АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06.10.2015, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду першої інстанції, 08.06.2015 о 22:10 в м. Києві ОСОБА_6, на регульованому перехресті Повітрофлотського та вул. Сурікова в м.Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч при зеленому сигналі основго світлофора,не переконався в безпеці свого маневру, не надав дорогу автомобілю Мерседес д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 06.10.2015 змінити, де в мотивувальній частині рішення зазначити, що ДТП сталось з вини водія ОСОБА_2, який допустив порушення п.16.6 ПДР України та водія ОСОБА_4, який допустив порушення п.12.3, 12.9 (б) ПДР України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова Солом'янського районного суду міста Києва в частині висновків того, що дорожньо-транспортна пригода сталася лише з вини водія ОСОБА_6, який намагаючись здійснити лівий поворот не пропустив зустрічний транспорт, чим не виконав вимоги п.16.6 ПДР України, є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Визнаючи частково свою вину в адміністративному правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 зазначав суду, що в діях водія ОСОБА_4 є порушення п.12.3, 12.9 (б), 10.1 ПДР України, що знаходиться в причинному зв'язку із настанням даної ДТП, так як ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки «Фольцваген Кадді»: як шляхом збереження прямолінійного руху, так і шляхом екстреного гальмування, як при швидкості руху автомобіля «Мерседес Е250» 120 км/год, так і при швидкості 60 км/год, тобто виконуючи вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Як вказує апелянт, зазначені обставини крім аналізу пояснень водіїв, підтверджуються експертним висновком №93 від 18.09.2015, складеним ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», який досліджувався в ході судового розгляду та є належним та допустимим доказом у справі.

В той же час, наданий ОСОБА_4 висновок №103/27 комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження від 25.09.2015, складений ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит», є неповним, оскільки не дає чітких відповідей щодо технічної можливості уникнення зіткнення, у висновках зазначено, що пояснення водіїв є технічно неспроможними, розрахувати експертним шляхом швидкості руху транспортних засобів на момент пригоди та провести аналіз пояснень водіїв на предмет їх технічної спроможності у частині швидкості транспортних засобів експерт не зміг, як не зміг дослідити питання про те, чи знаходились дії водія ОСОБА_4 у причинному зв'язку із настанням ДТП, що свідчить відсутність достатніх експертних знань та навичок у спеціаліста, який проводив дослідження.

Разом з тим, експертом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза- Стандарт» дані чіткі відповіді, щодо можливості уникнути зіткнення водієм ОСОБА_4 як при швидкості руху 120 км/год, так і при швидкості 60 км/год, як шляхом збереження прямолінійного руху, так і шляхом екстренного гальмування, тобто об'єктивними даними встановлено, що дана ДТП сталася втому числі й з вини водія ОСОБА_4, чого в постанові суду не зазначено.

Крім того, ОСОБА_4 постановою суду був позбавлений прав керування всіма видами транспортних засобів за керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння ( в іншій справі про адміністративне правопорушення ) , однак покладені на нього судом обов'язки не виконував, керував автомобілем «Мерседес Е250» реєстраційний номер АН 3773 HP без посвідчення водія, рухався в лівій смузі із значним перевищенням швидкості, та в разі виникнення небезпеки мав технічну можливість уникнути зіткнення, однак в автомобілі ОСОБА_4 знаходилися нетверезі пасажири, які відволікали водія від уваги на дорозі, що і спричинило в результаті його неуважності ДТП.

Таким чином, як стверджує апелянт, постанова Солом'янського районного суду міста Києва від 06.10.2015 прийнята при неповно з'ясованих: обставинах події правопорушення; висновку №93 від 18.09.2015 року, складеного в ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» щодо наявності вини водія ОСОБА_4 в даній ДТП та порушенні ПДР України, якому не надано належної правової оцінки та взагалі до уваги не прийнято. В зв'язку з цим, на думку ОСОБА_2, вказану постанову не можна вважати законною в частині констатації вини лише водія ОСОБА_6 в даній ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та думку захисника ОСОБА_3М, які просять задовольнити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які в свою чергу заперечують проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В той же час, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги ст.280 КУпАП, яка визначає обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Однак, дана норма стосується судового провадження в суді першої інстанції. Відповідно до наявних матеріалів та згідно з наданих в суді апеляційної інстанції пояснень ОСОБА_4, протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно нього не складався. А тому суд апеляційної інстанції не має права визнати винною у вчиненні адміністративного проступку особу без наявної для того правової підстави, якою у відповідності до вимог ст.254 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення. Крім того , суд апеляційної інстанції діє в межах інстанційності і переглядає постанови суду першої інстанції . Судом першої інстанції матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за даним фактом за ст. 124 КУпАП не розглядався .

Щодо апеляційних вимог про необхідність зазначення в мотивувальній частині постанови , що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2 , який допустив порушення п.16.6 ПДР України , то суд апеляційної інстанції находить їх такими , що спростовуються самим змістом мотивувальної частини оскаржуваної постанови ( абзац 2 мотивувальної частини постанови від 06.10.2015 року , а також підставами закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення .

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від06.10.2015 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від06.10.2015, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, − залишено без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копія повного рішення по скарзі на постанову протягом трьох днів надсилається особі щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/1196/2015

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Москалюк В.М.