Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч.1 ст. 184 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року м. Житомир

Суддя Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 20 серпня 2015 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановила:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20 серпня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Відповідно до постанови суд встановив, що 22.07.2015 року о 18.00 годині ОСОБА_1 за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 16, ухилився від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2, 16.07.2001р.н., яка 22.07.2015 року залишила своє місце проживання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Вказує, що про час та дату розгляду справи йому не було відомо, а про винесення постанови, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності дізнався лише 17 листопада 2015 року.

Зазначив, що з даною постановою не згоден та жодних дій, які б спонукали його доньку ОСОБА_2 залишити своє постійне місце проживання, не вчиняв, а навпаки вжив всіх заходів щодо її пошуку. При винесенні постанови судом не в повній мірі були досліджені докази, а саме не враховано його пояснення, пояснення доньки ОСОБА_2, не опитано дружину ОСОБА_3

Посилається на те, що приймає активну участь у належному вихованні своїх дітей, 22 липня 2015р. саме він вжив першочергових заходів щодо повернення дитини додому після її сварки з матірю і ніякого адміністративного правопорушення не скоював.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тобто, в силу вимог цієї норми особу можуть притягнути до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона:

1) є батьком або матір'ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює;

2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов'язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей;

3) не виконує вказаних обов'язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Отже,об'єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення виражається у таких діях, як ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, так як він 22 липня 2015р. ухилився від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2,16.07.2001р.н.

Однак, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та зібраним по справі доказам.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_1, 22 липня 2015р. близько о 18 годині під час його відсутності у квартирі його донька ОСОБА_2 у зв»язку з виниклим конфліктом між нею та її матір»ю покинула місце свого проживання. Після його повернення о 18.20 він негайно прийняв заходів щодо розшуку дитини, а саме вирушив за можливим місцем її знаходження до рідної сестри дружини, де і знайшов доньку.

Аналогічні пояснення дав ОСОБА_1 і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Обставини, на які він посилається, підтверджуються поясненнями, наданими ОСОБА_2 та які були долучені до матеріалів адміністративної справи.

Отже, будь-яких доказів, які свідчили про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов'язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей або якимось чином відсторонився від виконання цих обов»язків або уникає їх, матеріали справи не містять.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, матеріалами адміністративної справи не спростовуються.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 20 серпня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ю. Шевченко