Справа № 487/8548/15-п
Провадження № 3/487/1872/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., за участю секретаря Уманського І.В., прокурора відділу представництва інтересів держави в оборонно-промисловому комплексі військової прокуратури Центрального регіону України капітана юстиції ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, та захисника ОСОБА_3, розглянувши справу відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працює комерційним директором ТОВ Український радіаторний завод Кронід, мешкає за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Мішкове-Погорілове, вул. Янтарна, б. 10,- про адміністративне правопорушення, пов*язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов*язаного з корупцією, складеним 11.11.2015 р., ОСОБА_2, у період з 28 квітня 2014 року по 15 травня 2015 року, будучи тимчасово виконуючим обовязки (виконуючим обовязки) директора державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» за адресою: м. Миколаїв, вул. Перша Слобідська, 120, являючись посадовою особою юридичної особи публічного права та субєктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції (який діяв до 25 квітня 2015 року) та пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно в особистих приватних інтересах, усупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив свого безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виразився у суперечності між його службовими повноваженнями, як керівника ДІЇ «МБТЗ» та особистими приватним інтересом у ТОВ УРЗ Кронід, що вплинуло на об*єктивність, неупередженість прийняття ним рішень та вчинення дій на користь останнього, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов*язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КупАП.

Так, згідно зі ст. 73 Господарського кодексу України державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод» є державним унітарним підприємством утвореним компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності і входить до її сфери управління (орган управління - Державний концерн «Укроборонпром»).

Відповідно до ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 167 Цивільного кодексу України державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод» (далі - ДП «МБТЗ») є юридичною особою публічного права, оскільки створене розпорядчим актом органу державної влади та входить до сфери управління держави через Державний концерн «Укроборонпром».

10 квітня 2014 року згідно з наказом тимчасово виконуючого обовязки Генерального директора Державного концерну «Укроборонпром» (далі - ДК «Укроборонпром») ОСОБА_4 № 97-к ОСОБА_2 призначено тимчасово виконуючим обовязки директора ДП «МБТЗ», яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Перша Слобідська, 120.

Відповідно до наказу Генерального директора ДК «Укроборонпром» ОСОБА_5 від 25 липня 2014 року №195-к ОСОБА_2 призначено тимчасово виконуючим обовязки директора ДП «МБТЗ».

06 серпня 2014 року наказом Генерального директора ДК «Укроборонпром» ОСОБА_5 № 214-к ОСОБА_2 призначено виконуючим обовязки директора ДП «МБТЗ».

Відповідно до вищевказаних наказів ОСОБА_2 наділено правом підписання розпорядчих, фінансових та інших документів з питань віднесених до компетенції директора цього підприємства.

Згідно з п. 7.7 Статуту ДП «МБТЗ», затвердженого наказом ДК «Укроборонпром» від 24 вересня 2012 року №156 та зареєстрованого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 26 вересня 2014 року за № 5012616, керівник ДП «МБТЗ» ОСОБА_2 був наділений повноваженнями без довіреності від імені підприємства, представляти його інтереси в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, інших організаціях, а також у відносинах з юридичними та фізичними особами, видавати в межах своєї компетенції накази та доручення, у встановленому порядку призначати на посади та звільняти з посад працівників підприємства, установлювати працівникам розміри тарифних ставок, посадових окладів, винагород, розпоряджатися коштами та майном підприємства відповідно до цього Статуту, тобто обіймав посаду, повязану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій.

Отже, згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (який діяв до 25 квітня 2015 року) та пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - Закон) ОСОБА_2 протягом десяти днів після призначення на посаду повинен був передати в управління іншій особі у порядку, встановленому законом, належні йому корпоративні права.

В той же час, в порушення вищевказаних вимог Закону ОСОБА_2 належні йому корпоративні права у товаристві з обмеженою відповідальністю «Український радіаторний завод «Кронід» (далі - ТОВ «УРЗ «Кронід») в управління іншій особі не передав, що надавало ОСОБА_2 правомочності на участь в управлінні зазначеним товариством, отримання певної частки його прибутку (дивідендів) та активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Продовжуючи свою неправомірну діяльність, у порушення вимог ч. 1 ст. 14 Закону, достовірно знаючи про наявність у нього корпоративних прав у ТОВ «УРЗ «Кронід», ОСОБА_2, не повідомляючи свого безпосереднього керівника (Генерального директора ДК «Укроборонпром») про наявність у нього конфлікту інтересів (листи ДК «Укроборонпром» від 28 вересня 2015 року № UOP-6.2-98-90, від 9 жовтня 2015 року № UOP-6.2-10388), 28 квітня 2014 року від імені ДП «МБТЗ» уклав договір №28 на реалізацію вказаному товариству 4 двигунів Iveco різної модифікації. Вказаним договором передбачено 100% предоплату протягом 2 банківських днів з моменту його підписання.

У подальшому, діючи умисно в своїх особистих приватних інтересах, а саме з метою погашення дебіторської заборгованості в сумі 2 625 501,11 грн. на ТОВ «УРЗ «Кронід», яка рахувалась за ДП «МБТЗ», ОСОБА_2 5 травня 2014 року уклав з вказаним товариством угоду про залік зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої шляхом часткового списання зазначеної дебіторської заборгованості, товариство виконало зобовязання за договором купівлі - продажу від 28 квітня 2014 року №28. При цьому, виконавче провадження щодо стягнення вищевказаної заборгованості у примусовому порядку було закрито.

Продовжуючи свою неправомірну діяльність, усупереч вимог п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 14 Закону, ОСОБА_2 не повідомляючи свого безпосереднього керівника про наявність у нього конфлікту інтересів, діючи умисно в своїх особистих приватних інтересах, за можливості погашення податкового боргу у ДП «МБТЗ» в сумі , 1 814 080,76 грн., надав розпорядження службовим особам ДП «МБТЗ» перерахувати на рахунок ТОВ «УРЗ «Кронід» грошові кошти в сумі 2 097 501,11 грн., в якості погашення кредиторської заборгованості. У період з 1 по 29 серпня 2014 року грошові кошти в сумі 2 097 501,11 грн. були перераховані на рахунки ТОВ «УРЗ «Кронід».

В цей же період, ОСОБА_2 уклав з Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області договір про розстрочення податкового боргу від 06.08.2014 №64 на підставі якого державне підприємство, окрім основного боргу в сумі 1 814 080,76 грн., сплатило проценти (пеню) в сумі 151 486,85 грн.

Продовжуючи свою неправомірну діяльність, усупереч ч. 1 ст. 14 Закону, діючи в особистих приватних інтересах, ОСОБА_2, не повідомляючи свого безпосереднього керівника про наявність у нього конфлікту інтересів, уклав з ТОВ «УРЗ «Кронід» договір купівлі - продажу від 8 серпня 2014 року №08/8 на підставі якого, у період з 8 серпня 2014 року по 8 квітня 2015 року державне підприємство придбало у вказаного товариства матеріальні цінності загальною вартістю 3 356 762, 28 грн.

15 травня 2015 року на підставі наказу тимчасово виконуючого обовязки Генерального директора ДК «Укроборонпром» ОСОБА_6 №112-к ОСОБА_2 увільнений від виконання обовязків директора ДП «МБТЗ».

ОСОБА_2 в суді свою провину не визнав та пояснив, що він 09.04.2012 року був звільнений з посади комерційного директора ТОВ УРЗ Кронід, та 10.04.2014 року прийнятий на посаду радника директора ДП МБЗ, а в 2014 році тимчасово виконував обов*язки директора підприємства. В квітні 2014 році в усній формі він повідомив в.о. генерального директора ДУ Укроборонпром ОСОБА_7 про те, що він має свій бізнес в ТОВ УРЗС Кронід, крім того, ще в 2012 році ОСОБА_7 приймав участь у вирішенні питань, пов*язаних з діяльністю ДП МБТЗ і ТОВ Кронід, тому достовірно знав, про те, що він (ОСОБА_2М.) обіймав посаду комерційного директора ТОВ Кронід. В його резюме, яке зберігається у відділі кадрів, також було відображено, що він є співвласником ТОВ УРЗС Кронід. Оскільки документи на посаду директора він не подавав, то і не повинен був передавати корпоративні права в ТОВ Кронід. ТОВ Кронід з 2003 року поставляє радіатори ДП МБТЗ, в квітні 2014 року він звертався в Укроборонпром за дозволом на реалізацію двигунів Івеко, та отримав його. Приблизно в грудні 2014 року до ДК Укроборонпром були подані документи на погодження кваліфікації ТОВ УРЗ Кронід, серед яких були установчий договір, довідка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, де містилися відомості про те, що він є співвласником ТОВ УРЗС Кронід. ДК Укроборонпром у відповіді щодо погодження кваліфікації ТОВ УРЗ Кронід рекомендував господарські відносини з ТОВ УРЗ Кронід привести у відповідність до закону України Про засади запобігання і протидії корупції. Крім того, вказав, що контракт з ним як з директором не укладався, з посадовою інструкцією директора його не знайомили.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_2 вчинив триваюче правопорушення, у ОСОБА_2 10.04.2014 року виник обов*язок письмово повідомити керівника підприємства про наявність конфлікту інтересів, ще раз такий обов*язок виник у нього 25.07.2014 р., а потім 06.08.2014 р. і тривав до звільнення з посади, аж до травня 2015 року, чим охоплюється відповідальність як за нормами Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, так і Законом України Про запобігання корупції, тому фактично потрібно застосовувати норми Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, які діяли до 26.04.2015 року, та ст. 172-7 КУпАП в редакції до набрання чинності Законом України Про запобігання корупції. Таким чином, ОСОБА_2 повинен був у відповідності до ст. 14 Закону України Про засади запобігання і протидії корупціїуживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів; невідкладно у письмовій формі повідомляти безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів; протягом десяти днів після призначення (обрання) на посаду передати в управління іншій особі належні йому підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом. Продовжувати чи ні виконувати ОСОБА_2 обов*язки директора повинен був керівник, з урахуванням заяви ОСОБА_2

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом*якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З матеріалів справи вбачається, що протокол відносно ОСОБА_2 складений 11.11.2015 року за вчинення адміністративного правопорушення, пов*язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КупАП, тобто за неповідомлення безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів, що вплинуло на об*єктивність, неупередженість прийняття рішень.

Під час складання зазначеного протоколу 26.04.2015 року набрали чинності нова редакція ст. 172-7 КУпАП та Закон України «Про запобігання корупції», а Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції», та стара редакція ст. 172-7 КУпАП втратили чинність.

Адміністративне корупційне діяння було виявлено під час дії вже нової редакції Закону «Про запобігання корупції», а само корупційне діяння було вчинено під час дії старої редакції Закону «Про засади запобігання і протидії корупції», яка пом'якшує юридичну відповідальність особи.

Суд вважає безпідставними доводи прокурора про триваючий характер скоєного ОСОБА_2 адміністративного корупційного правопорушення, оскільки його дії, згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушеня, пов*язаного з корупцією, від 11.11.2015 року обмежені у часі і стосуються певних подій, які мали місце 10.04.2014 р., 28.04.2014 р., 25.07.2014 р., 06.08.2014 р., та з 08.08.2014 р. по 08.04.2015 р. При цьому, в контексті положень ст. 14Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_2 як відповідна посадова особа, у межах своїх повноважень, повинен був негайно вжити заходи щодо припинення корупційного правопорушення шляхом письмового повідомлення спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції.

Відповідно до ст.58 Конституції України передбачена зворотна дія в часі нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

До того ж актом, який пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є акт, що виключає з санкції більш суворі стягнення або додаткове стягнення.

Акти, які пом'якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі та встановлює наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП (до 26.04.2015 року) скасована за неповідомлення конфлікту інтересів у суб'єкта відповідальності за корупційне правопорушення, а протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов*язаного з корупцією, від 11.11.2015 р. відносно ОСОБА_8 складений за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, яка була Законом України Про запобігання корупції № 1700-VII від 14.10.2014 року викладена у новій редакції, що посилила відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, пов*язане з корупцією, а також визначила, що відповідальність осіб настає лише у випадках неповідомлення особою у встановлених законом та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Тобто таким чином законодавець визначив питання про те, що для певної категорії осіб певним законом буде встановлений певний порядок повідомлення по наявність реального конфлікту.

Закон України "Про запобігання корупції" № 1700-1П від 14.10.2014 року у преамбулі вказує, що він визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року вказано, що особи, які є суб'єктами, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Тобто з вище вказаного вбачається, що Законом в новій редакції не передбачено, в якій саме формі необхідно особі повідомляти про наявність конфлікту інтересів, не встановлено обов'язкової письмової форми повідомлення безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, як цього вимагав Закон у редакції від 07 квітня 2011 року, тим самим припускаючи можливість здійснення такого повідомленні і в усній формі. Відсутність на законодавчому рівні конкретних та чітких правил поведінки по розв*язанню реального конфлікту інтересів унеможливлює притягнення особи до відповідальності. Такий підхід випливає і з рішення Європейського суду з прав людини, зокрема по справі Вєрєнцов проти України від 11.04.2013 року, в якому зазначено, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. За браком чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить вимогам Конвенції.

За таких обставин, суд, керуючись вимогами п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриває провадження в справі про адміністративне провадження, а ОСОБА_2 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КупАП (в редакції 26.04.2015 року). Суд не може застосовувати Закон Про запобігання корупції до дій ОСОБА_2, які він вчинив до набрання чиннгості цим новим законом тобто до 26.04.2015 року, та не може прийняти постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-7 КупАП та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією вказаної норми закону, так як акти, які пом'якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження про адміністративне правопорушення.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного діяння, передбаченого ст.172-7 КупАП (в редакції 26.04.2015 року) у зв'язку зі скасуванням Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Т.А. Карташева