Провадження № 3/734/1641/15 Справа № 734/4021/15-п
ПОСТАНОВА

іменем України

17 грудня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого-судді Соловей В.В.,

при секретареві Нацик В.В.,

прокурора Жука Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової прокуратури Деснянського гарнізону центрального регіону України, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин Сумської області, громадянина України, військове звання майор, начальника відділення комплектування та обліку чисельності військової частини НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 237 від 6 травня 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення комплектування та обліку чисельності штабу військової частини НОМЕР_1 (169 навчального центру Сухопутних військ Збройних Сил України).

Відповідно ст.ст. 58 і 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини (підрозділу). Командир (начальник) зобов`язаний знати стан справ у дорученій йому військовій частині (підрозділі), постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва, займатися правовим вихованням підлеглих, встановлювати у військовій частині ( підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Згідно функціональних обов`язків начальника відділення комплектування та обліку чисельності, затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 відповідає за персональний і штатно-посадовий облік особового складу управління навчального центру, підрозділів забезпечення, ведення обліку штатної і списочної чисельності, а також переміщення особового складу навчального центру, готування заходів по підготовці посадових осіб, які ведуть облік особового складу в підрозділах і штабах частин, займатися самостійною підготовкою по підвищенню свого професійного рівня, приймати участь у розробці мобілізаційних документів навчального центру.

Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» охорона здоров`я військовослужбовців забезпечується створенням сприятливих санітарно-гігієнічних умов проходження військової служби, побуту та системою заходів з обмеження дії небезпечних факторів військової служби, з урахуванням її специфіки та екологічної обстановки, які здійснюються командирами (начальниками). Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників).

Відповідно до ст. 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, військово-лікарська комісія визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Згідно п. 1.3 вказаного Положення одним з основних завдань ВЛК є визначення ступеню придатності військовослужбовців до військової служби. Відповідно до п. 22.12 вказаної Постанови рішення ВЛК щодо військовослужбовця, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, або непридатні до військової служби у мирний час, обмежено придатні у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно. Згідно ст. 49 «а» графи ІІ Розладу хвороб вказаної Постанови особи визначаються не придатними до військової служби в мирний час, обмежено придатні у воєнний час.

17 березня 2014 року Указом виконуючого обов`язки Президента України № 303/2014 оголошено часткову мобілізацію в України та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» з 17 березня 2014 року в країні почав діяти особливий період, що діє по даний час та не є воєнним станом.

21 жовтня 2015 року на розгляд начальнику відділення комплектування та обліку чисельності військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_1 надійшов рапорт командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 про звільнення з військової служби військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_2 на підставі рішення ВЛК згідно ст. 49 «а» графи ІІ Розкладу хвороб у зв`язку з непридатністю до військової служби у мирний час.

ОСОБА_1 , недбало ставлячись до своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст.ст. 58 і 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 22.12 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 безпідставно прийняв рішення про відмову в погодженні рапорту командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 , та наклав резолюцію «обмежено придатних в особливий період не звільняють», що потягло за собою залишення на військовій службі непридатного до неї за станом здоров`я, солдата ОСОБА_2 , який в подальшому направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_3 (м. Миколаїв).

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе визнав у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення до військової служби, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення і доказами встановленими в судовому засіданні. У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП, адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті.

Керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, та піддати його до адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 1 (одну) добу.

Строк арешту з утриманням на гауптвахті ОСОБА_1 відраховувати з моменту його затримання.

Стягнути із ОСОБА_1 в доход держави грошові кошти в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти діб із моменту її винесення.

Суддя