Єдиний унікальний номер 725/5614/15-п
Номер провадження 3/725/2540/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

за участю особи щодо якої вирішується питання

про притягнення до відповідальності ОСОБА_1

її захисника ОСОБА_2

представника потерпілої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку м. Чернівці, вул. Старокостянтинівська, 39/1, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 02.10.2015 року о 16 год. 15 хв. громадянка ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Тойота Ауріс», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Старокостянтинівській в м. Чернівці та при виїзді з прилеглої території на головну дорогу вул. Ізмайлівську у м. Чернівці, створила аварійну ситуацію, яка зумовила той факт, що автомобіль марки ВАЗ-21093, номерний знак НОМЕР_2 змушений був різко змінити напрямок та швидкість руху, в подальшому призвело до його перекидання.

Внаслідок таких дій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.2 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що з 2007 року вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 та з того часу, керуючи транспортним засобом, щоденно виїжджала на головну дорогу у місці, яке вказане у протоколі про адміністративне правопорушення. 02.10.2015 року вона, керуючи автомобілем марки «Тойота Ауріс», номерний знак НОМЕР_1 на проїжджу частину головної дороги не виїжджала, а лише здійснила маневр для того, щоб упевнитись у відсутності перешкод з лівого боку, оскільки обзору заважали дерева, які росли на узбіччі, а їй потрібно було повернути на право. Так, виїхавши на безпечну відстань для огляду, вона зупинилась на перехресті, при цьому на проїжджу частину головної дороги вона не виїжджала, та помітивши автомобіль марки ВАЗ, який рухався на великій швидкості, зупинилася, щоб його пропустити. Вважає, що вона не створювала аварійну ситуацію, оскільки кожного дня їздить з дитиною по цій дорозі та їй добре відомі особливості даного перехрестя, де відбулось ДТП.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, вказуючи на те, що ОСОБА_1 діяла в межах ПДР України, на проїжджу частину головної дороги, а саме на вул. Ізмайлівську у м. Чернівці вона не виїжджала та діяла з дотриманням усіх правил дорожнього руху.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 02.10.2015 року він рухався з безпечною швидкість, приблизно 50-60 км/год, по вул. Ізмайлівській в м. Чернівці ближче до правої сторони дороги та побачив, як з вул. Старокостянтинівської на головну дорогу виїхав автомобіль «Тойота Ауріс» та зупинився, у звязку із чим він перестроївся ближче до лівої сторони дороги, однак в цей час автомобіль «Тойота Ауріс» продовжив рух та виїхав майже на середину проїжджої частини головної дороги, а потім різко почав рухатися прямо. У звязку з виїздом автомобіля «Тойта Ауріс» на головну дорогу йому була створена аварійна ситуація, у наслідок чого він змушений був здійснити маневр, змінивши рух свого автомобіля в ліву сторону дороги, щоб уникнути зіткнення із вказаним транспортним засобом. Здійснюючи маневр та уникаючи наїзду на автомобіль, яким керувала ОСОБА_1, він допустив наїзд на бордюр внаслідок чого, транспортний засіб яким він керував перевернувся та отримав механічні пошкодження. Вважає, що причиною ДТП стало те, що водій автомобіля марки «Тойота Ауріс», який згідно ПДР України мав надати йому перевагу у русі, оскільки він рухався головною дорогою, однак переваги у русі йому не надав та виїхав з другорядної дороги на середину головної дороги, при цьому не переконався у безпечності такого маневру і спричинив аварійну ситуацію, внаслідок якої перевернувся автомобіль, яким він керував.

Представник потерпілого в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчинені правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накласти на неї стягнення в межах санкції статті, оскільки зібрані у справі докази підтверджують її вину у створенні аварійної ситуації, яка призвела до ДТП, внаслідок якої перевернувся автомобіль під керуванням ОСОБА_5, при цьому саме завдяки діям ОСОБА_5 вдалось уникнути ДТП з більш тяжкими наслідками.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 02.10.2015 року він, керуючи автомобілем із встановленим відеореєстратором, здійснив зупинку по вул. Старокостянтинівській в м. Чернівці та був свідком ДТП, яка відбулась близько 16 год. 15 хв. за наступних обставин. Так, автомобіль марки «Тойота Ауріс», виїжджаючи на вул. Ізмайлівську з вул. Старокостянтинівської не надала перевагу руху автомобілю марки ВАЗ, який рухався по головній дорозі, порушуючи вимоги знаку, дозволяючого лише рух тільки на право, виїхала на середину проїжджої частини. При цьому, дії водія автомобіля марки «Тойота Ауріс» свідчили про намір водія здійснити рух прямо, та не свідчили про намір здійснення руху на право, як того вимагали встановлені дорожні знаки, зокрема водієм автомобіля не було включено правого повороту. За таких обставин, водій автомобіля марки ВАЗ змушений був різко гальмувати та вжити заходів для уникнення зіткнення, внаслідок чого потрапив у ДТП. Після перевертання автомобіля марки ВАЗ, водій транспортного засобу марки «Тойота Ауріс» відразу почала рухатись заднім ходом, заїжджаючи назад на вул. Старокостянтинівську. Дані події зафіксовані відеореєстратором, запис з якого ним було надано потерпілому ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 02.10.2015 року він був пасажиром транспортного засобу марки ВАЗ, який керував ОСОБА_5 та вони рухались по вул. Ізмайлівській в м. Чернівці приблизно зі швидкістю 50-60 км/год. Та в цей час з вул. Старокостянтинівської на проїжджу частину виїхав автомобіль марки «Тойота Ауріс» і ОСОБА_5, намагаючись уникнути зіткнення з вказаним транспортним засобом, почав гальмувати та за рахунок карману, який був з лівої частини дороги, намагався уникнути зіткнення, проте «Тойота Ауріс» продовжувала рух, не зважаючи на дорожні знаки, які дозволяли виїзд з другорядної дороги на головну лише на право та забороняли рух на ліво та прямо. Саме у звязку з такими порушення ПДР України з боку водія транспортного засобу марки «Тойота Ауріс», ОСОБА_5 був вимушений здійснити маневр внаслідок якого наїхав на бордюр у кармані на перевернувся, після чого втратив свідомість.

