ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5470/15-п
Провадження № 3/210/1418/15
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2015 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Державної служби України з питань праці Головного Управління держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, директор ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», зареєстрований та мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Маршака, б. 8, кв. 16, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Головним державним інспектором праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, ОСОБА_4, 17 листопада 2015 року виявлено, що ОСОБА_3 будучи директором посадовою особою, відповідальною за додержання законодавства про працю України та загальнообовязкове державне соціальне страхування, допустив порушення вимог ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 у судове засідання зявилась, проти складеного протоколу заперечував, зазначив, що жодним чином не порушував законодавство про працю, його дії при укладанні договорів підряду не суперечать нормам діючого законодавства.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно протоколу № 04-02/4.7-03 на думку інспектора, ОСОБА_3 порушив ст. 21,24 КЗпПП України, а саме уклав цивільно-правові угоди замість трудових договорів, що позбавляє працівників права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втрати працездатності, у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання.

Однак суд не може погодитись з висновками інспектора виходячи з наступного.

Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Цивільне-правовий договір - це угода між громадянином і організацією (підприємством тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Серед ознак, за допомогою яких відрізняються один вид договору від іншого, можна виділити такі.

За договором підряду, укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядчик, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо. За підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання- приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата.

Отже, за наявності ознак, притаманних саме трудовим відносинам, укладається трудовий договір, за наявності ж ознак, притаманних цивільно-правовим відносинам, слід укладати цивільно- правовий договір.

Відповідно до чинного законодавства виконання робіт, надання послуг особою може здійснюватися як на підставі трудового договору (статті 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) так і, зокрема, на підставі цивільно-правових договорів, що відомі на практиці як "трудові угоди".

Сторонами трудового договору є працівник і роботодавець. Працівника приймають на роботу (посаду) для виконання певної роботи за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, з підпорядкуванням правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду (цивільно-правовим договором) одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, не може вимагати гарантій, передбачених для суб'єктів трудових відносин, оскільки він не має статусу працівника, сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовим законодавством поняття «договір підряду» не визначено. Ця форма належить до цивільно-правових договорів, що регулюються нормами цивільного права, і законодавство про працю на них не поширюється.

Відповідно до ст. 332 Цивільного кодексу України за трудовою угодою (договором підряду) підрядник зобовязується виконати на свій ризик певну роботу за завданням замовника з його або своїх матеріалів, а замовник зобовязується прийняти й оплатити виконану роботу. Оплата виконаних робіт (послуг) проводиться, як правило, після оформлення акта приймання-здачі робіт, послуг.

При укладанні трудової угоди (договору підряду) громадянин не подає заяву про прийняття його на роботу, роботодавець не видає наказ про зарахування його на певну посаду і не вноситься запис до трудової книжки.

Судом встановлено, що директором ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» ОСОБА_3 укладанні договори підряду з ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності вважаю, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

На підставі викладеного, і, керуючись ст.ст. 24, 163-2, 251, 252, 283, 284,287,294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, що передбачено ст.294 КпАП України, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КпАП України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: О. В. Чайкіна