Справа № 344/8917/15-п
Провадження № 33/779/183/2015
Категорія ч.1 ст.172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокуро-ра прокуратури м. Івано-Франківська Харченко Г.Ю. на постанову Івано-Франківського мі-ського суду від 27 жовтня 2015 року, якою закрито провадження у справі про адміністратив-не корупційне правопорушення про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Івано-Франківська, жителя АДРЕСА_1, працюючого в апараті ВерховноїРади України помічником -консультантом народного депутата України ОСОБА_4, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 03.07.1998 року Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу №1 про вчинення адміністративного корупційного правопо-рушення від 20.06.2015 року, складеного старшим оперуповноваженим в ОВС УДСБЕЗ УМВС України в Івано-Франківській області Голембйовським Н.Я. , ОСОБА_3 згідно розпорядження голови Івано-Франківської ОДА А.Троценка №251-к від 01.07.2014р. призначений на посаду директора Департаменту екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА з 02.07.2014 р. в порядку переведення з посади начальника управління соціально-економічного розвитку департаменту економіки Івано-Франківської ОДА та присвоєно 8 ранг 4 категорії державного службовця.

Згідно розподілу обов'язків керівництва Департаменту екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА директор Департаменту - організовує виконання Конституції України, кодексів України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, розпоряджень ОДА та рішень обласної ради. Розпоряджається коштами у межах затвердженого головою ОДА кошторису доходів і видатків на утримання Департаменту, має право розпорядження рахунками та право першого підпису платіжних, розрахункових, інших фінансових і банківських документів. Видає в межах своєї компетенції накази, організовує контроль за їх виконанням.

За таких обставин, ОСОБА_3 у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» був суб'єктом відповідальності за ко-рупційні правопорушення, як державний службовець.

В зв'язку із зміною законодавства України з 26.04.2015 відповідно до «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні пра-вопорушення, як державний службовець.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про державну службу» державні службовці зобов'язані дотримуватись правил запобігання конфлікту інтересів передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно ст. 15 Закону України «Про правила етичної поведінки» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, незважаючи . на особисті ін-тереси, вживають вичерпних заходів щодо недопущення конфлікту інтересів, а також не до-пускають вчинення дій чи бездіяльності, що можуть спричинити виникнення конфлікту ін-тересів або створити враження його наявності.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особи зазначені у пункті 1 та підпунктах «а», «б» пункту 2 частини першої ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», зобов'язані уживати заходів щодо не-допущення будь якої можливості виникнення конфлікту інтересів, невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Згідно вимог п.6 постанови КМУ №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» преміювання керівників органів виконавчої влади та інших органів, їх засту-пників, встановлення їм надбавок, передбачених цією постановою, надання матеріальної до-помоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затвер-джених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається органом ви-щого рівня.

В протоколі встановлено, що 28.07.2014 та 28.08.2014 директор Департаменту еко-логії та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА ОСОБА_3 видав накази №43 та №25 «Про виплату премій працівникам Департаменту екології та природних ресурсів» в яких встановив собі премію в розмірі 100%, однак в липні - серпні 2014 року рішення Івано-Франківської ОДА про встановлення премії в розмірі 100 % ОСОБА_3 не приймалось, про що підтверджують листи погодження №01-28/348 від 29.07.2014 та №01-28/429 від 28.08.2014 «Про преміювання керівного складу департаменту екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА» та відсутність розпоряджень ОДА «Про преміювання керівного складу Департаменту екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА.

Так, в протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення стверджується, що ОСОБА_3 будучи директором Департаменту екології та природних ресур-сів Івано-Франківської ОДА, достовірно знаючи, що рішення про преміювання керівного складу Департаменту приймається органом вищого рівня, всупереч вимогам п.6 постанови КМУ №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату орга-нів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», не повідомив голову Івано-Франківської ОДА про наявність в нього конфлікту інтересів, а навпаки 28.07.2014 та 28.08.2014 видав накази №43 та №25 «Про виплату премій працівникам Департаменту екології та природних ресур-сів» в яких встановив собі премію в розмірі 100% в результаті чого незаконно отримав гро-шові кошти в сумі 4234,57 грн .

В порушення вимог ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії коруп-ції» ОСОБА_3 не вжив заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, не повідомив голову Івано-Франківської ОДА, щодо видачі наказів №43 від 28.07.2014 та №25 від 28.08.2014 «Про виплату премій працівникам Департаменту екології та природних ресурсів» в яких встановив собі премію розмір 100% про наявність суперечно-стей між його особистими інтересами та його службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих йому повноважень. Натомість ОСОБА_3 особисто підписав дані накази і незаконно отримав 4234,57 грн.

В протоколі старший оперуповноважений в ОВС УДСБЕЗ УМВС України в Івано-Франківській області Голембйовський Н.Я. прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3, бу-дучи у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушив ви-моги щодо повідомлення про конфлікт інтересів, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2015 року закрито про-вадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного корупційного правопорушення.

На вищевказану постанову суду прокурором прокуратури м. Івано-Франківська Хар-ченко Г.Ю. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2015 року та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційно-го правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КупАП.

Вважає, що постанова винесена з порушеннями вимог адміністративного законодав-ства та законодавства у сфері запобігання корупції. Вказує, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КупАП, пов-ністю доведено зібраними та наданими суду доказами. Зокрема, наказом №43 від 28 липня 2014 року «Про виплату премій», в якому зазначено, що підставою його прийняття є: лист-погодження облдержадміністрації від 29 липня 2014 року №01-28/3348, службові записки керівників структурних підрозділів (вих. №5127/0/1/- 14/01-084 від 30.07.2014р.), при цьому наказ «Про виплату премій» та безпосередня її виплата передує зверненню з проханням про преміювання та, як наслідок і його погодженню, яке датується рукописним підписом відпо-відного керівника вищого рівня 30.07.2014р.

Також, зауважує, що згідно наказу №43 від 28 липня 2014 року, окрім ОСОБА_3, жо-дній з посадових осіб не визначено преміювання у розмірі 100%, при чому без зазначення будь-яких на те підстав. В тому числі, зазначає, що судом не враховані пояснення головного бухгалтера, про те, що розмір щомісячного преміювання директора департаменту - ОСОБА_3 визначав безпосередньо сам ОСОБА_3, шляхом надання усної вказівки із зазначенням преміювання у розмірі 100%, що свідчить про наявність прямого впливу зацікавленої особи на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень під час виконання службових повноважень, що кваліфікується конфліктом інтересів згідно ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор прокуратури м. Івано-Франківська Харченко Г.Ю. у судове засідання не з'явилась і не повідомила про причини своєї неявки, хоча розгляд цієї справи неодноразово відкладався з метою забезпечення права прокурора на участь в розгляді справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що 09.12.2015р. розгляд вищевказаної справи бу-ло перенесено в зв'язку з тим, що прокурор Мельник В.М., який з'явився для участі в справі не мав відповідного розпорядження, яке підтверджувало його повноваження.

Відповідно до вимог ч.2ст.250 КУпАП при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.172-4 -172-9 КУпАП , участь прокурора у розгляді спра-ви судом є обов'язковою. Однак, вищевказана вимога закону стосується розгляду справи в суді першої інстанції і не розповсюджується на порядок перегляду справи в апеляційній ін-станції, який передбачений ст.294 КУпАП , відповідно до якої неявка в судове засідання апеляційної інстанції особи яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випад-ків , коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідом-лення цих осіб.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що національне законодавство, яке передбачає право прокурора на оскарження постанов по справам про адміністративні право-порушення носить суперечливий характер внаслідок чого судова практика щодо вирішання питання про можливість оскарження прокурором рішення суду першої інстанції у справах про корупційні адміністративні правопорушення є неоднаковою.

Так, згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами Украї-ни.

Відповідно до вимог ч.1 ст.250 КУпАП прокурор,заступник прокурора, здійснюючи на-гляд за додержанням і правильним застосуванням законів має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення .Разом з тим, ч. 1 ст. 287 КУ-пАП встановлено , що постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосу-ванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В той же час, відповідно до вимог ст.294 КУпАП прокурор взагалі не вказаний серед осіб, які мають право на оскарження постанови суду про адміністративне правопорушення, яка може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протя-гом десяти днів з дня винесення постанови.

Враховуючи наведене, з метою розгляду справи впродовж розумних строків та забезпе-чення конституційних прав, особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, керуючись принципом змагальності та рівності сторін, апеляційний суд прийшов до виснов-ку про необхідність продовжувати апеляційне провадження по справі без участі прокурора.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції прийшов до об-ґрунтованого висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушен-ня. Крім того, звернув увагу суду на те, що відповідно до вимог ст.38 КУпАП в редакції,яка діяла на час вчинення дій, щодо яких складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, пройшли встановлені законом строки накладення адміністративного стяг-нення, що виключає подальше провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши доводи апеляційної скарги прокурора та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню і постанову суду необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне право-порушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні пра-вопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопору-шень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміц-нення законності.

Відповідно до ст. 172-7 КУпАП України (в редакції, чинній станом на час вчинення ОСОБА_3 дій, щодо яких складено протокол про адміністративне корупційне правопору-шення) неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених зако-ном, про наявність конфлікту інтересів - тягне за собою накладення штрафу від десяти до ста п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 172-7 КУпАП України (в редакції, чинній станом на час вчинення ОСОБА_3 дій, щодо яких складено протокол про адміністративне корупційне правопору-шення) визначено, що у цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може впли-нути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчи-нення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року, який діяв на час вчинення ОСОБА_3 дій, щодо яких складе-но протокол про адміністративне корупційне правопорушення, конфлікт інтересів - супереч-ність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупере-дженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання нада-них їй службових повноважень.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх об-ставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від20.06.2015р. вбачається, що ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за те, що незаконно видав накази №43 та №25 «Про виплату премій працівникам Департаме-нту екології та природних ресурсів» в яких встановив собі премію в розмірі 100%, не вжив заходів до недопущення виникнення конфлікту інтересів і не повідомив голову Івано-Франківської ОДА щодо виникнення конфлікту інтересів та видання вищевказаних наказів, в результаті чого незаконно отримав грошові кошти в сумі 4234,57 грн .

При цьому, в протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення міститься посилання на листи погодження №01-28/348 від29.07.2014 та №01-28/429 від 28.08.2014, як на докази, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення.

Разом з тим , судом першої інстанції було встановлено, що листом від 29.07.2014 року № 01-28/348 «Про преміювання керівного складу департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації за липень місяць» (вих. № 127/0/1-14/01-084 від 30.07.2014) директор департаменту ОСОБА_3 звернувся до заступника голови обласної державної адміністрації Слободяна Л.Я., а листом від 28 серпня 2014 року № 01-28/429 «Про преміювання керівного складу департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації за серпень місяць» (а.с.35) звернувся до голови обласної державної адміністрації Троценка А.В. із проханням погодити преміювання керівництва департаменту екології та природних ресурсів об-лдержадміністрації.

Суд першої інстанції прийшов до мотивованого висновку про те, що ОСОБА_3 вищевка-заними листами погодив своє преміювання, пославшись на наявність відповідних резолюцій Троценка А.В. та Слободяна Л.Я., як керівників Івано-Франківської ОДА та пояснення останнього, щодо порядку преміювання керівного складу департаменту екології та природ-них ресурсів облдержадміністрації

Апеляційний суд критично ставиться до доводів прокурора про те , що наказ «Про випла-ту премій» та безпосередня її виплата передує зверненню з проханням про преміювання

Під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлені дані, які свідчать про те , що керівництво Івано-Франківської ОДА заперечувало проти преміювання ОСОБА_3 у роз-мірі 100% від його окладу і що вищевказані суми премії він отримав незаконно без узго-дження з Івано-Франківською ОДА. …

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те , що порядок оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Відповідно до п.6 вищевказаної постанови преміювання керівників органів виконавчої влади та інших органів, їх заступників, встановлення їм надбавок, передбачених цією поста-новою, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених ці-єю постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці, а рішення про зазначені ви-плати приймається органом вищого рівня.

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 керівникам органів, зазначених у п.1 цієї постанови, надано право у межах затвердженого фонду оплати праці: здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного ор-гану, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду пре-міювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

Наказом від 03 червня 2013 року № 4 затверджено Положення про преміювання, на-дання матеріальної допомоги, видачі грошової винагороди та встановлення надбавок і до-плат працівникам департаменту екології та природних ресурсів обласної державної адмініст-рації (надалі - «Положення»),

Відповідно до пункту 1.3 Положення, зокрема, преміювання керівним працівникам (директору і його заступникам) погоджується обласною державною адміністрацією.

