Номер провадження: 33/785/763/15
Номер справи місцевого суду: 499/1067/15-п
Головуючий у першій інстанції Погорєлов
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю: особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Іванівського районного суду Одеської області від 21.08.2015 року, -

встановив:

Постановою судді Іванівського районного суду Одеської області від 21.08.2015 року, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців та стягнуто з судові витрати в сумі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови судді районного суду, 06 липня 2015 року о 13 годині 30 хвилин, на 402км.+ 84м. автомобільної дороги «Одеса-Київ» ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись з другорядної дороги на головну не пропустив автомобіль НОМЕР_2, в результаті чого допустив зіткнення. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На дану постанову судді районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді районного суду та постановити нову, якою призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Крім того, апелянт подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначає, що строк ним пропущений з поважних причин, оскільки юристом, який складав йог апеляційну скаргу було допущено помилки при оформленні документів.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що суддею районного суду неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, оскільки не було з'ясовано існування обставин, що пом'якшують відповідальність. На думку апелянта суддя районного суду не врахував, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав свою провину в повному обсязі, є інвалідом 2 групи з тяжкої хвороби, а позбавлення права керування транспортними засобами позбавляє його можливості пересуватися, в тому числі і до лікарні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який в судовому засіданні доповнив та частково змінив вимоги своєї апеляційної скарги, та просив суд постанову судді районного суду змінити, та застосувати до нього менш суворе адміністративне стягнення у вигляді штрафу; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апелянта; апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга (з доповненнями та змінами) підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Що стосується доводів апелянта про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, то вони об'єктивно підтверджуються матеріалами адміністративної справи, з якої вбачається, що ОСОБА_2 вже звертався з апеляційною скаргою, яка була подана до апеляційного суду Одеської області в порядку Кодексу адміністративного судочинства та повернута йому без розгляду (а.с. 35-52).

За таких обставин, з урахуванням загальних засад та принципів судочинства щодо доступу до правосуддя, приймаючи до уваги конкретні обставини причин пропуску апелянтом строку на подачу даної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необґрунтованість рішення судді районного суду щодо визначення виду адміністративного стягнення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями до нього ОСОБА_2 та поясненнями, які він надав в судовому засіданні апеляційного суду, останній визнав свою вину повністю та підтвердив обставини скоєння адміністративного правопорушення викладені в протоколі.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена.

В той же час, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найсуворішого виду стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З постанови судді вбачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_2 у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення права керувати транспортними засобами, суд не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив покарання, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

При цьому, як встановлено апеляційним судом, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на необхідність і достатність накладення саме такого адміністративного стягнення, з метою подальшого запобігання правопорушень, суд першої інстанції, при розгляді справи, про що свідчить сама постанова від 21.08.2015 року, не прийняв до уваги при прийнятті рішення тої обставини, що в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про існування претензій матеріального характеру з боку потерпілих від ДТП до ОСОБА_2.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника. Відповідно до матеріалів адміністративної справи та документів наданих апелянтом апеляційному суду, ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав себе винним та щиро розкаявся у скоєному, є інвалідом 2 групи з тяжкого захворювання, є опікуном недієздатної особи, на його утриманні знаходиться дитина інвалід дитинства.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд вважає за можливе та необхідне апеляційну скаргу задовольнити, змінити постанову суду першої інстанції та призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іванівського районного суду Одеської області, від 21.08.2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, з доповненнями та змінами - задовольнити.

Постанову судді Іванівського районного суду Одеської області, від 21.08.2015 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити.

Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - у сумі 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову судді районного суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський