Справа № 163/2769/15-п
Провадження № 3/163/1931/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Горпинко К.О.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з ВПС Рівне Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, за протоколом серії ПнРУ №089877 від 05.11.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №864427, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 22.02.2003 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 05 листопада 2015 року о 05 год. 45 хв., перебуваючи на території Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області, за 1500 м. від лінії державного кордону України та 1 м. від контрольно-слідової смуги, в районі прикордонного знака №982, на неодноразові вимоги працівника Державної прикордонної служби України «зупинитися», вчинені під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, продовжував втікати та на такі законні вимоги не зупинився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що вночі виявив відсутність вдома коня, у звязку із чим разом з товаришем вирішив піти його пошукати. Сліди коня вели в сторону контрольно-слідової смуги, тому близько 2-ї години ночі вони також прослідували у даному напрямку, однак, з огляду на несприятливі погодні умови, а саме, туман, зайшовши у прикордонну смугу, вони ледве не заблукали. У прикордонній зоні його було виявлено працівником прикордонної служби, однак від нього він не втікав та незаконних дій не чинив.

Незважаючи на невизнання винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, його вина у вчиненні злісної непокори законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, обєктивно доводиться дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПнРУ №089877 від 05.11.2015 року; протоколом про адміністративне затримання від 05.11.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було затримано з 05 год. 45 хв. до 08 год. 30 хв. 05.11.2015 року, у звязку зі складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.185-10 КУпАП; рапортом начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби впс "Рівне" ОСОБА_2 від 05.11.2015 року; належним чином завіреною копією постанови Луцького прикордонного загону впс «Рівне» від 05.11.2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП, а саме, за те, що він 05.11.2015 року о 05 год. 45 хв. знаходився на території Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області, в районі прикордонного знаку №982, за 1500 метрів від державного кордону України та 1 метра від контрольно-слідової смуги, між лінією ДКУ та КСС, без спеціального дозволу підрозділу ДПСУ, яка набрала законної сили 15.11.2015 року.

Пунктом 12 статті 20 Закону України від 03.04.2003 року № 661-IV "Про Державну прикордонну службу України" визначено, що працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов'язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань, надано право вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України.

Допитаний судом в якості свідка начальник відділення дільничних інспекторів прикордонної служби впс "Рівне" ОСОБА_2 показав, що під час несення служби в районі прикордонного знаку №982, що на території Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області, було виявлено дві особи, які, побачивши його, почали втікати. На його неодноразові наполегливі вимоги «стояти», дані особи продовжували втікати, цілком ігноруючи його такі законні вимоги. Оскільки свідок в даному районі ніс службу один, тому наздогнав лише одну особу, яким, як було встановлено в подальшому, був ОСОБА_1 Інша особа від нього втекла та на даний час не встановлена.

Підстав вважати, що зазначений свідок є заінтересованою особою та оговорює ОСОБА_1, у суду немає, оскільки такі його показання узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. При цьому, суд зважує на ту обставину, що при затриманні ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.185-10 КУпАП, останній будь-яких заяв з приводу неправомірності дій працівників державної прикордонної служби не заявляв та на їх дії не скаржився.

Окрім цього, пояснення ОСОБА_1 про причини його перебування у нічний час з 02 год. до 05 год. 45 хв. 05.11.2015 року у прикордонній зоні є вкрай непереконливими та розцінюються судом не інакше, як намагання уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Заперечення ОСОБА_1 факту невиконання ним законних вимог працівника прикордонної служби «зупинитися» в повній мірі спростовуються сукупним аналізом пояснень правопорушника та показань свідка ОСОБА_2, з яких достовірно встановлено, що у прикордонній смузі ОСОБА_1 перебував з товаришем, однак затриманий був лише він один.

Таким чином, дослідженими судом доказами в їх логічному взаємозвязку в повній мірі доводиться вчинення ОСОБА_1 незаконних дій, які за своїми ознаками охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір відповідальності ОСОБА_1, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність правопорушника, та вважає за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.185-10 КУпАП, що є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 і запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 33, ст. 221, ст. 283, ч.1 п.1 ст. 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.185-10 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 (сто девятнадцять) гривень.

Штраф в розмірі 119 (сто девятнадцять) гривень підлягає стягненню на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу адміністративні штрафи).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_3