АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1247/2015 Суддя у першій інстанції: Броновицька О.В.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 1 рік 6 місяців.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №380118 від 29.08.2015 року, ОСОБА_3, 29.08.2015 року приблизно о 14-30 год. по автодорозі між с.Зазім'є та ст.Урочище Зазім'є Броварського району Київської області керував транспортним засобом - автомобілем «Мазда» д.н.з.НОМЕР_6 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності свідків. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.2.9.а та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №380450 від 29.08.2015 року, ОСОБА_3, 29.08.2015 року приблизно о 14-30 год. по автодорозі між с.Зазім'є та ст.Урочище Зазім'є Броварського району Київської області керуючи транспортним засобом - автомобілем «Мазда» д.н.з.НОМЕР_6, виїхав на зустрічну смугу руху, створивши аварійну обстановку, примусивши водія автомобіля «Фолькцваген» д.н.з.НОМЕР_7, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, різко змінити напрямок руху для забезпечення особистої безпеки, чим порушив вимоги п.11.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_3 просить постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з призначенням стягнення у виді штрафу, у розмірах визначених діючим законодавством, а провадження у справі за ч.4 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вважає постанову суду першої інстанції такою, що винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства України, а адміністративне стягнення, якому його було піддано, не відповідає матеріалам та фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд, розглядаючи справу, значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, та порушив вимоги чинного законодавства України та п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14.

Щодо визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП, то як вказує апелянт, постанова суду ґрунтується на письмових поясненнях водія автомобіля «Фолькцваген» д.н.з.НОМЕР_7 - ОСОБА_4 та письмових поясненнях свідка ОСОБА_6, однак, вказані письмові пояснення ймовірно є частино матеріалів справи та додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП, а відповідно посилання судді на них як на докази при розгляді даної справи є помилковими та неправомірними.

Окрім цього, апелянт вказує, що судом порушено вимоги ст.33 КУпАП, оскільки не прийнято до уваги те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, щиро розкаюється, а також і інші доводи, які відповідно до закону мають значення для визначення виду та розміру адміністративного стягнення. Апелянт звертає увагу на те, що має на утриманні двох малолітніх дітей, автомобіль використовує у робочих цілях і позбавлення права керування ним ставить його у скрутне становище.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7у порушенні ним п.2.9а Правил дорожнього руху України є обгрунтованим, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №380118 від 29.08.2015 року, даними тестування на алкоголь, письмовими поясненнями свідків, а тому вина ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена і ніким під сумнів не ставиться.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Проте судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення у виді позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортним засобом строком на 1 рік 6 місяців, яке застосовується до правопорушника за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом, не були враховані характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_3, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, пройшов курс лікування медичним препаратом аверсивної дії «Дисульфірам», має на утриманні двох малолітніх дітей, вперше притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, автомобіль використовує у робочих цілях і позбавлення права керування ним ставить його у скрутне становище, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю можливим змінити вид адміністративного стягнення, накладений районним судом, на штраф.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак судом першої інстанції такі вимоги закону при розгляді даної справи та при визнанні ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, не дотримані.

Відповідальність за ч.4 ст.122 КУпАП настає за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото - і відеоспостереження та іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №380450 від 29.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_3, 29.08.2015 року приблизно о 14-30 год. по автодорозі між с.Зазім'є та ст.Урочище Зазім'є Броварського району Київської області керуючи транспортним засобом - автомобілем «Мазда» д.н.з.НОМЕР_6, виїхав на зустрічну смугу руху, створивши аварійну обстановку, примусивши водія автомобіля «Фолькцваген» д.н.з.НОМЕР_7, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, різко змінити напрямок руху для забезпечення особистої безпеки, чим порушив вимоги п.11.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.4.2. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 №77, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122, ч.3 ст.123, ч.ч.1-4 ст.130 КУпАП, наявність свідків є обов'язковою.

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №380450 від 29.08.2015 року судом апеляційної інстанції встановлено, що інспекторами ДАІ не зазначено свідків вчинення даного правопорушення, що не відповідає вимогам п.4.2. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 № 77.

З постанови Оболонського районного суду м.Києва від 20.10.2015 року вбачається, що іншого учасника ДТП ОСОБА_4 визнано винним в тому, що 29 серпня 2015 року о 14.30 год. водій ОСОБА_4 в Київській області Броварському районі на 2 км.+150 м.а/д між с.Зазим'є та СТ «Урочище Зазим'є» керуючи автомобілем «Фольксваген каравела» д.н.з. НОМЕР_3 рухаючись сторону СТ «Урочище Зазим'є» при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно виявив, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, та змінюючи напрямок руху ліворуч на зустрічну смугу руху скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мазда»д.н.з.НОМЕР_6, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.38).

Вказані фактичні обставини встановлені Оболонським районним судом у постанові від 20.10.2015 року підтверджуються схемою ДТП, згідно якої автомобілі розміщені саме на смузі, на якій рухався водій ОСОБА_3, що повністю спростовує висновок суду про те, що він виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив аварійну ситуацію.

Під час розгляду даної справи суд першої інстанції належним чином не дослідив всі докази по справі, не врахував доводи скаржника з приводу того, що він не створював аварійної обстановки, як передбачено вимогами ст.251 КУпАП, а тому передчасно дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова суду першої інстанції в частині визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3

Керуючись п.1 ч. 1 ст.247, ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року в частині визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - змінити.

Накласти на ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5), - адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року в частині визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, - скасувати.

Провадження по справі закрити, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич