Номер провадження 3/359/3276/2015
Номер протоколу 0641/125120102/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В., розглянувши за участю представника митниці ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України, щодо громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого матросом за наймом круінгової компанії «Мис Восточний», що знаходиться в м.Севастополь, паспорт громадянина України ЕТ 626353, виданий 16.01.2012, орган, що видав 7434, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

в с т а н о в и в:

30.10.2015 р. о 18 год. 40 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_2, який прибув до України з Білорусії, м.Мінськ, літаком авіакомпанії «Білоруські Авіалінії», рейсом № 845, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», громадянину України ОСОБА_2 на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного кодексу України було задано запитаннящодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має при собі приблизно 10 000 доларів США. Після цього громадянина України ОСОБА_2 було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» де ним була видана готівка в розмірі 13 610 доларів США. Готівка знаходилась в кишені брюк, одягнених на пасажирові. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_2 готівка у розмірі 13610 доларів США належать йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 Євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми громадянину України ОСОБА_2, було пропущено 10 930 доларів США (еквівалент 10000 Євро станом на 30.10.2015). За протоколом про порушення митних правил затримано 2680 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, банківських документів про зняття готівки не предявляв, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями,громадянин України ОСОБА_2, під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_2, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню з поданням відповідних документів відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., зі змінами та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Правопорушник в судовому засіданні просив повернути йому вилучену валюту, зазначив, що він працює матросом за наймом, і грошові кошти, які він віз, являються його заробітною платою.

Представник митниці просив суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу та конфіскації вилученої валюти.

Заслухавши думку представника митниці, правопорушника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України.

Так, дійсно ОСОБА_2 допустив порушення вимог ст.366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме переміщення через митний кордон України, який формою проходження митного контролю обрав проходження через "зелений коридор", кількість валюти, переміщення якої через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України (постанова Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №436, Перелік валютних цінностей, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України).

Так, ввезення валюти через кордон України здійснюється на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій. При перетинанні кордону України такої ліцензії ОСОБА_2 не мав.

З цього приводу у суду достатньо підстав для визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, оскільки протокол складено 30.10.2015 року.

Вина правопорушника підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, та даними службової записки, та встановлена судом.

Суд також приймає до уваги, що у відповідності з положеннями ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті. які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "З захисту прав і основних свобод людини", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський Суд зазначив, що держави мають законний інтерес і в той же час обов'язок вживати заходи в цілях виявлення та контролю руху готівкових коштів через кордони, оскільки значні суми готівки можуть використовуватись для легалізації незаконних доходів, торгівлі наркотиками, фінансування тероризму, вчинення тяжких фінансових злочинів.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь-яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз і вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Суд також вказав, що органи влади повинні дотримувати розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право заявника на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, суд зауважив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення, зокрема, недотриманню вимоги щодо внесення відомостей до митної декларації, а не тяжкості будь-якого правопорушення, яке можна припустити (наприклад, відмивання грошей або ухилення від сплати податків, але яке насправді не було доведене).

Правопорушення, яке вчинив ОСОБА_2 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинив ОСОБА_2 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно з ст.471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

За матеріалами справи ОСОБА_2 не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався, вилучені грошові кошти являються його заробітною платою, яку він отримав працюючи матросом. Жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

В судовому засіданні представник митниці також не висловлював припущень щодо незаконності походження валютних цінностей.

Таким чином, єдине протиправне діяння, яке вчинив ОСОБА_2, полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, ОСОБА_2 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу. При цьому представник митниці у судовому засіданні не довів і навіть не ствердив, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу та запобігання порушень вимог про декларування, його пояснення щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене ст.471 МК України, є обов'язкове.

Шкода, яку ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було б не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та помякшуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із змісту ч.3 ст.462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, думку учасників судового розгляду протоколу, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти, яке вказане в санкції ст. 471 МК України, в суду немає.

Саме таке стягнення суд вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_2 в подальшому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з ОСОБА_2, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Витрати на оплату послуг перекладача відшкодовуються з державного бюджету.

З цього приводу, підлягає стягненню з особи, яка притягається до відповідальності, на користь Київської митниці ДФС також витрати повязані з перевезенням валюти до банку в м. Бориспіль на підставі ст.ст. 519, 520 МК України в розмірі 5 грн. 67 коп.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 22, 33 КУпАП -

п о с т а н о в и в:

громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України ЕТ 626353, виданий 16.01.2012, орган, що видав 7434, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави України (одержувач: Державний бюджет України; Код ; код банку: 821018; банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області; рахунок: №5004, код класифікації доходів бюджету: 21081100, код виду надходжень бюджету: 050: ОСОБА_2, № 359/11186/15-п).

Вилучену згідно протоколу про порушення митних правил № 0641/125120102/2015 від 30.10.2015 року валюту в розмірі 2680 (дві тисячі шістсот вісімдесят) доларів США - повернути громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю Російської Федерації, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України ЕТ 626353, виданий 16.01.2012, орган, що видав 7434, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України ЕТ 626353, виданий 16.01.2012, орган, що видав 7434, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області, отримувач коштів Бориспільське УДКСУ (м. Бориспіль): 22030001) судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України ЕТ 626353, виданий 16.01.2012, орган, що видав 7434, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - витрати, понесені Київською митницею Міндоходів на транспортування предметів правопорушення у розмірі 5 грн. 67 коп. (Отримувач: Київська митниця ДФС, , код банку: 821018, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 9083).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя А.В. Левченко