Провадження № 33/783/545/15 Доповідач: Яременко О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі:

Головуючого судді Яременка О.Д.,

за участю правопорушника ОСОБА_1,

представника митниці ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2015 року,

встановив:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2015 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30375 гривень та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 2415/20900/15 від 16 жовтня 2015 року, а саме «прокат плоский» вагою 920 кг вартістю 30375 гривень.

Автомобіль типу «пасажирський-в» марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1, що використовувався, рік випуску 1998, номер кузова НОМЕР_2 9024621Р792626, двигун дизельний обємом 2874 см. куб. повернуто ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Згідно протоколу про порушення митних правил 13 жовтня 2015 року близько 19 години в зоні діяльності митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС, на відстані близько 300 м. від пункту пропуску «Смільниця-Кросценко» в напрямку до м. Хирів, співробітниками УСБУ у Львівській області було зупинено автомобіль НОМЕР_3, під керування ОСОБА_1

В ході митного контролю цього транспортного засобу, зокрема переогляду за допомогою технічних засобів митного контролю, було виявлено під декоративною обшивкою підлоги у вантажному відсіку автомобіля товар - «прокат плоский» вагою 920 кг вартістю 30375 гривень.

На постанову судді представником Львівської митниці ДФС подана апеляційна скарга.

В своїй апеляційній скарзі представник митниці вважає постанову незаконною а висновок суду помилковим та необґрунтованим. При цьому вказує, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального права, оскільки не застосовано до правопорушника додаткового виду стягнення, а саме конфіскації автомобіля, який був засобом для прихованого переміщення через митний кордон товарів. Крім цього не погоджується із звільненням ОСОБА_1 від стягнення з нього витрат митниці за зберігання вилучених у нього товарів і транспортного засобу. Таким чином представник митниці вважає, що накладене на ОСОБА_1 судом стягнення не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, оскільки спосіб вчинення правопорушення, а саме приховування товару в конструктивних порожнинах автомобіля, свідчить про значну суспільну небезпеку та прямий умисел особи на вчинення правопорушення. З огляду на викладене просить дану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією цієї статті в повному обсязі, а також стягнути з нього витрати митниці у справі про порушення митних правил.

Заслухавши в судовому засіданні виступ представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, виступ ОСОБА_1, який заперечив проти апеляційної скарги та просив постанову залишити без зміни, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Висновок судді про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і в апеляційній скарзі не заперечується.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, оскільки він перемістив товар через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів і способів, що утруднюють його виявлення.

Доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що судом безпідставно не застосовано до правопорушника додаткового виду стягнення а саме конфіскації автомобіля, який був засобом для прихованого переміщення через митний кордон товару, є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 483 МК України стягнення у виді конфіскації транспортних засобів передбачене за використання транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Як видно із матеріалів справи відносно ОСОБА_1 в ході митного контролю транспортного засобу ОСОБА_1, зокрема переогляду за допомогою технічних засобів митного контролю, було виявлено під декоративною обшивкою підлоги у вантажному відсіку автомобіля товар, який ОСОБА_1 приховав від митного контролю.

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил від 16 жовтня 2015 року складеного щодо ОСОБА_1Г.(а.с.1-3) останній перемістив через митний кордон України товар з приховуванням від митного контролю шляхом використання засобів і способів, що утруднюють його виявлення. Тобто у вказаному протоколі не зазначено, що для переміщення товарів через митний кордон ОСОБА_1 використовувався транспортний засіб із спеціально виготовленими сховищами (тайниками). Інші докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 використовувався транспортний засіб із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), про що вказує представник митниці у своїй апеляційній скарзі, у матеріалах справи відсутні.

Санкція ч.1 ст. 483 МК України передбачає стягнення (яке є безальтернативним) у розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

З огляду на викладене при призначенні ОСОБА_1 виду стягнення суд дотримався вимог закону а тому апеляційна скарга представника митниці в цій частині до задоволення не підлягає.

Проте, звільнивши ОСОБА_1 від стягнення з нього витрат митниці за зберігання вилучених у нього товару і транспортного засобу, суд припустився помилки.

Як видно із оскаржуваної постанови суд, вирішуючи питання стягнення з ОСОБА_1 витрат за зберігання товару та транспортного засобу, дійшов висновку, що сума витрат за зберігання та вартість самого транспортного засобу не є співрозмірними та справедливими а тому не підлягають стягненню.

Проте цей висновок суду не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до вимог ст. 519 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на, зокрема, зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених в п.3 ст. 461 МК України.

Згідно вимог ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Посадова особа митного органу, в провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, зобовязана зібрати та додати до справи документи про понесені у справі витрати.

Як видно із матеріалів справи (а.с.30) у такій представлений документ про понесені у справі витрати, зокрема розрахунок витрат за зберігання на складі митниці товару та транспортного засобу.

З огляду на викладене вище апеляційний суд вважає, що доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції безпідставно, всупереч вимог закону звільнив ОСОБА_1 від стягнення з нього витрат митниці за зберігання вилучених у нього товару і транспортного засобу, є обґрунтованими.

На підставі викладеного вище апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу представника митниці частково, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, оскільки він перемістив через митний кордон України товар «прокат плоский» вагою 920 кг з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів і способів, що утруднюють його виявлення. Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 483 МК України, а також стягнути з нього витрати у справі про порушення митних правил згідно з наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15 червня 2012 року, які складаються з видатків на зберігання вилучених у ОСОБА_1 товару і транспортного засобу.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить суму 30375 (тридцять тисяч триста сімдесят пять) гривень та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 2415/20900/15 від 16 жовтня 2015 року, а саме «прокат плоский», вагою 920 кг вартістю 30375 гривень.

Автомобіль типу «пасажирський-в» марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1, рік випуску 1998, номер кузова НОМЕР_2 9024621Р792626, двигун дизельний обємом 2874 см. куб. повернути ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС 15781 (п'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят одну) грн. 08 коп. витрат за зберігання товару та транспортного засобу на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :