Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/189/15Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 року м. Кіровоград

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Іванов Д.Л., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, її представника по довіреності ОСОБА_4, прокурора Черевка Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Кіровограда ОСОБА_5 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2015 року в справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, непрацюючої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, -

до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 25 червня 2015 року прокурором м. Кіровограда Кіровоградської області ОСОБА_6 - ОСОБА_3 поставлено за провину те, що вона працюючи з 03 грудня 2007 року на посаді спеціаліста 2 категорії відділу персоніфікованого обліку та пільг управління праці та соціального захисту населення Ленінського райвиконкому, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, звільнившись 11 квітня 2014 року із займаної посади за угодою сторін, в порушення вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», за період з 12 квітня 2014 року по 01 квітня 2015 року не подала за останнім місцем роботи відповідну декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за неохоплений період 2014 року, а подала її лише 29 травня 2015 року.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2015 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 вказане корупційне правопорушення не вичиняла, оскільки після звільнення з роботи, відповідно до вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» зобовязана була подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік протягом року з дня звільнення, а саме до 12 квітня, а не до 01 квітня 2015 року, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі заступник прокурора м. Кіровограда просить скасувати постанову судді районного суду як незаконну, вказуючи на те, що ОСОБА_3 будучи державним службовцем 15 ранку та відповідно субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, після звільнення 11 квітня 2014 року з управління праці та соціального захисту населення Ленінського райвиконкому, відповідно до вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» зобовязана була подати до управління декларацію про доходи за минулий 2014 рік саме до 01 квітня 2015 року, а не 29 травня 2015 року.

Таким чином, за висновком прокурора несвоєчасне подання ОСОБА_3 у встановлений Законом строк декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік, утворює в її діях склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, що обєктивно підтверджується наявними в справі письмовими доказами, яким суд, на думку прокуроране дав належної та обєктивної оцінки і при закритті провадження в даній справі, дійшов до передчасного та помилкового висновку, що вплинуло на законність та обгрунтованість оскаржуваного ним рішення суду.

В запереченнях представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить відмовити прокурору в задоволенні апеляційної скарги, вказуючи на законність та обґрунтованість рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда про закриття провадження в справі, за відсутністю в діях його довірительки складу корупційного правопорушення, незаконність притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, необєктивність та неповноту прокурора у зясуванні фактичних обставин справи, порушення ОСОБА_3 права на захист, а також безпідставністьдоводів апеляційної скарги прокурора.

Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 її представника ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, прокурора Черевка Є.М., який підтримав апеляційну скаргу прокурора Несетрова О.В., зваживши їх доводи, а також дослідивши представлені матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов до висновку, про те, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ч.1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» корупційним правопорушенням визнається умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону.

Корупція - використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов'язаних із цим можливостей;

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Особистий інтерес це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За змістом ч.1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» субєкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулийрік за формою, що додається до цього Закону.

Субєкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами або для догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня.

Субєкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Субєкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку фактичні обставини справи та їх обєктивна оцінка свідчать про те, що ОСОБА_3 працюючи на посаді спеціаліста 2 категорії відділу персоніфікованого обліку та пільг управління праці та соціального захисту населення Ленінського райвиконкому, при звільненні з роботи за угодою сторін, 11 квітня 2014 року подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік( а.с 28-36).

Таким чином, строк подачи ОСОБА_3 декларації за неохоплений попередньою декларацією період 2014 року спливає 12 квітня 2015 року, а не 01 квітня 2015 року, як зазначено в протоколі.

Крім того, при притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за несвоєчасне подання декларації за 2014 рік, тобто після звільнення з державної служби,прокурором не зясовано та не перевірені доводи ОСОБА_3, які зазначені в протоколі, про те, що декларацію про доходи за 2014 рік вона безпосередньо відправила на адресу управління праці та соціального захисту населення у березні 2015 року простою поштовою кореспонденцією.

За даними УДППЗ «Укрпошта», які були представлені прокурором на його запит та представником ОСОБА_3 під час перегляду справи апеляційним судом, встановити точну дату врученого простого поштового відправлення, датованого ОСОБА_3 11 березня 2015 року, яке надійшло на адресу управління праці та соціального захисту населення Ленінського райвиконкому лише 07 вересня 2015 року з декларацією про доходи ОСОБА_3, після звільнення з роботи 12 квітня 2014 року неможливо.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що обставини викладені в протоколі про корупційне правопорушення, а також доводи прокурора про те, що ОСОБА_3 повинна була, однак своєчасно не подала за останнім місцем роботи декларацію про доходи за неохоплений попередньою декларацією від 11 квітня 2014 року період 2014 року не знайшли свого обєктивно підтвердження.

Крім того, слід зазначити про те, що субєктивна сторона інкримінованого ОСОБА_3 корупційного правопорушення прокурором взагалі не встановлена.

Вказаним обставинам, з урахуванням оголошених та досліджених в судовому засіданні письмових доказах, а також пояснень учасників процесу, районний суд дав обєктивну оцінку, про що змістовно та вмотивовано зазначив в оскаржуваному прокурором рішенні.

Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6КУпАП, відповідно до положень ст.ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному зясуванні обставин справи і являється правильним.

Доводи апеляційної скарги прокурора про недотримання районним судом принципів повноти та обєктивності під час розгляду справи, апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

В Україні задекларовано та діє принцип невинуватості особи, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Ніхто не зобов'язаний робити те, що не передбачено законом та доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, доводи представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про відсутність у діях його довірительки складу адміністративного, корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-6КУпАП є обґрунтованими.

Більш того, обвинувачення ОСОБА_3 в корупції є формальним та неконкретним, з урахуванням вищевикладеного, свідчить про відсутність в її діях складу корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-6КУпАП, у звязку з чим постанову судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2015 року про закриття провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_3 складу даного адміністративного правопорушення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Кіровограда - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2015 року про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2