П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2015 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, головного бухгалтера ТОВ «Інтерлінк», ідентифікаційний код № НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувалася

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного заступником начальника відділу відшкодування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області ОСОБА_2 порушниця ОСОБА_1 «вчинила порушення п. 200.4, ст. 200 ПКУ, а саме завищила суму бюджетного відшкодування в розмірі 8068 грн. за липень 2015 року та занизила відємного значення за липень 2015 року», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання порушниця, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, не зявилася, заяви про відкладення розгляду не подала, в звязку з чим суд розглядає справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про необхідність закриття справи в звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, якщо ці дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Судом встановлено, що як на момент розгляду справи, так і складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення спливли строки для накладення адміністративного стягнення, в звязку з чим ініціатор складення протоколу не мав права його складати, а тому справа підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 по обвинуваченню її у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.Г. Савченко