Справа №150/813/15-п
Провадження по справі №3/150/305/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2015 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з відділу ДАІ з обслуговування Чернівецького району (смт. Чернівці), стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, 20.05.2015 р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративний арешт терміном 7 діб, 02.10.2015 р. за ч. 2 ст. 130 КУпАП позбавлення права керування т/з строком на 2 роки без оплатного вилучення т/з, 13.11.2015 р. за ч.2 ст. 130 КУпАП адміністративний арешт терміном 10 діб,

звинуваченого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 04 жовтня 2015 року о 15 годині 20 хвилин в смт. Чернівці Вінницької області, по вул.. Леніна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем М-412, номерний знак АВ 25507 АР з явними ознаками алкогольного спяніння, пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 26.11.2015 та 07.12.2015 правопорушник не зявився, при цьому будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, свідченням чого слугують наявні в матеріалах справи рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштових відправлень. Зважаючи на правила ст.ст. 268, 277 КУпАП, у звязку з тим, що про місце і час розгляду справи в суді правопорушник повідомлений у встановленому законом порядку, відсутнє клопотання про перенесення судового розгляду, в яке він не прибув за невідомих причин, суд вважає, що дане ухилення правопорушника від явки в засідання є свідомим затягуванням судового процесу задля уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності правопорушника.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП уповноваженими на такі дії працівниками ДАІ у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом, у присутності свідків, а тому дані вказаного протоколу суд визнає належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що вказані дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Працівником ВДАІ Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 у відповідності до вимог вище вказаної статті КУпАП зібрано достатньо належних доказів, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Проте, дослідивши адміністративні матеріали, суддя не може погодитись з кваліфікацією дій ОСОБА_1 саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП, так як останній притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП тричі протягом року, а саме: 20.05.2015 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінстягнення у вигляді 7 діб адмінарешту; 02.10.2015 за ч. 2 ст. 130 КУпАП адмінстягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення т/з; 13.11.2015 за ч. 2 ст. 130 КУпАП адмінстягнення у вигляді 10 діб адмінарешту. Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відповідні дії.

Отож, дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про те, що ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що помякшують відповідальність правопорушнику судом не встановлено, обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 є четверте протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 повністю доведеною в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху , оскільки підстав і доказів на підтвердження інших фактів суду надано не було.

При накладені адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 3 КУпАП відносно ОСОБА_1, суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп'яніння є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи особу правопорушника, його матеріальний стан, відсутність обставин, що помякшують покарання та наявність обставини, що його обтяжує, характер правопорушення, а також враховуючи, що постановою Чернівецького районного суду від 02.10.2015 на ОСОБА_1 було накладено адмінстягнення у вигляді 2 років позбавлення права керування транспортними засобами, яке правопорушником на разі не відбуте, суддя вважає за необхідне збільшити строк застосування вказаного виду стягнення. При цьому суд не вбачає підстав для накладення іншого виду стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді позбавлення права керуваня транспортними засобами строком на 5 /пять/ років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить суму 243,60 грн.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН