ПОСТАНОВА

Справа № 137/1028/15-п

12.06.2015 3/137/342/15

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., за участю захисника правопорушниці - адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від Літинського РВ УМВС України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадяники України, зі слів - не працюючої, за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2015 р. близько 12:00 год. в смт. Літин Літинського раойну Вінницької області по вул. Урицького, в приміщенні аматорського колективу спортивно-бального танцю "Шанс", ОСОБА_2 виражалась нецензурною лайкою в бік керівника колективу ОСОБА_3 в присутності двадцяти трьох малолітніх дітей, чим вчинила дрібне хуліганство.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного порушення не визнала. Пояснила, що близько 11:45 до неї зателефонува її дочка, котра займається танцями у аматорському колективі "Шанс", та попросила прийти і забрати її, оскільки тренер ОСОБА_3 усунув її від занять без вагомих на те причин. Зі слів ОСОБА_2, коли вона прийшла забрати доньку і потребувала від тренера роз'яснень, той почав висловлюватись до неї нецензурною лайкою та виганяв з зали тренувань.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 заперечив про винуватість його підзахисної у вказаному правопорушенні.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засідані пояснив, що мати одної з підопічних його танцювального колективу - ОСОБА_2, 04.06.2015 р. близько 12:00 год., знаходячись в приміщення танцювальної зали, де проходять тренування, висловлювалась у його бік нецензурною лайкою, погрожувала втратою роботи, висловлювала претензії, намагалась завдати удару рукою по його обличчю - все це в присутності дітей, які після почутого та побаченого отримали емоційне потрясіння. ОСОБА_3 попросив ОСОБА_2 говорити тихіше, запропонував вийти із зали, але остання не заспокоювалася. Від сказаного нею отримав образу, адже ОСОБА_2 його прилюдно принизила, чим завдала моральну шкоду. Окрім того, ОСОБА_3 зазначив, що це вже не перша конфліктна ситуація із ОСОБА_2, оскільки остання постійно чимось не вдоволена, вчиняя сварки на зборах батьківського колективу, а також від її чоловіка на його електронну адресу "В контакте" надходять повідомлення із погрозами.

Батьки дітей танцювального колективу "Шанс", а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, у судовому засідані пояснили, що від їхніх дітей їм стало відомо, що 04.06.2015 р. ОСОБА_10 під час тренування їх дітей ввірвалась на репетицію, де перебували діти 9-11 років, та почала виражатись нецензурною лайкою до тренера ОСОБА_3, на що той просив її покинути зал та не заважати проведенню тренування. З їхніх слів деякі діти отримали сильну психологічну травму і почали одразу плакати. На наступне тренування, котре мало відбутись 08.06.2015 р., деякі діти відмовились йти, оскільки боялися ОСОБА_10.

ОСОБА_4 - мати учасниці танцювального колективу, у судовому засіданні заявила, що по її провині у заяві до правоохоронних органів від 08.06.2015 р. про застосування міри щодо ОСОБА_2 (а.с. 4), допущена технічна помилка, оскільки у її дитини постійно останнє тренування в тижні проходить у п'ятницю, а наведений інцидент відбувався у четвер, тому і написала у заяві "05.06.2015 р." ввжаючи, що це було останнє тренування на тижні, хоча все відбувалося дійсно у четвер 04.06.2015 р. Також ОСОБА_4 підтвердила пояснення тренера та інших свідків по фактам постійних сварок і скандалів з боку ОСОБА_2 під час тренувань, сборів батьківського колективу, чим власно і пояснюється їх колективне звернення із заявою на ім'я начальника Літинського РВ (а.с.4).

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали справи вважаю, що винуватість ОСОБА_2 повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВІ 12 №00509 від 10.06.2015 р.(а.с. 2), колективною заявою батьків від 08.06.2015 р.(а.с. 4), письмовим поясненням ОСОБА_11 (а.с. 5), ОСОБА_3 (а.с. 6). У письмовому поясненні правопорушниці міститься інформація, що вона відмовляється давати будь-які пояснення з даного приводу (а.с. 7).

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, оцінюю критично і не приймаю до уваги покази ОСОБА_2 щодо заперечення факту висловлювання брутальною лексикою в адресу ОСОБА_3, оскільки ці доводи спростовуються показами як самого потерпілого, так і батьків, чиї діти були свідками вказаного правопорушення.

Також вважаю встановленою датою вчинення правопорушення- четвер 04.06.2015 р.

Відповідно до правових позицій, викладених у Постанові Верховного суду України від 04.10.2012 р. № 5-17 кс 12, які є обовязковими для всіх судів України, громадський порядок, який є також обєктом захисту відповідно до ст.173 КУпАП, - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правих норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоровя, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, установлених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці у побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських обєднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюється в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних місцях (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою і призводять до заподіяння матеріальної та моральної шкоди.

Особливості мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають з бажання особи показати свою нібито вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, повязаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Як встановлено в судому засіданні, дії ОСОБА_2 були направлені саме на порушення громадського порядку, і вчинені з хуліганських мотивів, оскільки остання, використовуючи незначний привід, порушуючи установлені правила спілкування, проявляючи неповагу до особи, людської гідності та байдуже ставлення до правил поведінки, знаходячись в громадському місці, ініціювала конфлікт, в ході якого, ображаючи потерпілого в присутності значної кількості малолітніх дітей, виражалася грубою, тобто брутальною лексикою на його адресу, чим принизила його честь та гідність, а також завдала моральної шкоди усім присутнім.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушила громадський порядок та спокій громадян, завдала моральної шкоди потерпілому та малолітнім свідкам.

При таких обставинах, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, тому її дії слід кваліфікувати за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чипляння до громадян, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Вважаю, що невизнання вини ОСОБА_2 слід розцінювати як один із способів захисту та бажанням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене, тому, врахувавши особу останньої, невизнання нею вини, її матеріальний стан, перебування на її утриманні малолітньї дитини, а також оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тьрох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36,54 грн.

Керуючись ст. 40-1, ст. 173, ст. ст. 246, 248, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тьрох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36,54 гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.