Справа № 355/1715/15-п Головуючий у І інстанції Литвиненко О.Л.
Провадження № 33/780/804/15 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 138 07.12.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2015 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Баришівського районного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень; стягнуто на користь держави судовий збір,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 17 жовтня 2015 року ОСОБА_1 о 21 годині 30 хвилин по вул. Леніна в с. Семенівка Баришівського району Київської області, керуючи автомобілем «ВАЗ-2121», державний номерний знак НОМЕР_1, заднім ходом допустив наїзд на автомобіль «БМВ», держаний номерний знак АІ 1212 С.О. під керуванням ОСОБА_2, чим порушив п. 10.9 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Баришівського районного суду від 27 жовтня 2015 року в частині накладення на нього адміністративного штрафу, шляхом застосування до нього одного із заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП на розсуд суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення судом першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права та не повним зясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема, не було враховано характер вчиненого правопорушення; особу порушника; ступінь його вини; майновий стан; обставини, що помякшують покарання (зокрема, вчинення правопорушення неповнолітнім) і обтяжують покарання. Апелянт зазначає, що хоч судом першої інстанції і було вказано, що він визнав свою вину і щиро розкаюється та є неповнолітнім, при постановленні рішення не було враховано, що він не працює, навчається в Березанському професійному ліцеї і особистих доходів не має, проживає з батьком, який є пенсіонером та не має можливості сплатити штраф. Окрім того, відомості, які б характеризували його негативно, в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши ОСОБА_1, який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 44, 51, 121-127,ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 130,ст. 139, ч. 2 ст. 156, ст. ст. 173, 174, 185, 190-195 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст. 185 КУпАП) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

На момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім, проте, відповідно до вищенаведеної статті КУпАП, він несе відповідальність за адміністративне правопорушення в повному обсязі, внаслідок чого стягнення, застосоване до нього, може бути призначено на загальних підставах.

При розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення було враховано характер вчиненого, обстави, що помякшують і обтяжують відповідальність, той факт, що правопорушник не мав права на керування транспортними засобами, те, що він є неповнолітнім.

З огляду на наведене, суддею Ткачуку В.М. призначено мінімальний розмір штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, що повністю відповідає вимогам законності та обґрунтованості судового рішення.

Оскільки застосування положень ст. 24-1 КУпАП, у даному випадку, є правом а не обовязком суду, наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути взяті до уваги.

Крім того, обставини, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_1, що на його думку є такими, що помякшують його відповідальність, не ґрунтується на матеріалах справи.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції було повністю дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і обєктивний розгляд справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Суд, на підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон