АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/587/15 Головуючий у першій інстанції: Поліщук Р.А.
Категорія: ст.172-7КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2015 року суддяСудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю прокурора Крачко В.Г., ОСОБА_5 та його захисника - адвоката Чуприни Н.Н. апеляційну скаргу Нікопольського міжрайонного прокурора радника юстиції Сідорова С.М. на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року, якою провадження відносно

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий 02 квітня 1996 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ІНН НОМЕР_1, який працює начальником ВСП «нікопольська дистанція колії», проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

зач.1 ст. 172-7 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, щоОСОБА_5 працюючи у державному підприємстві «Придніпровська залізниця», яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ Маркса, буд. 108, у період з 14.03.2011 року по теперішній час обіймаючи посаду начальника ВСП «Нікопольська дистанція колії», будучи суб'єктом відповідальності правопорушення, пов'язані з корупцією, як посадова особа юридичної особи публічного права, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи про наявність реального конфлікту інтересів між ним та інженером 2 категорії ВСП «Нікопольська дистанція колії» ОСОБА_6, яка є його дружиною та знаходиться у його прямому підпорядкуванні, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення потенційного, реального конфлікту інтересів та не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Проте дослідивши всі докази та матеріали справи суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 172-7 КУпАП. Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що ОСОБА_5 під час призначення його на посаду начальника, повідомив керівництво «Придніпровської залізниці» про те, що в його підпорядкуванні знаходиться його дружина ОСОБА_6 та керівництвом «Придніпровська залізниця» не було виявлено конфлікту інтересів. Також зазначив, що ОСОБА_6 згідно наказу №93ОС від 15.04.2015 року призначена на посаду інженера з підготовки кадрів 2 категорії із меншим тарифним окладом і перебуває у безпосередньому, тобто прямому підпорядкуванні головного інженера ВСП «Нікопольська дистанція колії» ДП «Придніпровська залізниця».

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, прокуроромСідоровим С.М. було подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки судом не було оцінено докази які знаходяться в матеріалах справи, а саме: відповідьвід «Придніпровської залізниці» про те, що письмові повідомлення про конфлікт інтересів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не надходило до їх безпосереднього керівництва.

Крім того прокурор зазначає, що в судовому засіданні було надано ОСОБА_5 недопустимий доказ - лист без зазначення вихідного номеру, отже суд не мав права його враховувати при винесенні судового рішення.

Також прокурор зазначає, що судом помилково було зазначено посилання, що ОСОБА_6 не перебуває у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_5 оскільки ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначено, що пряме підпорядкування - це відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор Крачко В.Г.підтримав в повному обсязі подану апеляційну скаргу прокурора Сідорова С.М., підтвердив викладені в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити частково постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП та закрити провадження у справі в зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного судуОСОБА_5 та його захисника - адвокат Чуприна Н.Н. просили суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею виконанні в повному обсязі.

Статтею 172-7 КУпАП, що діяла у редакції до 26 квітня 2015 року, передбачено відповідальність за неповідомлення особою, зазначеною у пункті 1, підпунктах "а", "б" пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів.

В зв'язку з прийняттям Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, що був введений в дію 26 квітня 2015 року, ст. 172-7 КУпАП була змінена та передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою, зазначеною у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП). та було посилено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією.

Частиною 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», законодавчо визначено поняття реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Вказане поняття аналогічне поняттю конфлікту інтересів, яке було визначено Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Вивчивши докази по справі суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_5. складу адміністративного правопорушення передбаченого статтєю 172-7 КУпАП.

За диспозицією статті 172-7 КУпАП, по якій складено протокол відносно ОСОБА_5 відповідальність передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_5бувпризначений на посаду начальника ВСП «Нікопольська дистанція колії» ДП «Придніпровська залізниця» 30.11.2011 року. На той час його дружина ОСОБА_6 вже працювала на вказаному підприємстві з 02.07.1998 року.

За твердженнямиОСОБА_5 після призначення його на посаду керівника ВСП «Нікопольська дистанція колії» ДП «Придніпровська залізниця» він повідомив безпосереднє керівництво про те що під його керівництвом працює його дружина, тобто виконав вимоги Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", який діяв на той час.

Після отримання від ОСОБА_5 повідомлення про роботу в його підпорядкуванні його дружини, його керівництвом не було виявлено конфлікту інтересів та не вирішувалось питання про зупинення роботи в одному підрозділі чоловіка та дружини.

