Справа № 414/1693/15-п
Провадження № 33/782/89/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Апеляційного суду Луганської обл. Белах А.В., розглянувши апеляційну скаргу пра-вопорушника ОСОБА_1 на постанову Кремінського райсуду Луганської обл. від 30.09.2015 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в м.

Кремінна Луганської обл., громадянин України, не

працює, зареєстрований та мешкає за АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та на нього накладено ад-міністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. без конфіскації знаряддя, стягнуто судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.08.2015 р. об 11 год. ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів на автомобілі НОМЕР_1 без одержання ліцензії на прова-дження даного виду господарської діяльності, яке підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з від-сутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що його винність вста-новлена протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями, які долучені до прото-колу, але справу в суді розглянуто без його участі в судовому засіданні. Вважає, що судом при ви-несенні рішення по даній справі допущена неповнота та односторонність, які істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі. Вважає, що даних про те, що він здійснював регуляр-ну, постійну, суттєву діяльність з перевезення пасажирів на таксі без ліцензії в судовому рішенні не наведено.

На переконання апелянта, строк на оскарження постанови був ним пропущений з поважної причини, тому що він тільки 12.10.2015 р. подав апеляційну скаргу, оскільки останній день для подання апеляції, а саме 10.10.2015 р. припав на вихідний день - суботу, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник - адвокат ОСОБА_2, підтримав своє клопотання та подану апеляційну скаргу, пояснив, що він дійсно не зай-мався ніякою господарською діяльністю на постійній основі, в той день коли стосовно нього було складено протокол про адмінправопорушення, він намагався здійснити перевезення пасажира, але його зупинили працівники ДАІ і в подальшому були проведені відповідні процесуальні дії, за пе-ревезення пасажира він не отримав ніяких коштів.

У судовому засіданні також був допитаний свідок ОСОБА_3, котрий особисто складав протокол про адмінправопорушення і який підтвердив обставини, викладені у постанові суду пер-шої інстанції.

Апеляційний суд, вислухавши учасників апеляційного провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги й клопотання, перевіривши законність та обґрунто-ваність постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підля-гає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має бути розглянута виключно у присутності особи, яка притягується до відповідальності і лише у ви-ключних випадках суд може розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до відпові-дальності.

Як вбачається із матеріалів провадження, справа судом була розглянута з участю ОСОБА_1, що підтверджується посиланнями у постанові суду на його покази та розписками про от-римання копії постанови суду і роз'ясненням про порядок виконання постанови суду ( а. пр. 20, 21).

Таким чином, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задово-ленню посилання апеляційної скарги про розгляд справи без участі правопорушника.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу було подано в строк, встанов-лений ч. 2 ст. 294 КУоАП, тому що останній день для подання апеляції, а саме 10.10.2015 р., при-пав на вихідний день - суботу, але апеляційну скаргу було подано 12.10.2015 р., тобто в перший робочий день після вихідного дня, а тому заявлене в апеляційній скарзі клопотання про поновлен-ня строку є зайвим та таким, що не підлягає розгляду.

Але з прийнятим судом першої інстанції рішенням, апеляційний суд не може погодитися з наступних обставин.

Приймаючи рішення про винуватість особи, суд, на виконання вимог ст. 280 КУпАП, має з'ясувати усі обставини справи та встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, винність особи у його вчиненні має обґрунтувати наявними у справі доказами та, усунувши усі можливі сумніви, прийняти закону та обґрунтовану постанову про наявність вини чи її відсут-ність.

Аналізуючи текст постанови, апеляційної суд вважає, що суд першої інстанції із порушен-ням вимог ст. 280 КУпАП, формально дійшов висновку про винуватість особи, вказавши, що вина особи підтверджується протоколом та поясненнями порушника, не давши їм жодної оцінки.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП протиправним визнається провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду діяльності, що під-лягає ліцензуванню відповідно до закону.

З аналізу наведеної статті вбачається, що об'єктивна сторона даного правопорушення поля-гає у здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Разом з тим, даючи оцінку обставинам викладеним у протоколі, суд має керуватися визна-ченням підприємницької діяльності, яке закріплено у ст. 42 Господарського кодексу України, у відповідності до якого підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ри-зик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З наведеного визначення підприємницької діяльності витікає, що нею може визнаватися ли-ше систематична діяльність особи, яка має на меті отримання прибутку, тобто, враховуючи конк-ретні обставини справи, необхідно встановити, що дійсно особа за власною ініціативою, система-тично здійснює певну діяльність з метою отримання прибутку.

З огляду наявних доказів вини правопорушника у матеріалах справи є висновок дільнично-го інспектора за повідомленням о/у УПЗСЕ, який затвердив Т.в.о. начальника Кремінського РВ ГУМВС (а. пр. 3) та пояснення свідка ОСОБА_4, який був пасажиром (а. пр. 4), а також пояс-нення самого правопорушника (а. пр. 5). Проте, з аналізу наведених доказів не можливо дійти без-

сумнівного висновку, що відображена у протоколі діяльність ОСОБА_1 мала ознаки госпо-

дарської.

Так, з висновку працівників міліції можливо встановити, що ОСОБА_1 намагався зді-йснити одноразове перевезення невідомого пасажира, але був зупинений працівниками ВДАІ.

У письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження лише факт його одно-разового перевезення порушником ОСОБА_1 у якості пасажира за 25 грн.

Проте, з наведених письмових пояснень не можливо встановити систематичність переве-зення пасажирів ОСОБА_1

Таким чином, з аналізу наведених доказів, а також пояснень особи, яка притягнута до від-повідальності, і свідка ОСОБА_4, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність доказів то-го, що дійсно дії ОСОБА_1 мали ознаки підприємницької діяльності, зокрема, не доведено систематичність його діяльності та мотиву особи направленого на отримання прибутку, що в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у діях особи.

Враховуючи наявну неповноту у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, а та-кож, дотримуючись вимог ст. 62 Конституції України, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні право-порушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та необґрунтовано наклав на нього стягнення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, скасувавши постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність складу ад-міністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУоАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Кремінського райсуду Луганської обл. від 30.09.2015 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. ЧАСТКОВО

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області Белах А.В.