Справа №576/2107/15-п Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сапон О. В.
Номер провадження 33/788/279/15 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю прокурора Ткаченка К.Л., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою в.о. Глухівського міжрайонного прокурора Герасименко Ю.В. на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., уродженця с. Полошки Глухівського району Сумської області, який проживає: АДРЕСА_1, з вищою освітою, пенсіонера, інваліда 3 групи,

звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголошено усне зауваження, а провадження в справі закрито,

В С Т А Н О В И В:

Суддею районного суду встановлено, що, відповідно до рішення Полошківської сільської територіальної виборчої комісії від 2 листопада 2010 року, були визнані вибори депутатів Полошківської сільської ради 1-16 округів та було прийнято рішення вважати ОСОБА_3 обраним депутатом по 1 округу Полошківської сільської ради. А відповідно до рішення Полошківської сільської ради Глухівського району від 19 листопада 2010 року «Про підсумки виборів і визнання повноважень депутатів Полошківської сільської ради шостого скликання» були визнані повноваження депутатів Полошківської сільської ради 6 скликання.

Таким чином, з 19 листопада 2010 року ОСОБА_3 є депутатом Полошківської сільської ради та відповідно до підпункту «б» пункту 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» та підпункту «б» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутати місцевих рад зобовязані щороку до 1 квітня подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру. Такі ж вимоги містяться і в ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».

Однак, в порушення вимог вищевказаних законів ОСОБА_3 до 1 квітня 2015 року відповідну декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік до Полошківської сільської ради не подав, а подав лише 25 вересня 2015 року.

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголошено усне зауваження, а провадження в справі закрито.

В поданій апеляційній скарзі в.о. Глухівського міжрайонного прокурора Герасименко Ю.В. просить постанову судді районного суду скасувати як незаконну, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3. до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що:

- висновки судді про звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення є незаконними, оскільки диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і при цьому будь-яких суспільно-небезпечних наслідків та шкоди від таких дій встановлювати не потрібно, а визнання вини, щире каяття, інвалідність ОСОБА_3 та інші обставини, суддя мав врахувати як обставини, що пом'якшують адміністративну відповідальність винної особи, а не як ті, що свідчать про малозначність правопорушення ;

- відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку, а тому, за наслідками розгляду справи, суддя помилково дійшов висновку про можливість застосування ст.22 КУпАП.

Заслухавши пояснення прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст.245 КУпАП, завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і ніким не оспорюється.

Доводи апеляційної скар прокурора про те, що висновки судді районного суду про звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення є незаконними, оскільки диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і при цьому будь-яких суспільно-небезпечних наслідків та шкоди від таких дій встановлювати не потрібно, а визнання вини, щире каяття, інвалідність ОСОБА_3 та інші обставини, суддя мав врахувати як обставини, що пом'якшують адміністративну відповідальність винної особи, а не як ті, що свідчать про малозначність правопорушення, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Згідно ч 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частина 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає суб'єкти, на яких поширюється дія цього Закону.

Так, відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначними вважаються такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Застосовуючи до ОСОБА_3 вказану норму закону, суддя районного суду навів мотиви на обґрунтування свого рішення, які ніким не спростовується, а саме те, що жодних негативних наслідків від його дій не настало, при цьому, суддею враховані і інші обставини, а саме: повне визнання вини, щире каяття, те, що ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи загального захворювання та не є посадовою особою, що не суперечить вищезазначеній нормі закону.

Враховуючи зазначені обставини, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вчинене правопорушення є малозначним і звільнив ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності та обмежився усним зауваженням.

З такими висновками судді районного суду суд цілком погоджується, оскільки як вбачається з характеристики яка є в матеріалах справи, ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має трьох дітей, офіційно не працевлаштований.

З декларації вбачається, що ОСОБА_3 має незначні статки, даних про те, що відомості у декларації не відповідають наявному майновому стану відсутні. Такі його дії не завдали значних збитків державним чи суспільним інтересам, тому постанова судді районного суду є законною і обгрунтованою, а підстави для її скасування відсутні, у зв'язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу в.о. Глухівського міжрайонного прокурора Герасименко Ю.В. - залишити без задоволення.

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2015 року, якою ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголошено усне зауваження, а провадження в справі закрито - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

З оригіналом згідно: суддя А.М. Макаровець