевіреними доказами, яким районний суд надав належну правову оцінку, зокрема:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 13.09.2015 року АП2 № 173742, відповідно до якого ОСОБА_3, 13 вересня 2015 року, о 03 годині 40 хвилин, у м.Львові на вулиці Городоцькій,126, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, забарвлення шкірного покрову обличчя) (а.с.3);

-даними проведення огляду ОСОБА_3 приладом «Драгер» на стан алкогольного спяніння, згідно якого у нього виявлено 0,74% алкоголю в крові (а.с.2);

-даними рапорту інспектора Дороша С.І. на імя начальника Управління Патрульної служби, в якому викладено розвиток подій, що мав місце в ніч на 13.09.2015 року, в результаті чого було констатовано факт керування автомобілем ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння (а.с.4);

-поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 13.09.2015 року про те, що вони були очевидцями тестування ОСОБА_3, в якого виявлено 0,74 проміле алкоголю, і при цьому останній відмовився підписати протокол та надати особисті пояснення (а.с.6-7);

-даними відеозапису подій 13.09.2015 року, на якому зафіксовано, що водій автомобіля «Toyota-Camry» запитує працівників поліції причину зупинки автомобіля, а також те, що останній знайомиться із наданими йому документами на прилад «Драгер»;

-показаннями свідка - інспектора патрульної служби м.Львова ОСОБА_7, який вказав, що після примусового зупинення автомобіля НОМЕР_2, на вул. Городоцькій, він та начальник управління поліції ОСОБА_8 помітили, що за кермом транспортного засобу перебував з усіма ознаками алкогольного спяніння ОСОБА_3 Після проведеного на місці зупинки огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», такий показав вміст 0,74 проміле алкоголю в крові.

-показаннями свідка інспектора патрульної служби м.Львова ОСОБА_9, згідно з якими після зупинення зазначеного вище автомобіля «Toyota-Camry» на вул. Городоцькій, неподалік Залізничного райвідділу міліції іншим екіпажем патрульної поліції під керівництвом ОСОБА_8, вона побачила, що за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_3, дружини в автомобілі не було, вона приїхала іншим автомобілем через декілька хвилин. За її словами, коли привезли на місце «Драгер», на вимогу ОСОБА_3 було надано сертифікат на прилад та технічні документи щодо такого приладу.

-показаннями свідка - командира батальйону Управління патрульної служби м.Львова ОСОБА_10 та патрульної ОСОБА_11 про те, що освідування ОСОБА_3 проводилося за допомогою приладу «Драгера», останньому було надано для ознайомлення документи на нього. Результати проведеного тесту були видрукувані на чек, в якому було зазначено дані ОСОБА_7 і чек долучено до протоколу про адміністративне правопорушення;

На переконання апеляційного суду, місцевий суд, дослідивши та проаналізувавши всі наявні у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_3 п.2.9 ПДР України та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак доводи апеляційної скарги щодо заперечення факту керування автомобілем ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння є безпідставними.

Щодо доводів апелянта про порушення працівниками поліції вимог ч.4 ст.256 КУпАП, а саме те, що вони не розяснили ОСОБА_3 передбачених ст.268 КУпАП прав, то такі спростовуються наявним у матеріалах справи рапортом інспектора Дороша С.І. на імя начальника Управління Патрульної служби, згідно з яким інспектор повідомив своє керівництво, що ОСОБА_3 були розяснені його права, однак із-за недосвідченості ним дані обставини у протоколі про адміністративне правопорушення відображено не було (а.с.5). Окрім цього, будучи керівником Радехівського відділу ДАІ Львівської області та попередньо обізнаним з порядком оформлення матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі з правами і обов'язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 жодних зауважень, в тому числі письмових, з цього приводу не надав.

Відповідно до п.2.4 Наказу від 09.09.2009 року № 400/666 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до інструкції з експлуатації приладу для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі та протоколювання результатів виміру Drager Alcotest 6810 його калібрування проводиться кожні шість місяців.

Як видно із результату тестування ОСОБА_3 на наявність вмісту алкоголю, останнє калібрування вказаного приладу проводилося 11 березня 2015 року, тобто на момент проведення огляду минуло 6 місяців 2 дні з дати останнього калібрування.

Однак, на переконання апеляційного суду, хоч останнє калібрування зазначеного вище приладу й проводилося більш ніж за 6 місяців до проведення даного огляду, такий проміжок часу не є значним та перевищує лише 2 дні, що не могло істотно вплинути на показники приладу, а відтак твердження апеляційної скарги в цій частині також не заслуговують на увагу та не можуть розцінюватися як підставні, а тим більше, що у ОСОБА_3 були й інші вищезазначені ознаки алкогольного спяніння.

Окрім цього, на думку апеляційного суду, те, що суддею місцевого суду не було допитано в якості свідка ОСОБА_4 не вплинуло на правильність прийнятого рішення, а тому доводи скарги і в цій частині визнаються необгрунтованими.

При накладенні ОСОБА_3 адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, його особу та застосував стягнення, яке буде необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в його інтересах- без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1