Справа № 728/2193/15-п Головуючий у 1 інстанції Новіков О. М.
Провадження № 33/795/252/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2015 року.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді 119 грн. штрафу.

Місцевим судом ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за скоєння 31 серпня 2015 року по вул. Першотравнева у м. Бахмач, близько 14:00 годин, дрібного хуліганства яке виразилося у нецензурній лайці на адресу потерпілої ОСОБА_3 в присутності сторонніх громадян.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що при розгляді справи місцевий суд не врахував порушення норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: протокол був складений 12 вересня 2015 року у її відсутність і в ньому зазначено, що 01 вересня 2015 року вона від підпису відмовилася. Також їй не вручався протокол про адміністративне правопорушення і в ньому відсутня інформація про надіслання їй його копії. Про притягнення до адміністративної відповідальності вона дізналася отримавши повістку. Допитаний у судовому засіданні дільничний інспектор міліції ОСОБА_4 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення він складав у її відсутність, її не викликав, а користувався поясненням, яке вона давала дільничному інспектору Корецькому О.М.. Свідок ОСОБА_5 у суді пояснив, що він не бачив як вчинялося правопорушення і він не казав ОСОБА_4, що ОСОБА_2 відмовилася від складання протоколу. Окрім того судом не встановлено конкретне громадське місце, де вона начебто висловлювалася нецензурною лайкою та хто робив неодноразові зауваження, в чому виразилося порушення громадського порядку і спокою громадян. Суд взагалі не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які пояснювали, що 31 серпня 2015 року о 13 годині ОСОБА_2 була на святкуванні дня народження ОСОБА_7 і з ОСОБА_3 не лаялась.

Із матеріалів адміністративної справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що вона обґрунтована.

Одним із головних доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про це правопорушення, складений у відповідності до чинного законодавства.

Згідно складеного 12 вересня 2015 року протоколу щодо ОСОБА_2, 01 вересня 2015 року остання відмовилася від його підпису в присутності понятих ОСОБА_8 і ОСОБА_9. Ці ж особи зазначені в протоколі і як свідки правопорушення.

У той же час, ще 31 серпня 2015 року, тобто за 12 днів до складання протоколу про інкриміноване ОСОБА_2 правопорушення, ОСОБА_9 пояснювала дільничному інспектору міліції ОСОБА_4, що була очевидцем нецензурної лайки ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_10. Даючи ж свідчення в місцевому суді ОСОБА_9 заявила, що на місці пригоди не була.

ОСОБА_8, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення як свідок, 12.09.2015 року дала пояснення дільничному інспектору міліції ОСОБА_4, що була очевидцем нецензурної лайки ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_10.

Отже, як видно із викладеного та матеріалів справи, місцевий суд підійшов до розгляду справи з обвинувальним нахилом, не звернув уваги і не усунув наступні недоречності:

- у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано конкретне місце його скоєння, а лише зазначені назви вулиці та населеного пункту;

- ОСОБА_8 і ОСОБА_9 є і свідки правопорушення і поняті відмови ОСОБА_2 від підпису протоколу;

- 31 серпня 2015 року, в день інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, свідок і понята ОСОБА_9 давала пояснення дільничному інспектору міліції про обставини справи, а така ж свідок і понята ОСОБА_8 дала такі пояснення лише 12.09.2015 року;

- ОСОБА_9 пояснювала дільничному інспектору міліції ОСОБА_4, що була очевидцем нецензурної лайки ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_10, а в місцевому суді змінила ці свідчення на діаметрально протилежні;

- свідки правопорушення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вписані в протокол вочевидь авторучкою з іншими чорнилами і іншим почерком;

- протокол щодо ОСОБА_2 складено 12 вересня 2015 року, а від його підпису вона відмовилася ще 01 вересня 2015 року;

- із змісту ст. 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення видно, що протокол про адміністративне правопорушення складається на місці вчинення правопорушення, а в разі неможливості правопорушника може бути доставлено в міліцію для його складання. Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, і цих вимог Закону дільничний інспектор міліції ОСОБА_4 не дотримався.

Судове рішення не може ґрунтуватися на суперечливих і на не беззаперечних доказах.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії ЧН № 013746 від 12 вересня 2015 року щодо ОСОБА_2 не можна вважати належним доказом по справі, а оскаржувану постанову місцевого суду законною і обґрунтованою.

У той же час чинне законодавство не передбачає закриття одного і того ж провадження як у звязку з відсутністю події так і складу адміністративного правопорушення, бо це окремі підстави.

Тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2015 року щодо неї скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суддя ОСОБА_1