АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/8938/15-п Суддя 1 інстанції: Шрамко Л.Л.
Провадження: 33/790/649/15 Доповідач: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2015 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, при секретареві Коршун І.О., з участю ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, з участю іншого учасника ДТП ОСОБА_4, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 17.11.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного районного суду м.Харкова від 17.11.2015 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень та стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 13).

Не погодилася з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, в якій міститься прохання скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 17.11.2015 року та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 15-17).

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, не надано належної оцінки доказам, що призвело до необґрунтованого притягнення її до адміністративної відповідальності.

Також ОСОБА_2 посилається на те, що суд при розгляді справи не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що бачила ДТП з тротуару, не було досліджено фото докази по справі та не призначено автотехнічну експертизу, для встановлення механізму утворення пошкоджень з технічної точки зору.

Зазначила, що суд безпідставно зробив висновок про зацікавленість свідка ОСОБА_6 в звязку з тим, що вона раніше працювала у ХКП «Міськелектротранс» так як ОСОБА_6 звільнилася у 2004 році та їй не знайомі ані водій трамваю ОСОБА_2 ані заступник директора ОСОБА_7, який прибув на місце ДТП.

Крім того, ОСОБА_2 вказує, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що трамвай рухався під її керуванням назад коли за ним стояв автомобіль ОСОБА_4, оскільки вона в цей час оглядала трамвай і її в кабіні трамваю не було.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, іншого учасника ДТП ОСОБА_4, який заперечував проти її задоволення, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції, за обставинами викладеними в апеляції, не вбачається виходячи з наступного.

Як встановив суд першої інстанції, 29.09.2015 року о 09-54 год. ОСОБА_2, керуючи трамваєм (борт. Номер 3008) біля будинку 4/6 по вул. Червоноармійській, перед початком руху заднім ходом не впевнилась, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, почала рухатись заднім ходом, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого автомобіль Citroen отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

Суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Так, судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 повно і всебічно встановлені обставини ДТП на підставі наявних матеріалів справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 винною себе у скоєнні ДТП не визнала та пояснила, що трамвай в момент ДТП не рухався, а сама ОСОБА_2 в цей час оглядала вагон трамваю і коли вона була біля кабіни водія, відчула легкий поштовх та побачила, що легковий автомобіль Citroen вперся бампером в зчеплення вагону.

Захисник ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримав пояснення апелянта.

Інший учасник ДТП ОСОБА_4 пояснив, що він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по вул. Червоноармійській в бік привокзальної площі, його автомобіль прийняв крайнє ліве положення для здійснення повороту ліворуч. Вказав, що перед ним рухався трамвай

№ 20, який спочатку зупинився на червоний сигнал світлофору а потім почав рухатися назад. Після того як ОСОБА_4 побачив, що трамвай рухається назад він почав подавати звуковий сигнал для водія трамваю та відїхав назад на скільки це було можливо, однак трамвай не зупинився і зачепив стрілою зчеплення його автомобіль, в результаті чого пошкодив бампер автомобіля.

Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що спочатку водій трамваю ОСОБА_2 визнавала свою вину у скоєнні ДТП та після приїзду керівництва депо стала заперечувати свою вину.

Свідок ОСОБА_6, пояснила, що вона 29.09.2015 року о 09-50 год. переходила дорогу і рухалася в бік вул. Полтавський Шлях та бачила, що водій автомобіля Citroen підїхав до трамваю, який стояв та штовхнув його після чого відїхав та почав сигналити.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона знаходилася в автомобілі Citroen і коли трамвай почав їхати назад, то водій ОСОБА_4 подав звуковий сигнал та відїхав назад наскільки дозволяв рух автомобілів аби уникнути зіткнення, однак трамвай не зупинився та наїхав на автомобіль під керуванням ОСОБА_4

Дослідивши всі матеріали судової справи, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи є достатні дані на підставі яких можна зробити висновок про причини ДТП саме через порушення правил з боку водія трамваю ОСОБА_2, яка для того щоб здійснити рух вперед поїхала заднім ходом та зачепила автомобіль Citroen під керуванням ОСОБА_4

При цьому суд безпосередньо дослідив протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), схему місця ДТП (а.с. 2), пояснення учасників ДТП та свідка (а.с. 3-5).

Щодо пояснень свідка ОСОБА_6 то її свідчення слід розцінювати критично, оскільки вона знаходилася на тротуарі та оглядовість трамвайної колії для неї була обмеженою, що підтвердили учасники процесу.

Крім того, з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 спочатку визнала свою вину у скоєнні ДТП і це підтверджується свідченнями свідка ОСОБА_5

Цей факт підтверджується ще й тією обставиною, що працівників поліції на місце ДТП викликав ОСОБА_4 а не ОСОБА_2

Виходячи з наведеного вбачається, що саме водій ОСОБА_2 своїми діями порушила п. 10.9 ПДР України та скоїла наїзд на автомобіль під керуванням ОСОБА_4, тому висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є обєктивним.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду відносно ОСОБА_2 є законною і обгрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 17.11.2015 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 винною за ст. 124 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. із стягненням судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1