П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року Справа №607/1834/15-п

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Дзюбича В.Л.

з участю секретаря судового засідання - Грабської Ю.І.

за участю прокурора - Василишина К.В.

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБУ в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; уродженки м.Тернополя, працюючу завідувачем Тернопільського дитячого навчального закладу №34, жительки АДРЕСА_1;

за ст.172-7 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п.1-2 ч. 1 ст.14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції",

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 обіймаючи посаду завідувача Тернопільського дитячого навчального закладу №34, будучи посадовою особою, маючи в підпорядкуванні рідного сина ОСОБА_2, який працює двірником Тернопільського дитячого навчального закладу №34, в порушення вимог п.1-2 ч.1 ст. 14 ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції", не повідомила безпосереднього керівника, а саме начальника Управлння освіти і науки Тернопільської міської ради про наявність конфлікту інтересів, а саме про те, що особисто підписала наказ від 03.03.2014 р. №16-к про прийняття на роботу сторожем свого сина ОСОБА_2, а також наказ про преміювання працівників закладу від 23.12.2014 р. №94, серед яких перебував і її син ОСОБА_2

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні корупційного правопорушення визнала та щиро розкаялася у вчиненому .

Прокурор у судовому засіданні вказав, що вина ОСОБА_1 доведена. Просить врахувати визнання нею вини, позитивну характеристику та визначити мінімальний розмір штрафу.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КупАП, п.2 ч.1 ст. 14 ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції" доведена зібраними доказами по справі.

Відповідно п.1 ч.1 ст.1 ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції", у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

-безпосереднє підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням;

-близькі особи - подружжя, діти, батьки, рідні брати і сестри, дід, баба, онуки, усиновлювачі, усиновлені, а також інші особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 4 цього Закону;

-конфлікт інтересів - суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень;

- корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Відповідно ч.1 ст. 9 ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції", особи, зазначені у підпунктах "а", "в"-"ж" пункту 1 та підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, не можуть мати у безпосередньому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути безпосередньо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Відповідно ч.1 ст. 14 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції", особи, зазначені у пункті 1 та підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані: 1) уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; 2) повідомляти невідкладно безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Наказом відділу народної освіти від 01.10.1986 р. №1282-к, на посаду завідуючої Тернопільського дошкільного навчального закладу №34 призначено ОСОБА_1.

Наказом завідуючої Тернопільського дошкільного навчального закладу №34 ОСОБА_1 від 03.03.2014 р. №16-к, на посаду сторожа Тернопільського дошкільного навчального закладу №34 прийнято ОСОБА_2

Відповідно до особового листа ОСОБА_1 по обліку кадрів, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 являється сином завідуючої Тернопільського дошкільного навчального закладу №34 ОСОБА_1.

Із Наказу Тернопільського дошкільного навчального закладу №34 підписаного його завідуючою ОСОБА_1, вирішено преміювати працівників закладу, зокрема ОСОБА_2 грошовою сумою в розмірі 100 грн.

Із довідки Тернопільського дошкільного навчального закладу №34 від 27.01.2015 р. №2 та №4 вбачається, що сторожу ОСОБА_2 за період з лютого - грудня 2014 р. нараховано 16105.99 грн., а у січні 2015 р. - 2357.57 грн.

Відповідно до листа Управління освіти і науки Тернопільської міської ради від 23.01.2015 р. №106/03 за період з 01.02.2014 р. по 17.01.2015 р. від ОСОБА_1 письмових звернень про наявність у неї конфлікту інтересів не надходило.

Отже, оскільки ОСОБА_1, будучи посадовою особою, обіймаючи посаду завідувача Тернопільського дошкільного навчального закладу №34, в порушення вимог п.1, 2 ч. 1 ст.14 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», не повідомила безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, тому її дії необхідно кваліфікувати за ст. 172-7 КпАП України.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП, приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, яка притягується до адміністративної відповідальності, її матеріальний стан, визнання нею вини та щире розкаяння у вчиненому, позитивну характеристику, а тому приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 172-7 КпАП України, п.1, 2 ч. 1 ст.14 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» та призначити їй адміністративне стягнення в межах мінімальної межі, передбаченої санкцією статті ст.172-7 КУпАП, яку вона порушила та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись п. «а» ч.2 ст.1, ч.1 ст.7 Закону України «Про боротьбу з корупцією», статтями 33, 172-7 ч.1, 283, 284 КпАП України, суд:

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 ч.1 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 170 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 36.54 грн. судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддя Дзюбич В.Л.