Справа № 296/5663/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2015 р. Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: Скрипки О.В.,

при секретарі: Бачинській Л.П.,

за участю прокурора: Ящук К.В.

правопорушниці: ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від прокуратури м. Житомира про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, заміжньої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»,

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов адміністративний матеріал, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.05.2015 року слідує, що ОСОБА_1, наказом директора №50-к від 26.04.2013 р. ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу інноваційного розвитку та міжнародної технічної допомоги управління інвестиційно-інноваційної діяльності та зовнішніх зносин Департаменту економічного розвитку, торгівлі та міжнародного співробітництва Житомирської обласної державної адміністрації з 26.04.2013 р.

Приймаючи присягу державного службовця, ОСОБА_1 зобов'язалася суворо дотримуватися Конституції та законів України, сумлінно виконувати свої обов'язки, про що засвідчила особистим підписом 26.04.2013 р.

Згідно ст. 10 Закону України «Про державну службу», основними обов'язками державного службовця є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України, безпосереднє сумлінне виконання своїх службових обов'язків.

Відповідно до п.4.1. Загальних правил поведінки державних службовців, державний службовець зобов'язаний неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством та Законом України «Про державну службу», уникати дій, які можуть бути сприйняті як підстава підозрювати його в корупції.

З вимогами ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо обов'язку державних службовців щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік та Загальними правилами поведінки державного службовця, державний службовець ОСОБА_1 ознайомлена під особистий підпис 14.03.2013 р.

Наказом директора Департаменту №16-к від 03.03.2014 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за власним бажанням з 07.03.2014 р.

Проте, ОСОБА_1, яка після звільнення зобов'язана протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», діючи умисно, у встановлені законодавством терміни з 07.03.2014 по 07.03.2015 такої декларації за 2014 рік за своїм останнім місцем роботи (служби) не подала. Також, ОСОБА_1 не подала такої декларації до 01.04.2015, хоча таку можливість мала, оскільки на лікарняному через тимчасову непрацездатність, відпустці по догляду за дитиною, під вартою та за межами України не перебувала.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні правопорушниця ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнала та підтвердила, що дійсно будучи звільненою 07.03.2014 р. не подала декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік за останнім місцем роботи (служби) у встановлені законодавством строки, в звязку з сімейними обставинами.

Прокурор в судовому засіданні вважав вину ОСОБА_1 доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив визнати останню винною та накласти на неї стягнення у виді штрафу в межах мінімального розміру санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КупАП, ч.1 ст. 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" доведена зібраними доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 9 від 20.05.2015 р., листом №04-к/571 від 17.04.2015 р. т.в.о. директора Департаменту економічного розвитку, торгівлі, та міжнародного співробітництва Житомирської обласної державної адміністрації, письмовими поясненнями ОСОБА_2, Ціпов»яз Ф.Т., ОСОБА_1, копіями наказів №50-к від 26.04.2013 р., №121-к від 25.10.2013 р., №16-к від 03.03.2014 р.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, характеризується з позитивної сторони, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення у виді штрафу в межах мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 173-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 36,54 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Cуддя О. В. Скрипка