АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль С.М.

за участю особи, яку визнано

винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - ОСОБА_1

її захисника - адвоката ОСОБА_2

інших учасників дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року,

В с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року ОСОБА_1, визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв»язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як визнав суд, ОСОБА_1 29.04.2014 року о 17 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «Шевроле» д.н. НОМЕР_1 по вул. Грінченка в м. Києві на перехресті з вул. Байковою, при зміні напрямку руху не переконалася в безпеці маневру та при повороті наліво не пропустила автомобіль, що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Фольцваген» д.н. НОМЕР_2, після чого автомобіль «Фольцваген» д.н. НОМЕР_2 зіткнувся з автомобілем«Мазда» д.н. НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

На зазначену постанову, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд не в повному обсязі з»ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому її розгляду, що потягло за собою винесення необгрунтованого рішення. Вважає, що суд при прийнятті оскаржуваної постанови проявив однобічність, оскільки не співставив наявні у справі докази; не взяв до уваги, що згідно інформації комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи якою визначено, що обставини дорожньо-транспортної пригоди встановити неможливо, зокрема і через невірно складену схему ДТП та невірно зафіксовані працівниками міліції обставини ДТП; безпідставно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_3 та проігнорував показання свідка ОСОБА_6

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вислухавши пояснення експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за викладених у постанові обставин, є правильним та відповідає представленим у справі доказам. Такий висновок підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, яка складена уповноваженими особами та підписана ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 без зауважень, фотознімках з місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях учасників та свідків дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням наявних в матеріалах справи письмових пояснень учасників ДТП - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та їх пояснень, які були надані ними під час розгляду справи в суді першої інстанції, пояснень свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_6, з урахуванням даних, які зафіксовані на схемі дорожньо-транспортної пригоди та наявних у матеріалах фотознімків ДТП, з метою повного та всебічного з»ясування обставин ДТП, судом першої інстанції було задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено у справі комплексну судову трасологічну та автотехнічну експертизу.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 8684/8685/14-52 від 28.11.2014 року убачається, що в даній дорожній обстановці водію автомобіля «Шевроле» ОСОБА_1 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 16.6 ПДР, в свою чергу водію автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_4, за умов, що автомобіль «Фольксваген» виїжджав на сигнал світлофора, який дозволяє рух, необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 12.4 ПДР та п. 12.3 ПДР, а за умов, що автомобіль «Фольксваген» виїжджав на сигнал світлофора, що забороняє рух, необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 8.10 ПДР.

Для з»ясування обставин події і вирішення питання про те, які порушення правил дорожнього руху були допущені учасниками дорожньо-транспортної події, під час апеляційного розгляду справи були допитані експерти ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які повністю підтримали викладені у ньому висновки. При цьому пояснили, що у зв»язку з тим, що на схемі ДТП не повністю відображено те, що було в дійсності, а саме: сліди гальмування автомобіля «Фольксваген» в початковій фазі утворення відстань між слідами більша ніж в кінці утворення цих слідів; не належним чином зафіксована слідова інформація на схемі ДТП, яка б могла свідчити про стан автомобіля «Шевроле» ( рухався чи стояв в момент зіткнення), та відсутні необхідні кількісні характеристики зближення транспортних засобів з моменту виникнення небезпеки для руху до моменту зіткнення, дати відповідь на ряд поставлених перед ними судом питань виявилось не можливо.

При цьому, експерти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що з урахуванням наявних в матеріалах справи об»єктивних даних та наявної інформації (слідової інформації), характеру і локалізації пошкоджень на транспортних засобах, які вони отримали в результаті ДТП, враховуючи особливості та конфігурацію перехрестя, які водій при проїзді повинен враховувати, а також приймаючи до уваги особливості зафіксованих на схемі ДТП кінцевих положень автомобілів, враховуючи місце зіткнення автомобілів «Фольксваген» та «Шевроле», яке сталося ближче до правого краю проїзної частини (в правій смузі руху) відносно напрямку руху автомобіля «Фольксваген», слідує, що накладання лівих смуг руху ніяким чином не впливало на скоєння даної ДТП, і в даній дорожній обстановці водію автомобіля «Шевроле» необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 16.6 ПДР.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що згідно вищезазначеної експертизи встановити обставини дорожньо-транспортної пригоди не виявилось за можливе, то в цій частині експертами під час апеляційного розгляду були надані та наведені відповідні пояснення та обґрунтування.

При проведенні зазначеної експертизи були додержані вимоги законодавства, та обставин, які бвиключали участь експертів у справі та ставили під сумнів компетентність експертів не встановлено. Експертний висновок обґрунтований, не містить суперечностей та узгоджений з матеріалами справи.

Правових підстав визнавати зазначений висновок експертів недійсним, при апеляційному розгляді встановлено не було.

Крім цього, під час апеляційного перегляду справи, клопотань щодо необхідності призначення у справі повторної експертизи, учасниками не заявлялось.

З урахуванням наявних в матеріалах адміністративної справи пояснень учасників ДТП, даних схеми ДТП та фотознімків з місця дорожньо-транспортної пригоди, даних висновку автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 8684/8685/14-52 від 28.11.2014 року, характеру та локалізації виявлених пошкоджень на автомобілях «Шевроле» та «Фольксваген», приймаючи до уваги місце зіткнення та розташування автомобілів після дорожньо-транспортної події слідує, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в даній дорожній обстановці їй необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.16.6 ПДР України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом при розгляді справи не були взяті до уваги показання свідка ОСОБА_6, то вони не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки докази щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінюються судом та ґрунтуються на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності.

Такими, що не заслуговують на увагу є і доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом при постановленні рішення про допущені працівниками ДАІ порушення при складанні ними схеми ДТП, оскільки як убачається з матеріалів справи схема ДТП складена уповноваженими особами Державтоінспекції та будь-яких зауважень при її складанні водіями не зазначено.

Крім того, будь-яких відомостей щодо визнання дій працівників ДАІ неправомірними, на час розгляду справи в апеляційній інстанції, не було надано.

За таких обставин, враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення сукупністю наявних у справі доказів, висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

При розгляді справи, суддею місцевого суду були повно, всебічно та об»єктивно з»ясовані всі обставини справи та дана їм належна оцінка, а тому доводи та підстави, за яких ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Переконливих доказів, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки судді в постанові про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, щодо її невинуватості у скоєному правопорушенні, у апеляційній скарзі наведено не було та відповідних додаткових доказів при розгляді справи в апеляційній інстанції, не було надано.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 грудня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв»язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва С.М. Коваль