АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю представника Закарпатської митниці ДФС - Лукашевича В.Б., захисника - ОСОБА_2, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про порушення митних правил за апеляційною скаргою начальника Закарпатської митниці ДФС Колеснікова В.І. на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 11.11.2015 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , закрито на підставі ст. 247 КпАП України.

Так, згідно протоколу про порушення митних правил №1565/30500/15 від 04.09.2015 року встановлено, що 03.09.2015 о 21:34 годині в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного поста "Солотвино" Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки "Land Rover Range Rover", 1995 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4

Формою проходження митного контролю обрав порядок проходження по смузі руху "зелений коридор" та, як підставу для переміщення транспортного засобу подав доручення на право користування автомобілем марки "Land Rover Range Rover", реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, 1995 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 11.05.2013 року, де власником автомобіля є ОСОБА_5 та доручення на право користування транспортним засобом від 06.02.2015 року, зареєстроване в нотаріальному реєстрі від № 7097, посвідчене нотаріусом Лідія Печкіна.

Від литовського нотаріуса Лідія Печкіна отримано відповідь про те, що вказане доручення нотаріусом не оформлялось та не засвідчувалось. Номер нотаріального реєстру доручень не відповідає номерам будь-яких нотаріальних документів і дій зареєстрованих в нотаріальному реєстрі. Вказані в дорученні особи, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ніколи до нотаріуса Лідія Печкіна не звертались та ніяких нотаріальних дій не вчиняли.

Згідно протоколу про порушення митних правил вартість переміщуваного автомобіля складає 44031,15 грн. ( сорок чотири тисячі тридцять одну гривню 15 копійок).

На цій підставі митний орган дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 надав митному органу як підставу для переміщення автомобіля через митний кордон в Україну підроблений документ, перемістив через митний кордон автомобіль з приховуванням від митного контролю і що ці дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1ст. 483 МК України.

Постановлено провадження у справі щодо ОСОБА_4 закрити на підставі ст. 247 КпАП України та повернути вилучений автомобіль марки "Land Rover Range Rover", 1995 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3, синього кольору, двигун дизельний об'ємом 2497 куб. см, ключ від замка запалення та дверей автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 11.05.2013 року, доручення на право користування транспортним засобом від 06.02.2015 року за №7097.

В апеляційній скарзі начальник Закарпатської митниці ДФС просить постанову Ужгородського міськрайонного суду від 11.11.2015 року щодо ОСОБА_4 скасувати, прийнявши нове рішення, яким ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 44031,15 грн. ( сорок чотирьох тисяч тридцять однієї гривні 15 копійок) та конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил. Вважає, що суддею при розгляді справи не досліджувалась можливість вчинення правопорушення ОСОБА_4 з необережності. Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст. 483 МК України характеризується формою вини як у виді умислу так і необережності. Вважає, що ОСОБА_4 повинен був перевірити достовірність відповідного доручення, тим більше, коли транспортний засіб зареєстрований в іноземній державі, а з його власником він не знайомий. Вказує, що судом не досягнуто мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КпАП України.

Адвокат ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС в якому вказує на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту підробки доручення на право користування транспортним засобом від 06.02.2015 року, зокрема не проведено експертизи, відсутні офіційно перекладені на українську мову нотаріальні реєстри, витяги з них чи повідомлення компетентних органів Литви у сфері нотаріату про відсутність факту посвідчення доручення. Крім того, звертає увагу на відсутність вини у діяннях ОСОБА_4 як у формі умислу так і необережності , що свідчить про відсутність складу адміністартвиного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та думку представника Закарпатської митниці ДФС на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення захисника , який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстав для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких що містять неправдиві відомості.

Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України .

Отже, винність є обов'язковою ознакою адміністративного правопорушення яка виражає внутрішній психологічний зміст - психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці відбивається найважливіший конституційний принцип - принцип суб'єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України .

Відповідно до ст.ст. 10-11 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 03.09.2015 о 21:34 годині в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного поста "Солотвино" Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки "Land Rover Range Rover", 1995 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, який як підставу для переміщення транспортного засобу подав доручення на право користування транспортним засобом від 06.02.2015 року, зареєстроване в нотаріальному реєстрі від № 7097, посвідчене нотаріусом Лідія Печкіна.

В поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.09.2015 року ОСОБА_4 вказує, що приблизно у лютому 2015 року він придбав автомобіль марки "Land Rover Range Rover" на ринку в с. Тересва Тячівського району у незнайомого чоловіка. При покупці автомобіля продавець надав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а через деякий час привіз доручення на право користування автомобілем. Імені та прізвища продавця він не знає, так як бачив його лише два рази, при покупці автомобіля та при отриманні доручення. Під час оформлення доручення присутній не був, оскільки взагалі на той час не перебував за кордоном. Придбав він автомобіль за 2000 доларів США у несправному стані так як транспортний засіб потребував ремонту. Жодних сумнівів щодо отриманого доручення в нього не виникло. Крім того, вказав, що неодноразово виїздив за кордон на автомобілі і жодних проблем раніше не виникало, хоча він подавав до митного оформлення всі документи.

З поданого суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі поданого адвокатом ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_4 при виготовленні доручення присутній не був, на територію Литви не виїжджав, не володів відомостями про обставини виготовлення такого доручення, самостійно перевірити такі обставини не міг.

Закарпатська митниця ДФС заходів по встановленню особи , що надала ОСОБА_4 доручення з метою її опитування з обставин справи не вживала.

За таких підстав, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів про те, що громадянин ОСОБА_4 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення. Таких доказів представниками Закарпатської митниці ДФС як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не подано. У матеріалах справи відсутні і докази, які б вказували на те, що ОСОБА_4 не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

За таких обставин, в матеріалах справи про порушення митних правил немає жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_4, 04.09.2015 року, надаючи при в'їзді в Україну для митного оформлення довіреність від 06.02.2015 року на право користування транспортним засобом з правом виїзду за кордон, видане власником ОСОБА_5 громадянину України ОСОБА_4, засвідчене нотаріусом Лідією Печкін, зареєстроване в реєстрі за № 7097, був обізнаний про те, що довіреність є підробленою.

Аналізуючи суб'єктивну сторону діяння ОСОБА_4, апеляційний суд приходить до висновку, що останній не був зобов'язаний передбачати можливість того, що власник транспортного засобу, надасть йому підроблену довіреність на право користування автомобілем марки "Land Rover Range Rover", 1995 року випуску, реєстраційний номерний знак Литви НОМЕР_3 і не міг цього передбачити. Встановлено, що ОСОБА_4 участі у оформленні довіреності не приймав, автомобіль придбав за вартістю, яка відповідала ринковій, без суттєвого заниження, зі свого боку вчинив всі необхідні дії для додержання митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів.

Доводи начальника Закарпатської митниці ДФС про наявність в діяннях ОСОБА_4 вини у формі необережності не знайшли своє підтвердження, а тому не підлягають задоволенню. Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 247, 253, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу начальника Закарпатської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду від 11.11.2015 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: