Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №33/778/493/15 Головуючий в 1 інстанції
ЄУ №336/5658/15-п Дмитрюк О.В.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Бочарников С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 р. м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Бочарников С.О. за участі особи стосовно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні розглянувши в залі Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 12 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою місцевого суду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює: ТОВ «Сігма», торговим представником, реєстраційний номер звітної картки платника податків в матеріалах справи відсутній, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку із закінченням строку передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 05.08.2015 року о 13 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в смт Кушугум Запорізького району на перехресті вулиць Кірова-Весняна, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 10.1 ПДД України.

Суд першої інтенції з урахуванням схеми ДТП, наданих водіями пояснень, показів свідка, встановив, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження.

На вищевказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції суперечать доказам наявним в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, наведені ОСОБА_2 у апеляційній скарзі, заслухавши його пояснення і пояснення його представника, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так встановлюючи вину ОСОБА_2 суд першої інтенції посилався на схема ДТП та пояснення потерпілого ОСОБА_3 Взяв до уваги висновок експерта. Покази ОСОБА_2 свідка ОСОБА_4 оцінені судом критично.

Натомість ОСОБА_2 стверджує, що перед початком маневру повороту ліворуч ним було ввімкнено сигнал повороту. Ці обставини підтвердила свідок ОСОБА_4 свідчення якої, на думку апелянта, необґрунтовано були оцінені судом критично. За таких обставин висновок експерта вказує, що в його діях були відсутні порушення правил ПДР.

З матеріалів справи вбачається, що пояснення учасників ДТП прямо суперечать один одному, і з цих пояснень випливає, що винною у ДТП є протилежна сторона.

Схема ДТП, яку було складено інспектором ВДАІ, не виключає імовірності подій описаних обома учасниками ДТП.

Натомість суд звертає увагу, що інспекторами ВДАІ не було встановлені усі обставини ДТП, а саме: не встановлені імовірні свідки ДТП при тій умові, що воно сталося у світлий час доби у місці інтенсивного руху транспорту; не з'ясовано чи були наявні відеореєстратори у учасників ДТП на той час; в поясненнях ОСОБА_3 відсутні данні про те з якої швидкістю рухався автомобіль під його керуванням до моменту зіткнення.

Щодо висновку експерта суд слід зауважити, що по-перше в повній мірі висновок не виключають можливість порушень обома водіями, а по-друге вихідні данні, які надавалися експерту в частині місця зіткнення автомобілів, були вказані зі слів саме водія ОСОБА_2 При цьому при призначенні експертизи думка потерпілого не враховувалась.

Відповідно до загальних засад судочинства, а саме ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення, в даному випадку питання про наявність вини, не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак постанова суду не може бути визнана законною і обґрунтованою, оскільки відсутні об'єктивні дані, які б вказували на винність у скоєному ДТП як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 (про що фактично вказується у апеляційній скарзі), у зв'язку з неякісним збором доказів у справі, і неповноти, що не може бути усунена в суді.

За перелічених обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю у зв'язку з тим, що вина ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не доказана.

При цьому суд звертає увагу, що при наявності у учасників ДТП майнових спорів з приводу вказаної події, сторони не позбавлені можливості звернутися з відповідними позовами в рамках цивільного судового провадження для вирішення цього питання.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2015 року якою визнано винним ОСОБА_2, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку з тим, що вина ОСОБА_2 не доказана.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області С.О. Бочарников