Вказані доводи ОСОБА_5 в судовому засіданні прокурором спростовані не були.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 повідомив, що аналогічну інформаціющодо встановлення випадків роботи близьких осіб у ВСП «Нікопольській дистанції колії» станом на 01.10.2014 року, подавав по електронній почті до служби колії, якій він безпосередньо підпорядкований на адресу ОСОБА_7, яка йому направила розпорядження. Копію вказаного листа з інформацію він надав суду першої інстанції. Вважає, що ним були виконані вимоги Закону як "Про засади запобігання і протидії корупції" так і нового Закону "Про запобігання корупції" оскільки обидва ці закони містили вимоги про необхідність повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, а нова редакція ч.1 ст.172-7 КУпАП лише посилила відповідальність.

Матеріалами наявними в справі підтверджено, що на адресу «Нікопольської дистанція колії», було направлено розпорядження від Служби колії, якій підпорядковується ОСОБА_5 з вимогою "про надання інформації щодо урегулювання конфлікту інтересів у структурних підрозділах залізниці». (а.с.90).

На виконання вказаного розпорядження та Закону України "Про запобігання і протидії корупції" начальником Нікопольської дистанції колії ОСОБА_5 було направлено по електронній почті відокремленому структурному підрозділу «Службі колії» , інформацію щодо встановлення випадків роботи близьких осіб в «Нікпольській дистанції колії», в тому числі інформація про те, що разом з ним працює його дружина ОСОБА_6М.(а.с.92).

Аналогічна інформація щодо встановлених випадків роботи близьких осіб у колійному господарстві була направлена ОСОБА_5 станом на 01.06.2015 року (а.с.98).

В графі "наявність конфлікту інтересів" він зазначив слово ні, оскільки як пояснив в суді він дійсно вважає, що реального конфлікту інтересів в нього не було, оскільки безпосереднім керівником його дружини є головний інженер, а не він; а право преміювання він мав лише після погодження з профспілковим комітетом.

Копію вказаної інформації ОСОБА_5 надав на адресу суду першої інстанції і суд обґрунтовано прийняв її до уваги при винесенні судового рішення, оскільки вказана копія належним чином завірена та має печатку установи. Отже доводи прокурора, щодо недопустимості її як доказу, є неспроможними.

Отже матеріалами справи було підтверджено, що ОСОБА_5 вказану інформацію довів до керівництва, а саме відокремленого структурного підрозділу «Служба колії». Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_5 як начальник дистанції безпосередньо підпорядкований начальнику відокремленого структурного підрозділу «Служба колії» (а.с.12-14).

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор зазначив, що інформація яку надав ОСОБА_5 начальнику служби не є повідомленням про наявність конфлікту інтересів, оскільки подана не в довільній формі і не конкретизована. Вважав, що можливо було б вважати що вимоги закону виконані ОСОБА_5 якби в інформації, поданою правопорушником, в графі «наявність конфлікту інтересів» він замість слова «ні» вказав слово «так».

Вказаний довід вважаю необґрунтованим, оскільки відповідно до ст.14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року зазначено, що особи, які є суб'єктами, зобов'язані невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. Також відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року вказано, що особи, які є суб'єктами, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Тобто з вище вказаного вбачається, що Законом ні в старій редакції ні в новій не передбачено в якій саме формі необхідно особі повідомляти про наявність конфлікту інтересів чи то в довільній формі як зазначає прокурор чи в будь-якій іншій.

Слід відмітити, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується неповідомлення про реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність між приватними інтересами та службовими повноваженнями.

Судом першої інстанції також було встановлено, щоОСОБА_6 згідно наказу за № 93ОС від 15.04.2015 року призначена на посаду інженера з підготовки кадрів 2 категорії із меншим тарифним окладом і перебуває у безпосередньому, тобто прямому підпорядкуванні головного інженера ВСП «Нікопольська дистанція колії» ДП «Придніпровська залізниця».

Копію вказаного наказу ОСОБА_5 надав до суду першої інстанції інстанції і суд обґрунтовано прийняв її до уваги при винесенні судового рішення, оскільки вказана копія належним чином завірена та має печатку установи.(а.с.100)

До того ж з службових повноважень інженера з підготовки кадрів ОСОБА_6, яка є дружиною ОСОБА_5, вбачається, що вона безпосередньо підпорядковується головному інженеру Нікопольської дистанції колії.

Отже в згаданому вище протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 не конкретизовано та не зрозуміло, в чому саме полягає реальний конфлікт інтересів, та як саме він міг вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, яких саме, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання своїх повноважень його дружиною.

Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено, що справу місцевий суд розглянув із дотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази наявні у справі належним чином перевірені, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та дійшов правильного та обґрунтованого висновку, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, в діях ОСОБА_5

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

На підставівикладеного та керуючись ст. 294КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Нікопольського міжрайонного прокурора радника юстиції Сідорова С.М. - залишити без задоволення, а постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року провадження, якою відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун