Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця сел. Райгородок Слов'янського району Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2015 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 27 червня 2015 року о 3 годині 55 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Range Rover д/н НОМЕР_2 на вул. Богатирській у м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 26.07.2015 року під час керування транспортним засобом був безпідставно зупинений працівниками ДАІ, з якими у нього виник конфлікт. Пройти огляд на стан сп'яніння йому не пропонували, через 2 години повернули свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та замість посвідчення водія видали тимчасове посвідчення, при цьому копію протоколу не надали і поїхали. У зв'язку з цим він звертався зі скаргою до Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві, однак відповіді не отримав.

На розгляд справи до суду першої інстанції 24.07.2015 року не з'явився у зв'язку з відрядженням до м. Слов'янська Донецької області, про що заздалегідь повідомив суд, _________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1102/2015 Постанова винесена суддею Трусовою Т.О.

Категорія: ст.130 КУпАП

подавши клопотання про відкладення судового розгляду. Крім смс-повідомлення про розгляд справи на 24.07.2015 року будь-яких повісток чи повідомлень про дату і місце розгляду справи всупереч вимогам ст.2772 КУпАП не отримував.

Вказуючи на невідповідність висновків, викладених у постанові судді, обставинам справи, ОСОБА_3 посилається на те, що вони ґрунтуються на даних у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та рапорті працівника міліції. Між тим, при складанні протоколу він присутній не був, у цьому документі містяться підписи від його імені, які йому не належать, рапорт повністю дублює зміст протоколу, а пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 судом не перевірені. Також зауважує, що, подаючи до суду клопотання, реалізовував свої права, передбачені ст.268 КУпАП, а тому висновки суду про відсутність щирого розкаяння і намагання ним у такий спосіб уникнути відповідальності є безпідставними, а накладене стягнення - таким, що не відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що в судовому засіданні присутній не був і про прийняте рішення дізнався лише 10.09.2015 року, коли з'явився до суду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав клопотання про поновлення строку оскарження постанови і апеляційну скаргу та просив їх задовольнити; опитавши свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_3 11.09.2015 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто без його участі, копія постанови, відправлена поштою, ним отримана не була (а.с.34-35), з матеріалами справи ОСОБА_3 ознайомився 10.09.2015 року, що підтверджується заявою з відповідною відміткою (а.с.31). За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у присутності яких той відмовився від проходження огляду, рапорті працівника міліції, суд у постанові формально послався на вказані докази і ніяким чином не розкрив їх зміст.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 27 червня 2015 року о 3 годині 55 хвилин ОСОБА_3 керував автомобілем Range Roverд/н НОМЕР_2 на вул. Богатирській у м. Києві з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова) і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР і вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зазначені в протоколі, випливає, що в їх присутності водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с.2, 3).

У рапорті інспектора ДАІ Михальченка С.А., крім зазначених даних, також міститься інформація про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом шляхом його залишення за місцем складання протоколу (а.с.4).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення категорично заперечив, дав пояснення, зміст яких аналогічний змісту апеляційної скарги, та зазначив, що під час спілкування з працівниками ДАІ, які умовляли його визнати факт керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, свідків не було.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що у квітні 2015 року був зупинений працівниками ДАІ на вул. Героїв Дніпра з приводу складання протоколу на водія, який відмовився проходити медичний огляд на стан сп'яніння та підписувати протокол. Цей водій стояв осторонь і з ним він не спілкувався, взагалі. Будь-якої агресії чи неадекватної поведінки з боку водія не помітив. У його присутності нікому не пропонували пройти медичний огляд, а про обставини, зазначені в протоколі, йому відомо з слів працівників міліції.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що під час керування автомобілем був зупинений на вул. Богатирській працівниками міліції. Дату не пам'ятає, це було близько 2-3 години. З слів працівників міліції, водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Він та працівники міліції підходили до водія і питали, чи дійсно той відмовляється від проходження огляду, на що той відповів стверджувально, однак ознак алкогольного сп'яніння у цього чоловіка не було. Другої особи, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення як свідок, не було.

Згідно з ч.1 ст.266 КУпАП та п.5.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року (далі - Інструкція), яка діяла на час складання протоколу, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.1.3 Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.5.4 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я посадова особа Державтоінспекції МВС в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказаних вимог закону працівниками ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримано не було, що підтверджується поясненнями свідків, обидва з яких повідомили про те, що ознаки алкогольного сп'яніння у особи, щодо якої складався протокол про адміністративне правопорушення, були відсутні. З пояснень цих же осіб випливає, що протокол про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків не складався, при цьому ОСОБА_5 пояснив, що в його присутності працівники ДАІ, взагалі, не пропонували пройти медичний огляд.

А тому цей протокол не може бути визнаний допустимим доказом.

Отже, під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, в матеріалах справи відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому доводи ОСОБА_3 про порушення судом його прав, оскільки всупереч вимогам ст.2772 КУпАП повідомлення про дату і місце розгляду справи він не отримував, а, розглянувши справу під час його відсутності без даних про своєчасне сповіщення та за наявності поданого 14.08.2015 клопотання про неможливість з'явитися за станом здоров'я, не можуть бути взяті до уваги.

У справі наявні відомості про направлення ОСОБА_3 відповідних смс-повідомлень та повісток із зазначенням дати і місця розгляду справи на 24.07.2015 року, 29.07.2015 року, 17.08.2015 року (а.с.6, 7, 11, 12, 17, 18, 20-21). При цьому одну з повісток не було вручено з незалежних від суду причин. Що стосується клопотань про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням, яке було задоволено судом, надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, відкладення розгляду справи за станом здоров'я (а.с.8-9, 13-14, 22-23), то ОСОБА_3 на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання 17.08.2015 року, 29.07.2015 року не надав ніяких документів, а копію листка непрацездатності в період з 14.08.2015 року по 17.08.2015 року включно долучив вже до апеляційної скарги. Мав можливість ОСОБА_3 і в будь-який момент з'явитися до суду та ознайомитися з матеріалами справи, реалізувавши таким чином відповідне право, а не очікувати відповіді суду, про що йому як адвокату не могло бути невідомо.

А тому доводи в апеляційній скарзі про допущені суддею місцевого суду процесуальні порушення стосовно незабезпечення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є надуманими.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі щодо нього за відсутністю складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн