АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/586/15 Головуючий у першій інстанції: Поліщук Р.А.
Категорія: ч.1 ст.172-7КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2015 року суддяСудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю прокурора Крачко В.Г., ОСОБА_4 та його захисника - адвокатаЧуприни Н.Н. апеляційну скаргу Нікопольського міжрайонного прокурора радника юстиції Сідорова С.М. на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року у справі про адміністративне корупційне правопорушення, якою провадження відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_1, виданий 18січня 2000 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, який працює начальником ВСП «Нікопольська дистанція колії», проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

за ст. 172-7 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, щоОСОБА_4 працюючи у державному підприємстві «Придніпровська залізниця», яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, буд. 108, у період з 14.03.2011 року по теперішній час обіймаючи посаду начальника ВСП «Нікопольська дистанція електропостачання», будучи суб'єктом, відповідальності правопорушення, пов'язані з корупцією, як посадова особа юридичної особи публічного права, грубо порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи про наявність реального конфлікту інтересів між ним та бухгалтером 1 категорії ВСП «Нікопольська дистанція електропостачання» ОСОБА_5, яка є його донькою та знаходиться у його прямому підпорядкуванні, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення потенційного, реального конфлікту інтересів та не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, чим вчинив правопорушення, передбачене - ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року провадження відносно ОСОБА_4 за ст. 172-7 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи своє рішення суд врахував те, що донька ОСОБА_4, ОСОБА_5 працювала, ще до призначення батька на посаду начальника «Нікопольської дистанції електропостачання». Судом було встановлено, що ОСОБА_4 повідомляв безпосереднє керівництво про те, що під його керівництвом працює донька ОСОБА_5, але в цьому факті керівництвом не було виявлено конфлікту інтересів та не вирішувалося питання про зупинення роботи в одному підрозділі ВСП «Нікопольська дистанція електропостачання» батька та доньки. Крім того судом враховано також той факт, що ОСОБА_4 не міг одноособово преміювати свою доньку ОСОБА_5 в зв'язку з тим, що це питання узгоджувалося з профспілковим комітетом. Вказаний порядок був затверджений розпорядженням в. о. начальника управління ДП «Придніпровська залізниця.Врахувавши всі вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, прокурором Сідоровим С.М. було подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною оскільки судом не було оцінено докази які знаходяться в матеріалах справи, а саме: відповіді на запит прокуратури Дніпропетровської області від «Придніпровська залізниця» про те, що письмові повідомлення про конфлікт інтересів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не надходило до їх безпосереднього керівництва.

Крім того прокурор зазначає, що суд при винесенні рішення безпідставно врахував в якості доказу інформацію щодо встановлення випадків роботи близьких осіб у Нікопольській дистанції електропостачання служби Електропостачання, яка була надана ОСОБА_4 в судовому засіданні, оскільки вказаний лист з інформацією не містить вихідного номеру.

Також прокурор зазначає, що посилання суду на, те, що ОСОБА_4 не міг одноособово преміювати свою доньку ОСОБА_5 є безпідставними, оскільки ця обставина не свідчить про відсутність складу правопорушення. Відповідно до протоколу, ОСОБА_4 інкримінується суперечність службових повноважень з приватним інтересом, який обумовлений особистими сімейними стосунками з ОСОБА_5

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор Крачко В.Г. підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу прокурора Сідорова С.М., підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити частково постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП та закрити провадження у справі в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 та його захисник - адвокат Чуприна Н.Н. просили суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею виконанні в повному обсязі.

Статтею 172-7 КУпАП, що діяла у редакції до 26 квітня 2015 року, передбачено відповідальність за неповідомлення особою, зазначеною у пункті 1, підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

В зв'язку з прийняттям Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, що був введений в дію 26 квітня 2015 року, ст. 172-7 КУпАП була змінена та передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою, зазначеною у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП). та було посилено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією.

Частиною 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», законодавчо визначено поняття реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Вказане поняття аналогічне поняттю конфлікту інтересів, яке було визначено Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Вивчивши докази по справі суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого статтєю 172-7 КУпАП.

За диспозицією статті 172-7 КУпАП, по якій складено протокол відносно ОСОБА_4 відповідальність передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4, працюючи у державному підприємстві «Придніпровська залізниця», відповідно до наказу начальника державного підприємства «Придніпровська залізниця» №НОК - 212/ОС від 14.03.2011 рокубув призначений на посаду начальника ВСП «Нікопольська дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця». На той час його донька ОСОБА_5 вже працювала на вказаному підприємстві на посаді бухгалтера 1 категорії з 25.09.2006 року.

Як пояснив в суді ОСОБА_4 після призначення його на посаду керівника ВСП «Нікопольська дистанція електропостачання» ДП «Придніпровська залізниця» він повідомив безпосереднє керівництво про те що під його керівництвом працює його донька ОСОБА_5, тобто виконав вимоги Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", який діяв на той час.

Після отримання від ОСОБА_4 повідомлення про роботу в його підпорядкуванні його доньки ОСОБА_5, його керівництвом не було виявлено конфлікту інтересів та не вирішувалось питання про зупинення роботи в одному підрозділі ВСП «Нікопольська дистанція електропостачання» батька та доньки.

Вказані доводи ОСОБА_4 в судовому засіданні прокурором спростовані не були.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 повідомив, що останній раз він аналогічну інформацію щодо встановлення випадків роботи близьких осіб у Нікопольській дистанції електропостачання служби Електропостачання станом на 01.10.2014 року, подавав на ім'я начальника служби Електропостачання ДП "Придніпровська залізниця" ОСОБА_7, який був на той час його безпосереднім керівником. Копію вказаного листа з інформацію він надав суду першої інстанції. Вважає, що ним були виконані вимоги Закону як "Про засади запобігання і протидії корупції" так і нового Закону "Про запобігання корупції" оскільки обидва ці закони містили вимоги про необхідність повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, а нова редакція ч.1 ст.172-7 КУпАП лише посилила відповідальність.

Матеріалами наявними в справі підтверджено, що від 26.09.2014 року за № МПР-3-30/143, в тому числі на адресу «Нікопольської дистанція електропостачання», було направлено розпорядження в.о. начальника залізниці ОСОБА_8 з вимогою "про надання інформації щодо урегулювання конфлікту інтересів у структурних підрозділах залізниці». Вказана інформація повинна була бути надана в термін до 06.10.2014 року (а.с.172).

На виконання вказаного розпорядження та Закону України "Про запобігання і протидії корупції" начальником Нікопольської дистанції Електропостачання ОСОБА_4 було направлено безпосередньому керівникові,а саме начальнику Відокремленого структурного підрозділу «Служба електропостачання» Державного підприємства «Придніпровська залізниця»ОСОБА_7, інформацію щодо встановлення випадків роботи близьких осіб в «Нікпольській дистанції електропостачання», в тому числі інформація про те, що разом з ним працює його донька ОСОБА_5(а.с.156). В графі "наявність конфлікту інтересів" він зазначив слово ні, оскільки як пояснив в суді він дійсно вважає, що реального конфлікту інтересів в нього не було, оскільки безпосереднім керівником його доньки є головний бухгалтер, а не він; а право преміювання він мав лише після погодження з профспілковим комітетом.

Копію вказаної інформації ОСОБА_4 надав на адресу суду першої інстанції і суд обґрунтовано прийняв її до уваги при винесенні судового рішення, оскільки вказана копія належним чином завірена та має печатку установи. Отже доводи прокурора, щодо недопустимості її як доказу, є неспроможними.

Отже матеріалами справи було підтверджено, що ОСОБА_4 вказану інформацію довів до безпосереднього керівника, а саме начальника служби електропостачання. Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_4 як начальник дистанції безпосередньо підпорядкований начальнику служби електропостачання (а.с.14-15).

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор зазначив, що інформація яку надав ОСОБА_4 начальнику служби не є повідомленням про наявність конфлікту інтересів, оскільки подана не в довільній формі і не конкретизована. Вважав, що можливо було б вважати щовимоги закону виконані ОСОБА_4 якби в інформації, поданою правопорушником, в графі «наявність конфлікту інтересів» він замість слова «ні» вказав слово «так».

Вказаний довід вважаю необґрунтованим, оскільки відповідно до ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року зазначено, що особи, які є суб'єктами, зобов'язані невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. Також відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року вказано, що особи, які є суб'єктами, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Тобто з вище вказаного вбачається, що Законом ні в старій редакції ні в новій не передбачено в якій саме формі необхідноособі повідомляти про наявність конфлікту інтересів чи то в довільній формі як зазначає прокурор чи в будь-якій іншій.

Слід відмітити, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_4 інкримінується неповідомлення про реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність між приватними інтересами та службовими повноваженнями.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до розпорядженням в.о. начальника управління ДП «Придніпровська залізниця» ОСОБА_9 за № 269 від 24.06.2015 року, розмір премій за основні результати роботи за виконання показників, розмір премії окремого працівника підприємства узгоджується із профспілковим комітетом.

Тобто з вище вказаного вбачається, що ОСОБА_4 не міг одноособово преміювати свою доньку ОСОБА_5 чи взагалі будь кого з працівників дистанції.

Даний факт також підтверджується протоколом засідання комісії з виплати щомісячної премії робітника ЕЧ-1.(а.с.171)

До того ж з службових повноважень бухгалтера 1 категорії ОСОБА_5, яка є донькою ОСОБА_4 вбачається, що вона безпосередньо підпорядкована головному бухгалтеру дистанції.(а.с.24).

Отже в згаданому вище протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 не конкретизовано та не зрозуміло, в чому саме полягає реальний конфлікт інтересів, та як саме він міг вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, яких саме, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання своїх повноважень його донькою.

Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, що справу місцевий суд розглянув із дотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі належним чином перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та дійшов правильного та обґрунтованого висновку, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, в діях ОСОБА_4

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційнускаргу Нікопольського міжрайонного прокурора радника юстиції Сідорова С.М. - залишити без задоволення, а постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року провадження, якою відносно ОСОБА_4. за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення. - залишити без змін.

Постанова набираєзаконноїсилинегайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

СуддяАпеляційного суду

Дніпропетровськоїобласті О.П. Піскун