Справа № 219/9924/15-п
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2015року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролова Н.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зони АТО ГУ ДФС Українипро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, мік-н Журавлівка, 32/50,

за ст.188-28 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2015 року ОСОБА_1, 16.10.2015р., о 17 год. 20 хвил., біля с.Отрадівка Артемівського району Донецької області, здійснювала на автомобілі НОМЕР_1, (яким володіє на підставі довіреності та за кермом якого знаходився гр.ОСОБА_2, найманий за грошову винагороду ОСОБА_1М.) перевезення товарів (панчохо-шкарпетні вироби) на загальну суму 11072 (одинадцять тисяч сімдесят дві) гривень, для їх подальшої реалізації у м.Шахтарськ Донецької області з метою отримання прибутку без відповідних документів на право здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації як субєкта господарювання, чим порушила ч.1 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців» №753-IV від 15.05.2003р., за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, поважних причин неявки в суд не представила. Від неї також не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Таким чином, є підстави розгляду справи за її відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об'єктивно з'ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 164 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Об'єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією і виражається в:

- здійсненні господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності;

- здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню у відповідності з законом;

- здійсненні господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського Кодексу України, суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття господарської діяльності міститься у ст. 3 Господарського кодексу України, відповідно до якої під господарською діяльністю розуміється діяльність суб,єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб,єкти підприємництва- підприємцями.

Податковий кодекс України під господарською діяльністю розуміє діяльність особи, що пов,язана з виробництвом, виготовленням та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Тобто, під визначенням господарської діяльності розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

В абзаці 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003 року № 3 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, повязана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обовязкові ознаки якої безпосередність, системність її здійснення з метою отримання прибутку.

Згідно з розясненнями в п. 4 даної Постанови під здійсненням фізичною особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи за реалізацію продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, відомості про системність (три і більше разів протягом року, з метою отримання прибутку ) зайняття ОСОБА_1 даним видом діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обовязковою, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч. 1 ст. 164 КпАП України є провадження особою такого виду діяльності три і більше разів протягом року.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обовязок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Не встановлені такі відомості судом і під час розгляду справи.

Викладені обставини приводять суд до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 системності зайняття даним видом господарської діяльності з метою отримання прибутку, як того вимагає закон, що в свою чергу свідчить про відсутність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Речові докази: товарно-матеріальні цінності на загальну суму 11072,00грн., які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_1 відповідно до Акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, виявлених за адресою: КПКВ «Зайцево» Артемівського району Донецької області від 16.10.2015р., слід залишити останній за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 164, ст.ст. 9, 245, 247, 280, 283-285 КпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Речові докази: товарно-матеріальні цінності на загальну суму 11072,00грн., які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_1, відповідно до Акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, виявлених за адресою: КПКВ «Зайцево» Артемівського району Донецької області від 16.10.2015р., залишити останній за належністю.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова надрукована в кімнаті для нарад в єдиному примірнику.

СУДДЯ: Н. М.Фролова