ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
провадження 3-в/201/20/2015
П О С Т А Н О В А

09 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши заяву ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання по адміністративній справі відносно ОСОБА_2, притягнутої за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в сумі 85 грн. Стягнуто судовий збір на користь держави.

ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулася до суду з заявою про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ст.ст.304, 305 КУпАП питання, зв'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

За змістом ст.ст.299, 303 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанова суду у справі про адміністративне правопорушення одночасно є і виконавчим документом.

Згідно ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ у справі про адміністративні правопорушення підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ним законної сили, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Частиною 3 ст. 8 Закону України про виконавче провадження» передбачено, що за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів.

За змістом ст.ст.12, 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2015 року ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в сумі 85 грн. Стягнуто судовий збір на користь держави.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вказане вище рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили, а саме: 6 липня 2015 року та згідно супровідного листа від 13 липня 2015 року було отримано стягувачем для відома та виконання 17 липня 2015 року.

Також судом було встановлено, що після предявлення виконавчого документа до виконання до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а не до відповідної державної виконавчої служби його було повернуто у звязку з закінченням строку предявлення його до виконання.

Крім того слід зазначити, що у своїй заяві про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа (постанова) до виконання заявник не зазначає обєктивних причин і обставин, а також не надає відповідних доказів на підтвердження зазначеного та, що строк останніми було пропущено саме з поважних причин та є передбачені законом підстави для його поновлення.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що причини з яких було пропущено строк для предявлення виконавчого документу до виконання не є поважними, а заява не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеної заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної зави про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, оскільки відсутні поважні причини, з яких стягувач пропустив визначений законом строк, таким чином, вона не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для її задоволення немає, а тому вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 299, 303-305 КУпАП, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання по адміністративній справі відносно ОСОБА_2, притягнутої за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Антонюк