АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1162/2015 Постанова винесена суддею Лужецька О.Р.
Категорія: ст. 122-4, ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн., за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення визначено у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 21 червня 2015 року о 09 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1, в дворі будинку по вул. Декабристів, 6 в м. Києві, під час руху заднім ходом не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 (а) і п. 10.9 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що немає жодного відношення до пошкодження автомобіля марки «Мітсубіші», проте суд, не з'ясувавши дійсних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, обґрунтував свої висновки доказами, які належним чином не дослідив, бо не врахував, що експертиза його транспортного засобу та автомобіля марки «Мітсубіші» для встановлення наявних пошкоджень і з'ясування питання можливості їх виникнення під час зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, з огляду на те, що за матеріалами справи автомобіль марки «Мітсубіші» має два місця зіткнення, не проводилась, а показання свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не підтверджені жодним засобом фото і відео спостереження, тобто матеріальними доказами.

Безпідставно, як вважає апелянт, суд не взяв до уваги його пояснення про те, що він, хоч і знаходився 21 червня 2015 року в дворі будинку 6 по вул. Декабристів в м. Києві, але не був учасником дорожньо-транспортної пригоди та взагалі з 2007 року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, але після проголошеної в судовому засіданні перерви до суду апеляційної інстанції не з'явився, жодних клопотань про дослідження додаткових доказів не заявив, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді та постановленні судового рішення, всупереч твердженням апеляційної скарги, суддею місцевого суду були дотримані.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об'єктивно та всебічно дослідив наявні у ній докази та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, оскільки ним були порушені п.п. 2.10 (а), 10.9 ПДР України, а саме, під час керування 21 червня 2015 року о 09 годині 00 хвилин автомобілем марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1, у дворі будинку по вул. Декабристів, 6 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, він не переконався в безпечності такого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до його механічного пошкодження, а в подальшому залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення серія АП1 № 325469, серія АП1 № 325470 від 20 липня

2015 року, які складені уповноваженою на те особою з дотримання вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 2, 23); у схемі ДТП, де, серед іншого, зафіксовані пошкодження автомобіля марки «Мітсубіші» (а.с. 11), а також у поясненнях свідків, відповідно до яких водій ОСОБА_2, здійснюючи маневр заднім ходом, у дворі будинку по вул. Декабристів, 6 в м. Києві, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубіші» (а.с. 6, 12).

Підстав вважати, що не всі докази були предметом дослідження суддею місцевого суду немає, а доводи апелянта щодо однобічності та неповноти судового розгляду є непереконливими, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_2 жодних клопотань про проведення будь-яких експертних досліджень не заявляв, а в постанові судді наведений аналіз усіх письмових доказів, який спростовує твердження ОСОБА_2 про те, що він ніякого відношення до даного ДТП немає і Правила дорожнього руху не порушував.

Доводи ОСОБА_2 про необґрунтоване прийняття до уваги суддею місцевого суду пояснень свідків не заслуговують на увагу, оскільки свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були безпосередніми очевидцями цієї події та повідомили працівникам ДАІ про її обставини, описавши транспортний засіб та особу водія, який ним керував. Підстав вважати, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зацікавлені в результатах розгляду зазначеної справи у судді місцевого суду не було, як і немає таких підстав у судді апеляційного суду.

З урахуванням викладеного, вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2, всупереч його доводам, у відповідності з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини події, дав оцінку всім зібраним по справі доказам, належним чином перевірив доводи, що були висунуті ОСОБА_2 на свій захист, отже рішення про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4,

124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, зміст постанови судді відповідає вимогам

ст. 283 КУпАП, а вид та розмір адміністративного стягнення визначений в межах санкцій ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та з урахуванням вимог ст.ст. 33-36 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що при визначені розміру судового збору, який підлягає стягненню з

ОСОБА_2 у зв'язку з накладенням адміністративного стягнення, суддею не дотримано вимоги п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI зі змінами, відповідно до яких, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становив 243 гривень 60 копійок, з ОСОБА_2 підлягає додатковому стягненню судовий збір у розмірі 207 гривень 06 копійок (243,60 - 36,54).

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу - без змін.

Додатково стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 207 гривень 06 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Павленко О.П.