АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2127/15-п Номер провадження 33/786/205/15Головуючий у 1-й інстанції Степаненко Ю. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю:

особи, яка притягнута до відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого

на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.10.2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Згідно з цією постановою, ОСОБА_2 09.07.2015 року, о 08-05 год., на 243 КМ автодороги Н-08 у с. Піщане, Кременчуцького району Полтавської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед поворотом ліворуч, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. Водій ОСОБА_2 не дотримався вимог п.16.13 ПДР України, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортної пригода, автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохає постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що суддя безпідставно не врахував його пояснення щодо дотримання ним Правил дорожнього руху України та обставин ДТП. Також суддею не враховано, що на схемі ДТП відсутні сліди гальмування при тому, що водій ОСОБА_4 ймовірно порушила вимоги п.12.1,12.,3 та 12.4 ПДР, а тому не змогла зменшити швидкості руху та загальмувати і уникнути зіткнення. Крім того, апелянт зазначив, що суд залишив поза увагою його клопотання про необхідність в такому випадку призначення авто технічної експертизи яка б могла визначити і швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4, причинний зв'язок між діями водіїв обох транспортних засобів та наслідками порушення вимог ПДР.

Потерпіла ОСОБА_4 надала письмові заперечення на апеляційну скарзі зі змісту яких вбачається, що доводи апеляційної скарги є надуманими, безпідставними та необґрунтованими. ДТП сталася на зустрічній для ОСОБА_2 смузі руху; припущення апелянта щодо порушення потерпілою ПДР в частині перевищення швидкості руху не ґрунтуються на матеріалах справи; відсутність на дорозі слідів гальмування пояснюється тим, що автомобіль потерпілої обладнаний анти блокувальною системою (ABS), яка дозволяє авто рухатися та гальмувати не залишаючи при цьому сліду від гуми коліс на проїжджій частині.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, заслухавши апелянта та його захисника ОСОБА_3 які підтримали апеляційну скаргу, крім того стверджували про порушення прав ОСОБА_2 в суді; заперечення потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.251 КУпАІІ, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода за участі водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відбулася 09.09.2015 року, цього ж дня складений протокол про адміністративне правопорушення, а справа розглянута в суді 01.10.2015 року . При цьому як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_2 в апеляційному суді, апелянту як під час складання протоколу так і на початку судового розгляду розяснювалися його права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції та ст. 268 КУпАП.

Будучи належним чином ознайомленим зі своїми правами, в тому числі з правом користуватися при розгляді справи юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи (ч.1 ст.268 КУпАП) та маючи достатньо часу для укладення відповідної угоди щодо юридичної допомоги на час розгляду справи 01.10.2015 року ОСОБА_2 не звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи в звязку з необхідністю отримання кваліфікованої юридичної консультації та не повідомляв про укладення ним угоди з адвокатом.

Натомість, 30.10.2015 року в апеляційну інстанцію зявився захисник ОСОБА_3, який надав ордер ПТ № 045627 від 30.10.2015 року на надання правової допомоги ОСОБА_2 у Апеляційному суді Полтавської області, а також витяг із договору про надання правої допомоги у справі про адміністративне правопорушення із змісту якого вбачається, що відповідна угода № 05/14-15 була укладена 25.09.2015 року. Витяг з договору датований самим ОСОБА_3 01.10.2015 року.

Зі змісту наданих в апеляційну інстанцію захисником документів вбачається, що до початку розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 25.09.2015 року отримав необхідну правову допомогу.

Ні змістом оскаржуваної постанови, ні іншими матеріалами справи обєктивно не підтверджуються доводи апелянта про те, що він нібито заявляв клопотання про призначення експертизи, а суддя залишив це клопотання без задоволення.

З урахуванням вище наведеного, доводи апелянта та його захисника про нібито порушення суддею суду першої інстанції прав ОСОБА_2 є неспроможними оскільки не відповідають дійсності.

Доводи апеляційної скарги, щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення є безпідставними оскільки спростовуються наведеними в оскаржуваній постанові доказами.

За визначенням, подія адміністративного правопорушення відсутня тоді, коли діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення. Склад правопорушення наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

За змістом ст.124 КУпАП , адміністративним правопорушенням, передбаченим цією статтею є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п.16.13 Правил дорожнього руху України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Як правильно встановлено при розгляді справи, о 08.05 год. 09.09.2015 року на 243 км автодороги Н-08 у селі Піщане Кременчуцького району Полтавської області відбулася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої транспортні засоби HYUNDAI ELANTRA під керуванням водія ОСОБА_2 та HYUNDAI ACCENT під керуванням водія ОСОБА_4 отримали пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, перед поворотом ліворуч водій автомобіля HYUNDAI ELANTRA ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.13 ПДР оскільки перед поворотом ліворуч не надав дорогу автомобілю HYUNDAI ACCENT під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався прямо по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку.

