АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Коваль С.М.

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративно відповідальності ОСОБА_1

її представника - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року,

В с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 27 вересня 2014 року о 16 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Братиславській в м. Києві, не надала перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що здійснювала завершення руху через перехрестя, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, чим порушила п.п. 16.4, 16.5 Правил дорожнього руху України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з уточненнями до неї в якій, просить постанову судді скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду є незаконною та не обґрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що висновки суду викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом необ»єктивно та не повно були з»ясовані обставини справи та суд формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення. Вказує, що у даному випадку, вона не порушувала п.п. 16.4, 16.5 ПДР України, оскільки згідно даних відеореєстратора, саме водій автомобіля «Шевроле» перетинала вулицю на червоний сигнал світлофора чим створила аварійно небезпечний стан на дорозі, внаслідок чого і сталося ДТП. Крім цього, апелянт посилається на порушення судом її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувався за її відсутності і вона була позбавлена можливості надати свої пояснення, подати докази, заявляти клопотання та скористатися юридичною допомогою адвоката.

Також ОСОБА_1 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду з тих причин, що вона не могла подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, оскільки не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, а про винесення судом постанови їй стало відомо лише 18 лютого 2015 року.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 25.02.2015 року оскаржила постанову в апеляційному суді.

Враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1, яка не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи в місцевому суді, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Обставинами, що підлягають з»ясуванню при розгляді справ про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу, не дотримав.

Як убачається із пояснень ОСОБА_1, які містяться у матеріалах справи та були нею підтверджені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, вона рухалась по вул. Братиславській зі сторони Ватутіна в напрямку Стальського в крайній правій смузі. Вона зупинилась на червоний сигнал світлофора, а попереду неї стояв автомобіль Жигулі. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, вона рушила з місця та доїхавши до середини перехрестя, відчула удар в ліву частину свого автомобіля від автомобіля Шевроле. Пояснила, що після зупинки їй залишили свідки номера мобільних телефонів та повідомили про наявність у них відеореєстрації того що сталося.

Із пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, які були дані нею одразу після дорожньо-транспортної пригоди слідує, що вона керувала автомобілем «Шевроле» по вул. Братиславській зі сторони вул. Сабурова. Під»їжджаючи до перехрестя вона зупинилася на червоний сигнал світлофора у правому ряду та попереду неї стояли два автомобілі. Після того як загорілося зелене світло та розпочався рух автомобілів, на середині перехрестя рух автомобілів зупинився у зв»язку з тим, що мікроавтобус повертав ліворуч. Після того, як автомобіль, що стояв перед нею почав рух, вона почала рухатися за ним. На той момент її автомобіль знаходився на середині перехрестя. Виїжджаючи з перехрестя одразу за грузовим авто, перед її автомобілем проїхав на великій швидкості автомобіль ВАЗ-99. Вона загальмувала до повної зупинки. В цей час вона побачила, що з права від її автомобіля рухається автомобіль Мітсубісі, який здійснив наїзд на її автомобіль у праве переднє крило, чим не дав їй закінчити проїзд перехрестя. Вказувала також на те, що у момент зіткнення рух транспорту по вул. Братиславській ще не почався.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3), складеної уповноваженими особами Державтоінспекції та підписаної як ОСОБА_3 так і ОСОБА_1 без зауважень убачається, що працівниками ДАІ під час огляду транспортних засобів було встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 отримав пошкодження переднього бампера, а автомобіль під керуванням ОСОБА_3 - переднього бампера та правого переднього крила.

З наданого під час розгляду справи в апеляційній інстанції DVD-диску на якому міститься відеозапис з відеореєстратора, на ньому міститься запис дорожньо-транспортної пригоди з якого убачається, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 розпочав рух на червоний сигнал світлофора та переїжджав перехрестя на сигнал світлофора, що забороняє рух. В той же час, в напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1, автомобілі розпочали рух на дозволений сигнал світлофора.

Допитаний в апеляційній інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що коли він рухався на автомобілі Фольксваген з вул. Крайньої на вул. Братиславську, звернув увагу на те, що автомобіль який знаходився праворуч від нього, виїхав на перехрестя з вул. Братиславською на червоний сигнал світлофора, оскільки на світлофорі загорілося червоне світло і всі інші автомобілі зупинилися. Після того, як загорівся сигнал світлофора, що дозволяє рух і він проїхав перехрестя, побачив, що стояли два автомобілі, які зіштовхнулися. Зупинившись на вул. Братиславській, він вийшов з автомобіля та залишив водію, який рухався по вул. Братиславській, свій номер мобільного телефону та повідомив про те, що може надати їй відеозапис з відеореєстратору, який знаходився в його автомобілі. В цей же день ввечері, він передав водію автомобіля Мітсубісі ОСОБА_1 DVD-диск з відеозаписом відеореєстратору.

З урахуванням вищезазначених пояснень учасників ДТП, пояснень свідка, даних схеми ДТП, а також з урахуванням характеру пошкоджень зафіксованих на автомобілях та відображених на диску відомостей, які містяться на відеозапису з відеореєстратора слідує, що зіткнення автомобілів сталося після того, як водій ОСОБА_3 розпочала рух через перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а водій ОСОБА_1 виїжджала на перехрестя коли перешкод для руху її автомобіля не було, оскільки затору на перехресті не було, автомобілі не рухались і ніхто не завершував проїзд через перехрестя.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні дані про порушення нею п.п. 16.4, 16.5 Правил дорожнього руху України, а тому постанова судді від 20 жовтня 2014 року підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень - скасувати, а проводження в справі закрити, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва С.М. Коваль

Справа №33/796/386/2015 Категорія ст.124 КУпАП

Доповідач: Коваль С.М.