Справа № 500/6999/15-п
Провадження № 3/500/2013/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 15 березня 1959 року, громадянина України, працюючого керівником ПП «Кубанське», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч. 1 ст. 1634 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, являючись керівником ПП «Кубанське» допустив несвоєчасне повідомлення державній податковій інспекції за встановленою формою відомостей про доходи громадян, а саме податкові розрахунки за формою № 1-ДФ за IV квартал 2014 року та за ІІ квартал 2015 року, які повинні були бути подані відповідно 09 лютого та 10 серпня 2015 року були подані 12 жовтня 2015 року, чим порушив вимоги п/п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

ОСОБА_1 належним чином неодноразово викликався до суду відповідно до адреси, яку він сам вказав інспектору ДПІ при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Однак рекомендовані листи з відміткою «судова повістка» неодноразово поверталися до суду у звязку із закінченням терміну їх зберігання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушник сам вказав інспектору ДПІ свою адресу за якою проживає, а після цього при надісланні на цю адресу рекомендованих листів з відміткою «судова повістка», ОСОБА_1 не зявлявся до поштового відділення за їх отриманням, крім того, він був повідомлений про те, що справа буде розглядатися в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, про що свідчить його підпис в протоколі, у звязку з чим суд вважає, що він умисно не зявлявся до поштового відділення за отриманням судових повісток про виклик до суду з метою ухилення від адміністративної відповідальності, а тому суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Винність ОСОБА_1 у несвоєчасному повідомленні державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян повністю підтверджується сукупністю таких доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, речовими доказами, протоколом про вилучення речей, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 допустив неподання у встановлені терміни податкових розрахунків за формою № 1-ДФ за IV квартал 2014 року та за ІІ квартал 2015 р.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними акту № 1702 від 16.11.2015 р. про порушення податкового законодавства.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також припинення нових правопорушень, достатнім і необхідним є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в межах мінімального розміру.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2015 року, що складає 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 (тридцять чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2