Вище наведене підтверджується змістом схеми місця ДТП від 09.09.2015 року на яку не надходило зауважень ні від учасників ДТП, ні від свідків, які були присутні під час її складання.

Згідно цієї схеми, зіткнення транспортних засобів відбулося на полосі прямолінійного руху транспортного засобу HYUNDAI ACCENT під керуванням водія ОСОБА_4. В той же час, згідно схеми, це місце зіткнення знаходиться на зустрічній смузі руху для транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA під керуванням водія ОСОБА_2 на якій він опинився після здійснення повороту ліворуч.

За таких обставин, твердження апелянта про те, що перед зміною напрямку руху ліворуч він упевнився в безпеці свого маневру є неспроможними, оскільки спростовуються наслідками у вигляді зіткнення транспортних засобів.

Доводи апелянта про те, що водій ОСОБА_4 ймовірно перевищила швидкість руху є лише його припущенням, яке обєктивно нічим не підтверджується та не впливає на обовязок іншого учасника ДТП дотримуватись вимог ПДР взагалі та, конкретно, п.16.13 ПДР перед здійсненням повороту ліворуч.

Також неспроможними є доводи апелянта про те, що він не міг бачити автомобіль HYUNDAI ACCENT під керуванням водія ОСОБА_4, який нібито до місця зіткнення рухався за віражем, оскільки ці доводи також спростовуються схемою місця ДТП з якої вбачається, ДТП сталося після того, як ОСОБА_4 вже виїхала за повороту на прямолінійну дорогу та проїхала по ній певну відстань. В матеріалах справи немає даних про обмеження видимості для водія ОСОБА_2 перед початком маневру повороту ліворуч, а отже його доводи про те, ДТП сталося не з його вини через те, що він не бачив автомобіля ОСОБА_4 на полосі зустрічного руху до уваги не приймаються.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що суддя не мав права робити своїх висновків щодо винуватості ОСОБА_2 без призначення та отримання висновків авто технічної експертизи, оскільки в умовах очевидності у судді не було необхідності в призначенні (за ініціативою суду) такої експертизи.

З урахуванням викладеного вище, доводи апелянта щодо порушення судом його права на захист та невірно встановлених обставин справи обєктивно не підтверджуються. Натомість вважаю, що в ході апеляційного перегляду справи знайшли своє підтвердження висновки судді суду першої інстанції щодо порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.16.13 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Ці висновки підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 09.09.2015 року стосовно ОСОБА_2 (а.с.1); схемою місця ДТП та даними про пошкодження транспортних засобів, згідно яких у транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA деформовані задні праві дверці, заднє праве крило, задня частина правого порогу, відірваний задній бампер, розбитий правий задній декоративний ковпак, а у автомобіля HYUNDAI ACCENT деформовано передній капот, переднє праве крило, розбито передній бампер з правого боку, передня права блок фара (а.с.4), поясненнями в суді учасників ДТП.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_2 своєї вини, зміст його показань в частині часу та місця ДТП, а також в частині наслідків пригоди узгоджується з рештою доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому твердження апелянта про те, що суддя не міг посилатись на його показання, як на доказ вини є неспроможними.

За таких обставин, вважаю, що в ході апеляційного перегляду справи знайшли своє підтвердження висновки судді суду першої інстанції щодо порушення водієм ОСОБА_2 п.16.13 Правил Дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів та правильно кваліфіковано його дії за ст.124 КУпАП.

З урахуванням вище викладеного, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування законного судового рішення.

Накладаючи адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.124 КУпАП суддя врахував характер вчиненого правопорушення внаслідок якого пошкоджено два транспортних засоби, особу правопорушника та ступінь його вини. Обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність не встановлені. Даних щодо свого майнового стану правопорушник не надав. Хоча в постанові і не зазначено, однак з судового рішення вбачається, що суддя фактично також врахував незначний водійський стаж ОСОБА_2 (посвідчення водія видане 28.07.2015 року).

Оскільки при накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог Закону - апеляційний суд переглядаючи справу в межах апеляційної скарги не вбачає підстав для зміни постанови в частині накладеного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.10.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.А. ГОНТАР