Справа № 301/2013/15-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Вербицький В. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області Золотар М. М. від 15 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень та стягнуто до спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року встановлено, що 29 вересня 2015 року близько 09 години 55 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЛУАЗ реєстраційний номер К6834ОС, по вул. Кротона в с. Білки Іршавського району, перед зміною напрямку руху та перестроюванням, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який виконував маневр обгону, пошкодивши транспортні засоби,

чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що при розгляді справи в Іршавському районному суді просив переглянути запис камери спостереження, розташованій на автозаправній станції «Роботяга», однак суддя відмовив в дослідження цього доказу, на якому чітко зафіксовано обставини ДТП та з якого вбачається, що проїжджа частина мала одну смугу руху відповідного напряму, він рухався на своєму автомобілі по своїй смузі руху, завчасно увімкнув показник лівого повороту, знизив швидкість автомобіля до можливо мінімальної і почав виконувати поворот на автозаправну станцію. Автомобіль Дачія АА5921ЕВ рухався позаду, на достатній відстані в попутному напрямку, не міг не бачити працюючого покажчика лівого повороту, однак чому він раптово збільшив швидкість і вирішив обігнати його машину по зустрічній смузі руху, сказати не може. Водій автомобіля НОМЕР_2 в порушення вимог п. п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України не прийняв заходи до зниження швидкості. Крім того, судом залишено поза увагою те, що інспектором при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не вжито заходів для встановлення свідків ДТП, при наявності суперечливих пояснень його учасників, а також те, що схема ДТП не містить обєктивних даних про порушення саме ним правил дорожнього руху.

Під час апеляційного перегляду постанови судді районного суду від 15 жовтня 2015 року були заслухані:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити. ОСОБА_1 надав судді апеляційного суду пояснення, які змінював. ОСОБА_1 пояснив, що він взагалі не змінював напрямку руху та не виїжджав на смугу зустрічного руху. В подальшому, після дослідження письмових пояснень, наданих ним інспектору ДАІ відразу після дорожньо-транспортної пригоди, змінив свої пояснення і вказав, що він заздалегідь включив покажчик лівого повороту, а водій ОСОБА_3 здійснив його обгін, після чого різко змінив напрям руху вправо і зачепив заднім правим крилом його бампер зліва;

- захисник ОСОБА_2, яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 та просила її задовольнити;

- потерпілий ОСОБА_3, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та пояснив, що в належних дорожніх умовах відповідно до правил дорожнього руху здійснив обгін транспортного засобу ОСОБА_1, який раптово змінив напрям руху і своїм бампером зліва пошкодив його праве крило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, перевіривши справу про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події ДТП вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є не обґрунтованими і спростовуються доказами, дослідженими суддею районного суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення та викладеними в постанові, а також поясненнями потерпілого ОСОБА_3, які надані апеляційному суду.

Наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його вчиненні встановлено суддею районного суду на основі фактичних даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №453972 від 29.09.2015 року; схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.09.2015 року; письмових поясненнях від 29.09.2015 року ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_3

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Суддя районного суду правильно встановив обставини справи та кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Такий висновок судді районного суду підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи і на які суддя обґрунтовано послався в своїй постанові, а також підтверджується поясненнями потерпілого, які надані апеляційному суду.

Обставин, які б спростовували цей висновок судді районного суду, не встановлено.

При апеляційному розгляді було переглянуто долучений до справи на технічному носії інформації відеозапис із камери спостереження автозаправочної станції «Роботяга», на якому зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду, який не спростовує висновки судді районного суду про наявність події адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, у звязку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують правильність прийнятого рішення суддею районного суду.

Відеозапис не підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що він перед початком зміни напряму руху, відповідно до Правил дорожнього руху України, включив лівий покажчик повороту.

Не встановлення інспектором ДАІ свідків дорожньо-транспортної пригоди, як обставину на яку посилається в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1, на час апеляційного перегляду відновити не можливо, а тому висновки судді районного суду правильно обґрунтовані доказами, наданими йому під час розгляду справи.

Як вбачається із схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної за участі обох її учасників - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_3, на ній зафіксовано: ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; розміщення транспортних засобів відносно елементів проїзної частини; ширина проїзної частини разом з роздільними смугами; розташування дорожньої розмітки; таблиця дорожніх умов та назва об'єктів, зображених на схемі; на зворотному боці схеми місця ДТП зазначено марку (модель) пошкоджених транспортних засобів; номерні знаки транспортних засобів; власники транспортних засобів; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, які сталися внаслідок ДТП, що підтверджується підписами водіїв транспортних засобів, відповідає вимогам п. 6.1. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року №77, та у сукупності із іншими доказами, дослідженими і оціненими суддею районного суду, підтверджує в цьому конкретному випадку порушення Правил дорожнього руху України саме ОСОБА_1

Питання про накладення стягнення вирішено суддею районного суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

При розгляді апеляційної скарги не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б тягли скасування постанови судді районного суду.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області Золотар М. М. від 15 жовтня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень та стягнуто до спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_4