АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа №33/796/1129/2015 Постанова винесена суддею Тарасюк К.Е.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши за участю ОСОБА_3, ОСОБА_4, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 КУпАП у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено судом, ОСОБА_3, 11.05.2015 року о 10 год. 30 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Червоноармійській в м. Києві, всупереч вимогам п. 2.3, п. 10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для іншого учасника руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Пежо д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, тобто ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що постанова прийнята із порушенням норм процесуального права та із порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що складу правопорушення в його діях немає, відповідно і його вини, оскільки зіткнення транспортних засобів відбулося вже після того, як він здійснив і завершив перестроювання з однієї смуги на іншу і деякий час на своєму автомобілі рухався в одній і тій самій смузі із автомобілем під керуванням ОСОБА_4 При цьому до зіткнення його автомобіль перебував попереду праворуч від автомобіля ОСОБА_4 і його автомобіль мав пріоритет у русі відносно автомобіля ОСОБА_4 на підставі п. 10.11 ПДР, проте ОСОБА_4 продовжила прискорення відносно його автомобіля і не надала йому переваги у русі, не утворила безпечний інтервал та дистанцію із його автомобілем, так він був праворуч від її авто і мав пріоритет у русі, і міг розраховувати на підставі п. 1.4 ПДР, що ОСОБА_4 надасть йому пріоритет у русі.

Також зазначає, що єдиними джерелами об'єктивної інформації про обставини ДТП є наданий ним відеозапис пригоди та складена працівниками ДАІ схема місця дорожньо-транспортної пригоди, проте аналіз матеріалів справи дає підстави для формулювання сумнівів щодо доведеності факту здійснення ним дій, що становлять правопорушення. І ці сумніви на думку апелянта мають бути витлумачені на його користь і слугувати закриттю провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що його сумніви підтверджуються наступним:

-відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, не показує в якій дійсно смузі рухався автомобіль ОСОБА_3 до і під час зіткнення, тобто чи їхав він одразу в двох смугах, чи їхав він в одній смузі, а потім почав перестроюватися і, не завершивши перестроювання, врізався в автомобіль другого учасника, чи зіткнення відбулося коли обидва автомобіля рухалися в межах однієї смуги. Проте відеозаписом непрямо підтверджується, що обидва автомобілі рухалися в одній смузі до зіткнення оскільки на 54-й секунді відеозапису відбувається зміна траєкторії руху КІА РІО зі смуги, на якій повністю знаходився КІА РІО, праворуч на ту смугу, на яку перестроювався тролейбус. Це видно, оскільки КІА РІО перетинає переривчасту смугу праворуч від нього;

-відеозапис підтверджує, що сірий автомобіль КІА РІО перед зіткненням перебував попереду жовтого Пежо 107;

-обидва автомобілі могли розміститися в межах однієї смуги, оскільки її ширина становить 4 метри, а спільна ширина автомобілів КІА РІО та Пежо 107 становить 3 м. 55 см. Схема місця ДТП не містить розмірів ширини транспортних засобів;

-схема місця дорожньо-транспортної пригоди в порушення пункту 6.1 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не містить даних про сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів; розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини та ін.), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїзної частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту тощо. Це при тому, що на зворотному боці схеми місця дорожньо-транспортної пригоди працівники ДАІ при описі пошкоджень обох транспортних засобів використовували слова "розбито", "відірвано", а це допускає ймовірність існування та знаходження уламків пошкоджених частин на дорожньому полотні;

-порівняння відеозапису та схеми місця ДТП, вказує на те, що координати місця зіткнення, наведені в схемі місця ДТП, не відповідають дійсним координатам місця зіткнення, оскільки реальне місце зіткнення знаходиться навпроти з правого боку припаркованого жовтого мікроавтобусу (який мав би стояти на відстані не ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини (повороту) згідно з пунктами 15.9ґ та 15.10а Правил дорожнього руху),тобто далі від лівого повороту в бік ОСЕАN РLAZА з вулиці Великої Васильківської, ніж зазначено на схемі місця ДТП, не безпосередньо перед його початком, а навпаки - ближче до бульвару Дружби Народів. Проте, на схемі місця ДТП місце зіткнення знаходиться навпроти першого штриха лінії горизонтальної розмітки 1.11,хоча на доданому ним відеозаписі видно, що зіткнення відбулося біля 8-го чи 9-го штриха, якщо рахувати з зображеного на схемі повороту ліворуч;

-місце зіткнення інспекторами вказане на схемі ДТП «зі слів водіїв», а тому заміри від лінії горизонтальної розмітки 1.11 до місця зіткнення, зазначені на схемі також не відповідають дійсним.

Крім того, зазначає, що у справі відсутні носії об'єктивної інформації, яка б доводила, що існує безпосередній причинно-наслідковий зв'язок саме між перестроюванням з однієї смуги до іншої, яке він зробив, побачивши попереду себе тролейбус, та самою дорожньо - транспортною пригодою, як її механізм зазначено на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.

Апелянт також наголошує на тому, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення пункти правил дорожнього руху, нібито порушені ним, суд не вправі конкретизувати чи перекваліфікувати дії, а тому провадження по справі має бути закрито в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду та закрити провадження в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пояснення ОСОБА_4, яка вважала постанову суду законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що 11 травня 2015 року о 10 год. 30 хв. по вул. Червоноармійській в м. Києві, сталося зіткнення автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 з автомобілем Пежо д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

На місці дорожньо - транспортної пригоди був складений протокол про адміністративне правопорушення із схемою дорожньо - транспортної пригоди та відібрані пояснення учасників ДТП.

Даний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і правопорушнику роз'яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис у протоколі та пояснення, які він вписав власноручно до протоколу.

Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки стаття 124 КУпАп є бланкетною, то правопорушнику ставилось у провину порушення ним вимог п. п. 2.3, 10.1 ПДР України та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суддя першої інстанції прийшла до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в порушенні обох пунктів ПДР України, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не звернувши увагу на те, що п. 2.3 ПДР України містить загальні обов'язки водія для забезпечення безпеки дорожнього руху і він складається з восьми підпунктів від «а» до «є». На жодний підпункт особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не послалась, не міг конкретизувати його і суддя місцевого суду, а посилання вцілому на порушення відповідного пункту ПДР без конкретизації його підпункту є неприпустимим, на що обґрунтовано посилався в апеляційній скарзі ОСОБА_3

А тому, посилання суду на порушення ОСОБА_3 п. 2.3 ПДР України, як на підставу притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП підлягають виключенню з постанови суду.

Разом з тим, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні п. 10.1 ПДР, що стало причиною дорожньо - транспортної пригоди та як наслідок у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Так, відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до даної норми під будь - якою зміною напрямку руху слід розуміти в тому числі і будь - який маневр, пов'язаний хоч би з незначною зміною напрямку руху.

Будь - яку зміну напрямку руху транспортного засобу можна віднести до такого поняття, як маневр ( маневрування). Усі ознаки даного руху перераховані в терміні «маневрування» ( маневр), наведеному в п. 1.10 ПДР України, а це: початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги руху на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з'їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, схеми дорожньо - транспортної пригоди, підписаної обома учасниками ДТП без будь - яких застережень, переглянутого відеозапису дорожньо - транспортної пригоди, письмових показань водія ОСОБА_4 та показань її в суді апеляційної інстанції, а також з характеру отриманих транспортними засобами пошкоджень, зафіксованих на зворотній стороні схеми ДТП вбачається, що ОСОБА_3, при маневруванні з третьої смуги руху в другу смугу руху, в якій не змінюючи рядності руху рухалась ОСОБА_4, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Перелічені докази узгоджуються між собою, будь - яких сумнівів у їх належності, достовірності, допустимості і достатності не викликають. Саме порушення ОСОБА_3 вимог п. 10.1 ПДР України знаходиться в причинному зв'язку з настанням дорожньо - транспортної пригоди, а тому доводи ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв'язку з тим, що зіткнення відбулось вже після завершення перестроювання з однієї смуги руху в іншу та внаслідок недотримання бокового інтервалу з боку ОСОБА_4, під час паралельного руху в одній смузі є необґрунтованими. На думку апеляційного суду, паралельний рух протягом декількох секунд обох транспортних засобів в одній смузі руху, позначеній дорожньою розміткою, по якій рухалась ОСОБА_4 лише підтверджує порушення ОСОБА_3 вимог п. 10.1 ПДР України, адже при маневруванні, він не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Оскільки судові органи розглядають справи про адміністративне правопорушення лише в межах обставин та щодо порушень, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, доводи ОСОБА_3 з приводу порушення водієм ОСОБА_4 вимог Правил Дорожнього руху України не можуть бути розглянуті в межах складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, доводи апеляційної скарги про невідповідність на схемі місця дорожньо - транспортної пригоди координат місця фактичного зіткнення та інших даних, зокрема, слідів гальмівного шляху коліс, уламків скла, осипання грунту та ін. є лише припущенням апелянта, оскільки в самому тексті апеляційної скарги він посилається на ймовірність їх існування.

Таким чином, кваліфікація дій ОСОБА_3 суддею місцевого суду за ст. 124 КУпАП є правильною, і його вина у вчиненні зазначеного правопорушення доведена повністю.

Оскільки суддею районного суду було встановлено, що адміністративне правопорушення ОСОБА_3 було вчинено 11 травня 2015 року, то на день винесення постанови суду закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, а тому суддя обґрунтовано закрив провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду на порушення ОСОБА_3 п. 2.3 ПДР України, як на підставу притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В іншій частині постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2015 року залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал