П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 листопада 2015 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученої, головного бухгалтера ТОВ ВКК «Арія», ідентифікаційний код № НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувалася

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного головним державним ревізором-інспектором управління податкового аудиту Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області ОСОБА_2 порушниця ОСОБА_1 «вчинила порушення ведення податкового обліку: 1) незабезпечення збереження документів податкового обліку, підтверджуючих задекларовані дані платника, протягом встановлених строків та неповідомлення письмово контролюючий орган про втрату документів, чим порушені вимоги п. п.16.1.12 п.16.1 ст. 16 п. п. 44.3, п. п. 44.5, ст. 44 ПКУ; 2) завищення податкового кредиту на суму 1229682 грн., що призвело до заниження податкового зобовязання на суму 1229682 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Буд-Ін-Вест» на суму 383517 грн. за листопад 2014 р., з ТОВ «Глобал Люкс» на суму 840665 грн. за травень 2014 р., з ТОВ «Юридична Компанія «Бона фідер» на суму 5500 грн. за січень - лютий 2014 р. в порушення п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6, ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами і доповненнями)», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та показала, що притягнення її до адміністративної відповідальності здійснено з грубим порушенням вимог статей 38, 254, 256 КУпАП. При цьому, суть обвинувачення в протоколі викладена не конкретно без зазначення часу та місця вчинення правопорушення, а також конкретних дій або бездіяльності, які нею вчинені, що позбавляє її можливості захищатись від обвинувачення та порушує її конституційні права. Копію протоколу їй не вручено та не розяснено, коли і де буде розглядатись справа. Крім того, всупереч вимогам статті 247 КУпАП притягнення до відповідальності здійснено після закінчення строків, встановлених законом для цього. Зазначаючи про вказані порушення закону, вона наголосила, що ініціатор складення протоколу не мав права його складати, так як Компанією, в якій вона працює, було подано скаргу до Головного управління ДФС у Полтавській області на податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 5 жовтня 2015 року, яка до цього часу не розглянута. Подача ж скарги зупиняє виконання платником податків грошових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобовязання, що оскаржується, вважається неузгодженою. Виходячи з цього, вона вважає, що Акт, на який є посилання в Протоколі, не може слугувати доказом її вини. В звязку з цим вона просить закрити справу щодо неї за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

При цьому, в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення вказаного правопорушення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Утім, протокол про адміністративне правопорушення був складений на другий рік після вчинення вказаного в ньому правопорушення, що суперечить вимогам пункту 7 статті 247 КУпАП.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Судом встановлено, що Протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 1 статті 163-1 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, оскільки не розкрито зміст порушення тієї чи іншої норми закону, не зазначено місце та час його скоєння, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норму, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В протоколі відсутнє пояснення порушниці.

В протоколі також відсутні відомості про те, що порушнику було повідомлено про порядок і строки розгляду справи відповідно до статті 277 КУпАП.

Копія протоколу не вручена порушниці.

Наведене свідчить також про те, що докази вини порушниці зібрані всупереч встановленому статтею 251 КУпАП порядку. Згідно з положеннями зазначеної норми закону доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, крім Акту № 1696/16-01-2205/23560575 від 15 вересня 2015 року, пояснення з приводу якого порушниця не надавала та його не підписувала (а. с. 1-5), ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту їх вчинення в протоколі є припущенням. Крім того, висновки, зроблені в Акті та вжиті за його результатами дії оскаржені у визначеному законом порядку, що на думку суду, позбавляло можливості ініціатора складення протоколу посилатися на нього, як доказ вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про її винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності, а адміністративне провадження щодо неї розпочате в порушення вимог статті 247 КУпАП поза межами передбаченого законом строку.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.Г. Савченко