Зі змісту апеляції прокурора вбачається, що вона не оспорює той факт, що ОСОБА_3, як директор Департаменту екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА в межах своїх повноважень у встановленому законом порядку мав право видавати накази про своє преміювання за відповідним погодженням з Івано-Франківською ОДА.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що чинне законодавство України та, зокрема, Положення про преміювання, надання матеріальної допомоги, видачі грошової винагороди та встановлення надбавок і доплат працівникам департаменту екології та приро-дних ресурсів обласної державної адміністрації, затверджене наказом від 03 червня 2013 ро-ку № 4, не містить конкретної форми такого погодження преміювання керівним працівни-кам.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає що доводи апеляції прокурора про те, що суд першої інстанції не врахував пояснення головного бухгалтера в тій частині, роз-мір щомісячного преміювання директори департаменту ОСОБА_3 визначав безпосередньо ОСОБА_3 є неспроможними. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що узгодження розмі-ру премії відбувалось відповідно до вимог Положення про преміювання, надання матеріаль-ної допомоги, видачі грошової винагороди та встановлення надбавок і доплат працівникам департаменту екології та природних ресурсів обласної державної адміністрації і відповідний порядок призначення премії існував постійно, однак протокол про адміністративне коруп-ційне правопорушення був складений тільки по фактам отримання премій в липні та серпні 2014 року. (а.с.67-68)

В апеляції прокурора не спростовані висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення і не наведено переконливих доводів про те, що він безпідставно отримав премію в липні та серпні 2014 року в завищеному розмірі.

Крім того , апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані в постанові про вчинення адміністративного корупційного правопорушення обставини щодо часу виникнення конфлі-кту інтересів носять суперечливий характер.

Так, в протоколі стверджується, що ОСОБА_3 ще до видання наказів про своє премію-вання повинен був повідомити голову Івано-Франківської ОДА про наявність в нього конф-лікту інтересів, а в подальшому вказується на те, що він повинен був повідомити голову Іва-но-Франківської ОДА про конфлікт інтересів вже після видання наказу про преміювання, оскільки саме видання такого наказу створило конфлікт інтересів.

В той же час видання ОСОБА_3 таких наказів передбачено відповідним Положен-ням про преміювання, надання матеріальної допомоги, видачі грошової винагороди та вста-новлення надбавок і доплат працівникам департаменту екології та природних ресурсів обла-сної державної адміністрації, а в своїй апеляції прокурор фактично визнає факт звернення ОСОБА_3 із проханням погодити преміювання керівництва департаменту екології та приро-дних ресурсів держадміністрації до обласної державної адміністрації після видання наказу про преміювання.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_3 щодо видання наказів №43 та №25 «Про виплату премій праців-никам Департаменту екології та природних ресурсів» відсутній склад адміністративного ко-рупційного правопорушення

Апеляційний суд звертає увагу на те, що національне законодавство щодо можливос-ті оскарження прокурором постанови про закриття провадження по справі про адміністрати-вне корупційне правопорушення носить суперечливий характер.

Разом з тим, діючим законом не передбачено право апеляційного суду повертати апе-ляційну скаргу скаржнику з цих підстав, а відповідно до вимог ч.8 ст.294 КУпАП апеляцій-ний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення , а постанову без змін; скасувати постанову і закрити провадження у справі ; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Крім того ,апеляційний суд звертає увагу на те , що відповідно до вимог ст.38 КУпАП в редакції,яка діяла на час вчинення дій, щодо яких відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, пройшли встановлені законом строки накладення адміністративного стягнення, що виключає подальше провадження по справі.

Однак, апеляційний суд вважає, що вищевказана норма закону не може бути застосо-вано по даній справі, оскільки суд першої інстанції закрив провадження по справі в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене , апеляційний суд вважає, що апеляція прокурора прокуратури м. Івано-Франківська Харченко Г.Ю. не підлягає задоволенню і постанову Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2015 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення стосовно ОСОБА_3 необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Івано-Франківська Харченко Г.Ю. за-лишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2015 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за-лишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є ос-таточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв