АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Лукянець Л.Ф., в присутності ОСОБА_2, інших учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою суду провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП до адміністративної відповідальності, закрито, у зв'язку закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_2 підтверджується доказами, зібраними у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 140141 від 26.11.2013 року; схемою ДТП, а також поясненнями всіх учасників пригоди.

На дану постанову суду подано апеляцію ОСОБА_2, який просить скасувати постанову місцевого суду та ухвалити нове рішення, при цьому апелянт не зазначає, яке саме рішення в межах своїх повноважень повинен винести суд апеляційної інстанції.

При цьому, апелянт посилається на те, що ДТП сталась саме з вини водія автомобіля «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1, який порушуючи правила дорожнього руху значно перевищив швидкість руху, виїхав на перехрестя і здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген»д.н.з. НОМЕР_2, який в подальшому відкинуло і він здійснив ще одне зіткнення з автомобілем «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3.

При цьому, ОСОБА_2 зазначає, що перед перехрестям він зупинився, дотримуючись вимог знаку «2.1» ПДР України, але автомобіль, який рухався праворуч був за 100 метрів і він вирішив, що цієї відстані достатньо щоб він встиг переїхати перехрестя.

На думку апелянта, увагу водія автомобіля «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 відволікли діти, які разом із ним їхали в його автомобілі без дитячих автомобільних крісел.

Також, ОСОБА_2 просить поновити йому строк апеляційного оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2014 року, оскільки розгляд справи було проведено без його участі, а копію постанови ним було отримано лише 20.02.2015 року, що свідчить про поважність причин пропуску строку оскарження.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та доводи апеляції, заслухавши пояснення ОСОБА_2, інших учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, вважаю, що апеляція не підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2, 26.11.2013 року о 13 год. 05 хв., в с. Петропавлівська Борщагівка, по вул. Авіаторів, керуючи автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті вул. Авіаторів - вул. Княгині Ольги, не надав перевагу першочергового проїзду автомобілю «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1, після чого, автомобіль «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 відкинуло на стоячий автомобіль «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3, що рухався до даного перехрестя по другорядній дорозі вул. Я. Мудрого. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3.б та п. 16.11 ПДР України, внаслідок чого, всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно вимог п. 2.3.б ПДР України Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно вимог п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Постановою суду першої інстанції за вказане порушення правил дорожнього руху, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито, у зв'язку з закінченням на момент винесення рішення строків накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що обставини встановлені та викладені у постанові суду щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджуються матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 140141 від 26.11.2014 року та письмовими поясненнями учасників ДТП, схемою ДТП.

Вважаю, що судом правильно кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В судовому засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав свою апеляцію і просив її задовольнити, з підстав викладених у ній.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що в деталях, як сталось ДТП він не пам'ятає. Разом з тим, зазначив, що 26.11.2013 року, він рухався по вул. Авіаторів в напрямку Софіївської Борщагівки по головній дорозі. В його смузі руху, попереду їхав автомобіль «Фольксваген Кадді». На червоний сигнал світлофора автомобілі зупинились. Коли загорівся зелений сигнал світлофора автомобіль «Фольксваген» почав рух. При переїзді перехрестя в автомобіль «Фольксваген» в'їхав пікап темного кольору.

Однак, пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5, спростовуються поясненнями інших учасників ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які в судовому засіданні апеляційної інстанції зазначили, що автомобіль «Пежо» д.н.з. д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 рухався по головній дорозі по вул. Княгині Ольги, а автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 виїжджав на перехрестя з другорядної дороги і повинен був надати перевагу в русі автомобілю «Пежо», однак, він цього не зробив, і не гальмуючи перед перехрестям намагався його проїхати, внаслідок чого сталось зіткнення автомобілів.

Такі пояснення учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, узгоджуються між собою, а також з матеріалами справи.

Крім того, зазначені обставини підтверджуються схемою ДТП, в якій зазначено, що автомобіль «Пежо» д.н.з. д.н.з. НОМЕР_1 виїжджав на перехрестя зі сторони вул. Княгині Ольги, на якій перед перехрестям розташований знак 2.3 ПДР України «Головна дорога», а автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 виїжджав на перехрестя зі сторони вул. Авіаторів, де розміщений знак 2.1 ПДР України «Надати дорогу».

Схема ДТП була підписана всіма учасниками пригоди без зауважень і застережень.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників ДТП та свідка, вважаю, що судом правильно кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, і визнано його винуватим.

Також, суд обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент винесення рішення по справі сплинув тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вище наведене, вважаю, що підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Крім того, апелянту потрібно поновити строк оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, копію постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 отримав лише 16.02.2015 року, а апеляцію було подано 24.02.2015 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2015 року.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2015 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП до адміністративної відповідальності, у зв'язку закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л. Ф. Лукянець