АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, та позбавлено його права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243, 60 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 12 вересня 2015 року о 12.40 год. керував транспортним засобом - автомобілем Хюндай, державний номер НОМЕР_1, в парку «Дружби Народів» в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Оскаржуючи постанову в частині накладеного адміністративного стягнення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову в частині накладення стягнення та застосувати санкцію у виді штрафу в межах, передбачених частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що у вчиненні правопорушення щиро розкаявся, свою помилку зрозумів і у майбутньому зобов'язується більше не вчиняти жодних адміністративних правопорушень.

Також апелянт зазначає, що під час розгляду справи та накладенні санкції суд першої інстанції не встановив, чи працює ОСОБА_1 та чи є обставини, що можуть пом'якшувати відповідальність останнього.

На підтвердження таких обставин, ОСОБА_1 зазначає, що у нього діагностовано остеохондроз поясного відділу, що створює значні та больові незручності при користуванні громадським транспортом. Крім того, працюючи директором із маркетингу в ТОВ «Петрус-Кондитер» (торгова марка «Домашнє свято»), йому доводиться постійно користуватися автомобільним транспортним засобом для вирішення усіх виробничих процесів, зокрема для відвідування виробничих потужностей компанії, які знаходяться у м. Черкаси, для проведення переговорів із контрагентами компанії, торговельними мережами, які знаходяться на території України, проведення презентацій тощо, при цьому з місця свого проживання у м. Василькові йому також доводиться постійно використовувати автомобіль для того, щоб добиратися на роботу та відвозити до школи на навчання доньку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджуються наявними у справі даними, та не оспорюється ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду.

При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що він, майже, не вживає алкоголь. Але напередодні цих подій у нього сталися особисті неприємності, і він поїхав на автомобілі до парку Дружби народів. Там познайомився з чоловіком, з яким спілкувався та вживав деякий час сам алкоголь. На наступний день, коли їхав вже додому, працівниками поліції щодо нього був складений протокол.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, доведена

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, яке застосовується, відповідно до вимог ч. 2 ст.. 30 КУпАП, до правопорушника за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом, судом не були враховані, згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, в т.ч. за порушення Правил дорожнього руху, не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому, працює на посаді директора з маркетингу ТОВ «Укрбізнес Консалтінг ЛТД», його робота пов'язана із щотижневими відрядженнями, позитивно характеризується за місцем роботи, страждає хронічним захворюванням, яке обмежує вільний рух, має на утриманні малолітню доньку, а тому, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, ступеню його вини та його особи, вважаю можливим змінити вид адміністративного стягнення, накладений районним судом у виді позбавлення права керування транспортними засобами, на штраф.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, та позбавлено його права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 243, 60 грн., - змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, замінивши на адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 3400 грн.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

м. Києва М.А. Васильєва