АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/672/15 Головуючий у І-й інстанції - Карягіна Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську, апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області Загной О.Г. на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 листопада 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка працювала головним державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Дніпропетровськ - аеропорт» Дніпропетровської митниці Міндоходів, на теперішній час не працюючої, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 18.02.2008 р., ІНН НОМЕР_1 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Судом першої інстанції було встановлено, що у вину ОСОБА_3 ставилося те, що вона, на підставі наказу начальника Дніпропетровської митниці Міндоходів № 414-о від 08.08.2014 року, обіймаючи з 11.08.2014 року до 22.09.2014 року посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Дніпропетровськ - аеропорт» Дніпропетровської митниці Міндоходів, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п/п «Е» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією згідно п/п Е п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», порушила вимоги ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме на вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, не повідомила у письмовій формі свого безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів під час виконання своїх службових обов'язків, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП. Про що було складено відповідний протокол №17 про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 14.07.2015 року.

По результатом розгляду справи суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у судовому засіданні суду першої інстанції, наполягали на тому, що вони не являються близькими особами та не заперечували факту свого візуального знайомства і спілкування з приводу консультацій щодо митного оформлення товарів, що підтверджується і документами щодо з'єднань мобільних телефонів протягом вересня 2014 року зазначених осіб, однак зазначені обставини не свідчать про наявність особистого майнового або немайнового інтересу ОСОБА_3 при здійсненні нею своїх службових обов'язків при митному обслуговуванні рейсу на якому прибув Лук`янов і таким чином в суді не встановлено фактів наявності конфлікту інтересів ОСОБА_3 про який вона повинна була б повідомляти своєму безпосередньому керівництву.

Не погоджуючись з висновками суду, прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області Загной О.Г. подано апеляційну скаргу, у порядку ст. 294 КУпАП, в якій останній просить постанову відносно ОСОБА_3 скасувати, прийняту нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

На переконання прокурора, постанова районного суду не відповідає вимогам законодавства, обставинам справи, є незаконною, не обґрунтованою і не вмотивованою, оскільки судом порушено засади верховенства права та права на справедливий суд.

Також прокурором зазначено, що судом не з'ясовані причини істотних протиріч у доказах, а саме не узгодженості свідчень ОСОБА_5 наданих ним під час судового розгляду та під час допиту, проведеного слідчим прокуратури області.

Судом не приділено належної уваги та не проаналізовано свідчення ОСОБА_3 надані під час судового засідання, оскільки, з урахуванням повідомлення інспектора Дехтярьова А.Р. про наявність у багажу хрестоподібних кріплень, нею було проведено огляд зазначених речей. Під час огляду сумки ОСОБА_5, нею було виявлено перебування у ній вітринних коробок і підставок для ювелірних виробів, на що ОСОБА_5 повідомив їх, що у нього відсутні речі, які підлягають декларуванню. Більш детальний огляд речей ОСОБА_5 ОСОБА_3 не проводила.

Посилання суду на той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не є близькими особами, суперечить вимогам законодавства.

На думку прокурора , суть конфлікту інтересів у ОСОБА_3 проявляється у суперечності особистих інтересів, дружніх та позаслужбових стосунків з іншою особою, та її службових повноважень у прийнятті об'єктивних та неупереджених рішень, а тому посилання суду на той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не є близькими особами, прокурор, вважає такими, що суперечить вимогам законодавства.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, підтвердив доводи викладені в ній і просив апеляційний суд задовольнити подану апеляцію.

ОСОБА_3 просила апеляційний суд залишити постанову суду першої інстанції без змін, оскільки, на її переконання, оскаржувана прокурором постанова є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Пояснила, що вона в близьких чи дружніх стосунках з ОСОБА_5 не знаходиться і не знаходилася. Знає його тільки візуально, консультацію по телефону надавала в межах своїх повноважень, оскільки це передбачено її посадовою інструкцією - надання консультації громадянам.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, про необґрунтованість незаконність, постанови місцевого суду, винесеної з порушенням засад верховенства права та права на справедливий суд, а також стосовно наявного в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого їй правопорушення за ст. 172-7 КУпАП не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної постанови судді, а тому є безпідставними, необґрунтованими і такими які є більш припущенням та носять характер переоцінки обставин справи та доказів.

Так, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що, всупереч тверджень прокурора, суд першої інстанції згідно зі ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 ОСОБА_5 не заперечували факту свого візуального знайомства і спілкування з приводу консультацій щодо митного оформлення товарів, однак ОСОБА_3 у родинних відносинах з ОСОБА_5 не перебувала і не підпадає під близькі особи, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади і протидії корупції»( який діяв на момент скоєння інкримінованого корупційного правопорушення), оскільки зазначені обставини не свідчать про наявність особистого майнового або немайнового інтересу ОСОБА_3 при здійсненні нею своїх службових обов'язків при митному обслуговуванні рейсу на якому прибув ОСОБА_5 і таким чином, судом першої інстанції не встановлено фактів наявності конфлікту інтересів ОСОБА_3 про який вона повинна була б повідомити своєму безпосередньому керівництву.

Такий висновок судді першої інстанції є законним та обґрунтованим, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, виходячи з наступного.

Так, диспозиція ст. 172-7 КУпАП встановлює обов'язок суб'єкта корупційного правопорушення при наявності конфлікту інтересів повідомити про це безпосереднього керівника, тому орган чи посадова особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, спочатку повинні встановити обставини наявності конфлікту інтересів, а при його доведеності - умисність дій суб'єкта корупційного правопорушення по неповідомленню свого безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту інтересів.

За змістом статті 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» конфлікт інтересів - це суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Згідно цієї ж норми Закону, близькими особами є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 4 цього Закону, в тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Таким чином, в розумінні наведеного вище Закону, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, а лише суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб і лише та, яка фактично вплинула чи може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що багаж ОСОБА_5 на моніторі «Рапіскан» потребував додаткового митного контролю, з урахуванням повідомлення інспектора Дехтярьова А.Р. про наявність у багажі хрестоподібних кріплень, ОСОБА_3 було проведено огляд сумки ОСОБА_5, але виявлено нічого не було.

Як вбачається з пояснень у суді першої інстанції ОСОБА_5, на інтерскоп він ставив лише великі сумки, які оглядав інспектор, про те, що в нього є ювелірні прикраси, він інспектора не повідомляв. За порушення порядку перетину кордону, відносно нього було складено адміністративний протокол, але постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року, адміністративну справу у відношенні ОСОБА_5 про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо посилань прокурора в апеляційній скарзі на відповідальність ОСОБА_3 за вимогами п/п «Е» п.1 ч.1 ст. 3 та ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII, який прийнятий 14 жовтня 2014 року, то апеляційний суд не бере їх до уваги, оскільки на момент події вказаний закон не діяв, а тому посилання на цей закон є неправомірним.

Враховуючи наведене, та аналізуючи мотивувальну частину постанови, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду стосовно того, що наявні в матеріалах справи докази не можуть слугувати підставою для встановлення вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, а будь-які інші докази в підтвердження наявності конфлікту інтересів у ОСОБА_3 відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи,дав належну оцінку доказам в їх сукупності і виніс законну та обґрунтовану постанову про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а постанови суду першої інстанції, без змін.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури - Загной О.Г. - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження відносно ОСОБА_3, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, закрито, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко