АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 665/1691/15-п
Провадження № 33/791/410/15
Головуючий в 1 інстанції: Томашевський В.А.
Доповідач: Гемма Ю.М.
Категорія: ч.1 ст. 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2015 року м. Херсон

Суддя апеляційного суду Херсонської області Гемма Ю.М.,

за участю ОСОБА_1, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 жовтня 2015 року по справі про адміністративне корупційне правопорушення за ч.1 ст. 172-7 КУпАП щодо неї, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700 гривень на користь держави.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона, виконуючи обов'язки сільського голови Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області з 19.06.2015 року на підставі рішення ХХVIII позачергової сесії VI скликання Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області № 217 від 19.06.2015 року «Про дострокове припинення повноважень Преображенського сільського голови», являючись відповідно до п.п. «б» п.1) ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, у порушення вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», умисно, з корисливих мотивів, при винесенні розпорядження № 28 від 17.08.2015 року «Про преміювання», не повідомила сільську раду про наявність реального конфлікту інтересів, тобто, суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а саме, будучи депутатом сільської ради, виконуючи обов'язки сільського голови, питання про особисте преміювання не подала на розгляд сесії Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області та отримала премію у серпні 2015 року відповідно до вище зазначеного розпорядження в розмірі посадового окладу у сумі 1886 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність постанови суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи тим, що законодавством не передбачено вимог про обов'язковість прийняття радою рішення про преміювання секретаря сільської ради, тобто такі рішення приймаються одноособово головою. Стверджує, що під час розгляду справи судом не з'ясовано, що вказане преміювання відбулося в межах виконання ОСОБА_1 роботи на посаді секретаря сільської ради. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, яка підтримала свої апеляційні вимоги та просила їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, за встановлених і викладених у постанові обставин, обґрунтований зібраними у справі та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким дано належну оцінку.

Як убачається з матеріалів справи, як під час складання протоколу, так і під час судового розгляду ОСОБА_1 визнала себе винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, і пояснила, що дійсно, як виконуюча обов'язки сільського голови Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, видала розпорядження № 28 від 17.08.2015 року «Про преміювання», відповідно до якого особисто преміювала себе разом із іншими працівниками апарату сільської ради, незважаючи на те, що питання її преміювання мають приймати депутати сільської ради на сесії ради без участі її у голосуванні з такого питання, і що вона дійсно отримала премію у серпні 2015 року відповідно до зазначеного розпорядження у сумі 1886 грн.. (а.с.4, 11, 14, 22 )

Твердження апелянта про те, що вона, як в.о голови сільської ради, в межах своїх повноважень видала розпорядження про преміювання себе за виконання нею обов'язків секретаря сільської ради, не ґрунтуються на законі та суперечать матеріалам справи.

Згідно із п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою, тобто, є виключною компетенцією сільської ради.

Водночас, з розпорядження в.о. голови сільської ради від 17.08.2015 року № 28 випливає, що ОСОБА_1, виконуючи обов'язки голови сільської ради, особисто видала розпорядження про преміювання себе у сумі 1886 грн., що заборонено законом, оскільки вона з 19.06.2015 року виконувала обов'язки голови сільської ради.

Отже, ОСОБА_1 не повідомила раду про наявність реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями.

Давши належну оцінку зібраним у справі доказм у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Доводи апелянта про неповне з'ясування обставин справи, є безпідставними, оскільки при складанні протоколу та при розгляді справи були встановлені та досліджені усі обставини справи, з'ясування яких мало значення для правильного вирішення справи, зокрема, досліджені пояснення ОСОБА_1 та відповідні документи щодо кола її повноважень та обов'язків.

Крім того, ніяких зауважень з цього питання від ОСОБА_1 при складанні протоколу та при розгляді справи, а також про порушення її права на захист, не надходило.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 172-7 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини.

Даних про те, що у справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення - є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування та закриття провадження у справі, як про це ставиться питання апелянтом, немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 19 жовтня 2015 року по справі про адміністративне корупційне правопорушення за ч.1 ст. 172-7 КУпАП щодо неї - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Cуддя:

Згідно з оригіналом

Копія постанови оформлена 27 листопада 2015 року

Постанова набрала законної сили 27 листопада 2015 року

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області Ю.М. Гемма

Суддя апеляційного суду

Херсонської області Ю.М.Гемма