АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/645/15 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.163-4 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2015 року про притягнення

ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, працює на посаді генерального директора Азово-Чорноморської інвестиційної компанії у формі ТОВ, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2015 року постановою судді Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 34 грн.

Не погодившись з прийнятим процесуальним рішенням судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Київського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2015 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова прийнята при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом не враховане те, що Акт перевірки ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області №883/20-31-22-03/23015446 від 29 жовтня 2015 року та податкові повідомлення-рішення ним були оскаржені, а тому податкове зобов*язання на момент розгляду справи не було узгодженим, що свідчить про недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та відсутність події адміністративного правопорушення. Оскаржувану постанову ОСОБА_2 вважає не конкретизованою, оскільки не було встановлено, які саме дії із числа перелічених у диспозиції ст.163-4 КУпАП він вчинив. ОСОБА_2 вказує, що на виконання вимог п.176.2 Податкового Кодексу України Азово-Чорноморська інвестиційна компанія у формі ТОВ подавала до ДПІ у Київському районі м.Харкова податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку; із поданих податкових розрахунків вбачається, що недоїмки до бюджету податку на доходи фізичних осіб взагалі відсутні. Також ОСОБА_2 зазначає про порушення судом вимог ч.1 ст.268 КУпАП з огляду на розгляд справи без його участі та не повідомлення його про дату, час та місце судового засідання.

В судове засідання апелянт не з*явився; про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтвердив його представник за довіреністю ОСОБА_3, клопотання про перенесення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП України, неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, за викладених обставин не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Натомість, додержання цих вимог закону судом першої інстанції не забезпечено, оскільки фактичні обставини події правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_2 визнано винним, сформульовані в оскаржуваній постанові, виходячи не з власних висновків судді за результатами розгляду справи, а з посиланням на обставини, які встановлені під час перевірки ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області. Окрім того, висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, є неконкретизованим, оскільки суддею не зазначено, які саме дії із числа передбачених у диспозиції даної статті вчинив ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В оскаржуваній постанові суд зазначив про неявку в судове засідання ОСОБА_2, натомість, як вбачається із протоколу автоматизованого розподілу судової справи (а.с.13), протокол про адміністративне правопорушення надійшов в провадження суду 18 листопада 2015 року, а вже на наступний день - 19 листопада 2015 року судом постановлено рішення та матеріали справи не містять жодних відомостей про належне сповіщення ОСОБА_2 про розгляд у судовому засіданні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього. Окрім того, із протоколу про адміністративне правопорушення №216/1 від 29 жовтня 2015 року слідує, що, всупереч вимогам ст.ст.254,256 КУпАП, протокол складений за відсутності ОСОБА_2; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутні; копія протоколу ОСОБА_2 не вручена (а.с.1).

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП, суд першої інстанції не забезпечив реалізацію прав учасника процесу, не з'ясував належним чином, в тому числі шляхом допиту ОСОБА_2, обставин передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП, внаслідок чого останній був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

За викладених обставин постанова суду першої інстанції, яка містить передчасний, необґрунтований та невмотивований висновок про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП , провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення №216/1 від 29 жовтня 2015 року, датою вчинення правопорушення є жовтень-грудень 2012 року, січень - травень 2013 року, липень 2013 року, вересень 2013 року, листопад 2013 року, січень - березень 2014 року, листопад 2014 року (а.с.1).

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст.38 КУпАП, на момент розгляду справи судом закінчився, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко