Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/235/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 року м. Кіровоград

Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В. за участю прокурора Черевко Є.М., скаржника - ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляцією особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Стягнуто 243,6 грн., судового збору.

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3, визнаний винним у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3, працюючи на посаді молодшого інспектора відділу охорони Кіровоградської виправної колонії №6, після звільнення з вказаної посади, 26.09.2014 року, в порушення вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» у період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року не подав за останнім місцем роботи (Кіровоградська виправна колонія №6) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, передбачену Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», а надав вказану декларацію лише 28.08.2015 року. Тим самим, 01.04.2015 року вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке було виявлене 28.08.2015 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просить постанову районного суду скасувати та закрити адміністративне провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляції зазначає, що він не є суб'єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки в законі п.Д ч.1 ст.4 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», суб'єктами корупційних діянь, зокрема є особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, в той час, як він займав посаду молодшого інспектора відділу охорони Кіровоградської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби в Кіровоградській області №6.

Також в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні дані про місце складання протоколу та місце вчинення адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив, щодо задоволення апеляції, просив постанову суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, вважаю, що апеляція ОСОБА_3, підлягає, частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження, виходячи з таких підстав.

Висновки прокурора та суду першої інстанції на підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме не своєчасне подання декларації до 01.04.2015 року ґрунтуються на невиконанні декларантом вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», в якій зазначено, що суб'єкти декларування, які звільнились або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом, а саме, що суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

Між тим, встановлення кінцевого строку подачі декларації, який на думку прокурора, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, та який закінчується 01.04.2015 року, з чим також погодився суд першої інстанції, є помилковим ствердженням.

Так, п.1 ст.12 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», визначений порядок подачі декларацій, суб'єктами декларування, а саме:

Суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

Суб'єкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня. Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Суб'єкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік у зв'язку з мобілізацією відповідно до указів Президента України з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України, подають таку декларацію за звітний рік протягом 30 робочих днів із дня закінчення суб'єктом декларування проходження військової служби, визначеного частиною другою статті 24 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", або з дня його переходу на військову службу за контрактом.

Таким чином, ч.1 ст.12 вказаного Закону, має три абзаци, де абзац перший визначає загальний порядок подачі декларацій суб'єктами декларування.

Другий та третій абзаци, встановлюють спеціальний порядок подачі декларацій суб'єктами декларування, за певних обставин, визначених вказаними абзацами ч.1 ст.12 даного Закону.

Причому абзац другий даної частини ст.12 вказаного Закону, є неділимим, а тому кінцева теза речення даного абзацу «за формою і в порядку, визначеними цим Законом», стосується всього абзацу.

Між тим як прокурор, так і суд першої інстанції, помилково, розтлумачили норму даного Закону, пославшись на загальний порядок подачі декларацій, чим незаконно допустили вибірковість норм Закону на свій розсуд.

Із змісту зазначеного Закону слід розуміти, що ОСОБА_3, який звільнився із займаної посади, був зобов'язаний подавати за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, протягом року після звільнення 30.09.2014 року. Тобто кінцевий термін подачі декларації настає 30.09.2015 року.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3, надав декларацію 28.08.2015 року, тобто до граничного терміну її подання.

У зв'язку з цим, 01.04.2015 року правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_3, не вчиняв, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, зазначеного в протоколі від 21.09.2015 року.

Суд першої інстанції на вищезазначені обставини уваги не звернув, те безпідставно притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим постанова суду від 30.10.2015 року стосовно ОСОБА_3 підлягає скасуванню, а провадження в справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи апеляції ОСОБА_3, з приводу того, що він не є суб'єктом корупційного правопорушення, відсутність в протоколі даних про місце складання протоколу є безпідставними, та спростовуються матеріалами справи, а тому в цій частині його апеляційні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30 жовтня 2015 року стосовно ОСОБА_3, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.В.Широкоряд