АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/642/15 Головуючий у І-й інстанції - Леонов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 30 годин.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2, перебуваючи за місцем свого проживання, 08.08.2015 року влаштував сімейну сварку зі своєю бабусею ОСОБА_3, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насилля у сім'ї.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку, де просить поновити строк на оскарження, мотивуючи тим, що про постанову він дізнався в пенетіціарній службі 29.10.2015 року, оскільки постанова йому надіслана не була. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, так такою, що порушує норми матеріального та процесуального права, його права і законі інтереси. Також вказує на те, що було порушено його право на захист. Зазначає, що його пояснення і те що він підписав протокол, не можуть бути такими доказами, за наявності в яких можна розглядати справу без його участі, оскільки зазначені докази отримані з порушенням закону.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_5 підтримали в повному обсязі доводи викладені в апеляційній скарзі, просилили її задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши правопорушника його захисника та захисника потерпілої, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у тих випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно Закону України №187-VІІІ від 12 лютого 2015 року у зазначену норму закону внесено зміни, а саме частину другу статті 268 , якою передбачено обов'язкова присутність особи, яка притягується до відповідальності, доповнено цифрами «173-2».

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки ОСОБА_2 вказує на те, що він не був присутнім у судовому засіданні при розгляді адміністративної справи відносно нього, його не викликали до суду і матеріали справи не містять даних про його участь у цьому судовому засіданні, чим порушені вказані вимоги закону ст. 268 КУпАП та його права як особи, яка притягується до відповідальності, в зв'язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити строк на оскарження постанови суду та перейти до розгляду апеляційної скарги і з'ясування обставин по суті.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо незаконності постанови судді у зв'язку з порушенням вимог частини другої ст. 268 КУпАП , оскільки адміністративна справа була розглянута без його участі, що є порушенням його прав і підставою для скасування оскаржуванної постанови судді і прийняття нової постанови згідно до вимог ст. 294 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_2 про відсутність його вини в скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є безпідставними.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є доведеною і відповідає фактичним обставинам справи.

Його вина підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДН № 028259 від 29 серпня 2015 року; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 серпня 2015 року; офіційним застереженням до гр. ОСОБА_2; письмовими поясненнями потерпілої бабусі ОСОБА_3, яка вказувала на те, що її онук ОСОБА_2, 08.08.2015 року біля 02-15 годин висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував. В своїх письмових пояснення, а також в апеляційній інстанції при наданні ним пояснення ОСОБА_2 не заперечував факту висловлення на адресу своєї бабусі нецензурною лайкою і фактично своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, як насильство в сім'ї.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 був змушений виражатися нецензурною лайкою та погрожувати психічним насильством відносно своїх родичів, апеляційний суд зазначає, що для того, щоб в нього був вільний доступ до власного житла, існують певні законні шляхи для вирішення питання для безперешкодного доступу до житла.

Подана позовна заява до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2015 не позбавляє відповідальності інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, оскільки зазначене правопорушення було вчинено 08.08.2015 року.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак, постанова районного суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, виходячи з вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП і враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців, вважає необхідним закрити провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст.38, п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська віл 28 вересня 2015 року відносно ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2015 року якою Саєнка Віталія Олеговича, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 30 годин - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області /підпис/ О.М. Кононенко

Згідно з оригіналом:

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко