Справа № 363/685/15-п Головуючий у І інстанції Скарлат О.І.
Провадження № 33/780/744/15 Доповідач у 2 інстанції Шевченко
Категорія 138 16.12.2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Шевченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року, якою провадження у справі за ст.124 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до вказаної постанови, 10 березня 2014 року о 13:50 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі, наближаючись до перехрестя, не зупинився перед розміткою 1.13, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, не змінюючи напрямку руху, внаслідок чого автомобілі зіткнулися і отримали механічні пошкодження.

Не погодившись, адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, просила її скасувати та прийняти нову, якою провадження відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та визнати ОСОБА_3 винним за ч.1 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог, стверджує, що судом першої інстанції не було взято до уваги невизнання ОСОБА_2 своєї вини одразу після ДТП та невідповідність схеми ДТП вимогам чинного законодавства. Суд, на думку апелянта, проігнорував той факт, що зупинка автомобіля на 20 см проїзної частини головної дороги по якій рухався автомобіль ГАЗ, є нічим іншим, як забезпеченням водієм для себе видимості руху транспорту по головній дорозі, та не створює небезпеки дорожнього руху, в той час як ОСОБА_3 не дотримався бокового інтервалу на 65 см, що підтверджено розрахунками експертів. Вказує, що суд першої інстанції варіант експертного дослідження про те, що автомобіль KIA не заважав автомобілю ГАЗ безпечному проїзду, проігнорував, взявши за основу інший.

ОСОБА_1 зазначає, що суд не обґрунтував, якими саме достовірними та обєктивними доказами доведено виїзд на головну дорогу KIA MAGENTIS та його рух в момент зіткнення.

На думку адвоката пояснення свідка ОСОБА_4 та водія ОСОБА_3 спростовуються висновком експертизи від 02.10.2014, згідно якої перебування автомобіля KIA у русі, що могло спричинити ДТП достовірно не встановлено.

Також, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі звертає увагу на те, що аналіз механізму та характеру отриманих автомобілями пошкоджень, викладених у висновках експертів, спростовують свідчення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про те, що удар прийшовся в праве заднє колесо автомобіля ГАЗ і що це спричинило його перекидання. Зазначає, що причиною ДТП було перебування автомобіля ГАЗ у технічно-несправному стані, що призводило до коливання транспортного засобу під час руху, та недотримання ним безпечного бокового інтервалу.

Крім цього, апелянт наголошує на тому, що працівниками ДАІ не були виконані вимоги ухвали Апеляційного суду Київської області від 22.12.2014, зокрема, не перевірені належним чином пояснення учасників ДТП та допущена неповнота при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення та не складено протокол відносно ОСОБА_3

Заслухавши доповідь, ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, вважаю, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 березня 2014 року о 13:50 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі, наближаючись до перехрестя, не зупинився перед розміткою 1.13, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, не змінюючи напрямку руху, внаслідок чого автомобілі зіткнулися та отримали механічні пошкодження (а.с.1).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, та обставина, що 10 березня 2014 року порушення ним вимог ПДР України знаходилось у причинному звязку із даною ДТП, пітверджується також послідовними поясненнями, наданими у судовому засіданні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зазначили, що автомобіль ГАЗ рухався по своїй смузі руху по головній дорозі Київ-Овруч та, на перехресті на Межигіря, в його заднє праве колесо вїхав автомобіль КІА, який не зупинився, виїждаючи з другорядної дороги, що призвело до того, що автомобіль ГАЗ перекинувся.

У своїй постанові суд також дослідив схему ДТП, висновки судової автотехнічної та трасологічної експертизи від 02.10.2014 року та додаткової судової автотехнічної та трасологічної експертизи від 27.08.2015 року та дав їм правильну оцінку.

Вірним є висновок суду про те, що висновки експертів за результатами проведених автотехнічних та транспортно-трасологічної експертиз, не спростовують покази ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4

Незважаючи на те, що усунути протиріччя у версіях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно руху чи зупинки автомобіля КІА перед зіткненням експертним шляхом неможливо, місцевим судом достовірно встановлено, що водію автомобіля КІА ОСОБА_2 слід було діяти у відповідності з вимогами п.16.11 Правил дорожнього руху.

Крім того, факт перебування передньої частини автомобіля KIA на 20 см проїзної частини головної дороги, по якій рухався автомобіль ГАЗ, вказує на порушення водієм ОСОБА_2 п.16.11 ПДР України, згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що автомобіль ГАЗ рухався по головній дорозі, у своїй смузі руху, жодних маневрів не здійснював, а тому у даній обстановці водій автомобіля KIA повинен був надати перевагу в русі автомобілю ГАЗ.

Крім того, характер та механізм пошкоджень транспортних засобів, зокрема автомобіля ГАЗ: кузов автомобіля з лівої та передньої сторони, праве колесо, вся права задня частина та автомобіля КІА: передній бампер, капот, деформована решітка радіатора, переднє праве крило, ліва передня фара, підсилювач бампера, права протитуманна фара, на думку апеляційного суду свідчать про те, що автомобіль КІА, перебуваючи на 20 см проїзної частини головної дороги, допустив зіткнення із заднім правим колесом автомобіля ГАЗ, чим зумовив його перекидання.

З цих підстав покази ОСОБА_2 та ОСОБА_7 щодо відсутності порушень ПДР ОСОБА_2 суд оцінює критично, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

Усім доказам суд дав правильну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 підтвердив висновки експертів за результатами проведених автотехнічних та транспортно-трасологічної експертиз та повідомив, що усунути протиріччя у версіях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно руху чи зупинки автомобіля Kia Magentis перед зіткненням експертним шляхом неможливо.

Разом з тим, у висновках експертиз викладені різні варіанти механізму зіткнення автомобілів: на момент ДТП автомобіль KIA міг знаходитись як в нерухомому стані, так і рухатись із незначною швидкістю (а.с.57-65, 179-183).

Виходячи із комплексу обєктивних даних, детально досліджених у судовому засіданні доказах, апеляційний суд вважає, що варіанти експертного висновку про те, що в діях водія автомобіля Kia ОСОБА_2 мала місце невідповідність вимогам п.16.11 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинно-наслідковому звязку із виникненням ДТП, не суперечать матеріалам справи та спростовують захисну версію ОСОБА_2 та його захисника про те, що в діях правопорушника відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання адвоката на порушення вимог Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, допущені під час складання схеми ДТП, не можуть бути в даному випадку підставою для зміни чи скасування постанови.

Оскільки строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП закінчився, суд дійшов вірного висновку про необхідність закриття провадження на підставі п. 7 ч.1ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що вирішення питання про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП не є неможливим за даних обставин, оскільки протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 працівниками ДАІ складено не було.

Доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що всі обставини справи судом першої інстанції були досліджені всебічно, повно та обєктивно, висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону, а тому підстав для скасування постанови не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року, якою провадження у справі за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Шевченко