Суд, заслухавши пояснення всіх присутніх в судовому засіданні учасників процесу, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, а також переглянувши надані представником потерпілого відеозаписи з камери зовнішнього спостереження, встановленої на будинку, розташованому на вул. Старокостянтинівській, а також записи з відеореєстратора, надані свідком ОСОБА_6, приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інше.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Зокрема, судом в ході розгляду справи встановлено, що 02.10.2015 року о 16 год. 15 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки ОСОБА_8» д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи з вул. Старокостянтинівської на вул. Ізмайлівську в м. Чернівці, а саме з прилеглої на головну дорогу, створила аварійну ситуацію, яка призвело до того, що автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, уникаючи зіткнення, допустив наїзд на бордюрний камінь, після чого відбулося перевертання автомобіля та як наслідок його пошкодження.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема, зі змісту ч. 4 ст. 122 КУпАП убачається, що остання передбачає відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

При цьому, як убачається з фототаблиць, які містяться в матеріалах справи та схеми наслідків ДТП, виїзд з вул. Старокостянтинівській в м. Чернівці перебуває в сфері дії дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а також у сфері дії наказового знаку «Рух праворуч».

Отже, ОСОБА_1, виїжджаючи з вул. Старокостянтинівської на вул. Ізмайлівську в м. Чернівці згідно із розміщеними на даній ділянці дорожніми знаками повинна була здійснити лише поворот праворуч, при цьому зобовязана надати дорогу транспортному засобу, що під'їжджає до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а саме автомобілю НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі.

Крім того, відповідно до п. 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Як вбачається з відеозапису відеореєстратора, переглянутого в ході розгляду справи за участю усіх учасників справи, ОСОБА_1, не переконавшись у безпечності здійсненого нею маневру, не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, виїхала на проїжджу частину по вул. Ізмайлівській по центру дороги, внаслідок чого створила перешкоди в русі водію ОСОБА_5, який змушений був змінити швидкість та траєкторію руху з метою уникнення зіткнення та в результаті чого допустив наїзд на бордюрний камінь та перекинувся. Крім того, з переглянутого відеозапису не убачається даних про те, що ОСОБА_1 виїжджаючи з прилеглої до головної дороги ділянки дороги мала намір здійснювати саме поворот праворуч як того вимагають розміщені на перехресті дорожні знаки, що підтверджується безпосередньо зафіксованою траєкторією руху автомобіля, належного ОСОБА_1, а також попередньо не вмикала будь-якого світлового сигналу на підтвердження своїх намірів рухатися праворуч. Також переглянуті відомості з відеореєстратора підтверджуються й відомостями, які зафіксовані на відео з камери відеоспостереження, згідно яких також містяться відомості щодо дійсного напрямку руху автомобіля ОСОБА_1

При цьому, вищевказані обставини також в ході судового розгляду даної справи були підтверджуються і показами допитаних в судовому засіданні свідків та потерпілого ОСОБА_5, а тому пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що вона на головну дорогу не виїжджала та не створювала аварійної ситуації водію ОСОБА_5 повністю спростовуються дослідженими та проаналізованими судом доказами й відповідно надані ОСОБА_1 суду пояснення, оцінює критично та розцінює їх як обраний спосіб захисту та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Щодо доводів представника ОСОБА_1 в тій частині, що пояснення ОСОБА_1 з приводу розташування належного їй транспортного засобу під час ДТП підтверджуються схемою ДТП, згідно якої місце розташування автомобіля марки «Тойота Ауріс», номерний знак НОМЕР_1, зафіксовано за межами головної дороги, а саме на вул. Старокостянтинівській у м. Чернівці та будь-якого виїзду на головну дорогу вона не вчиняла, а отже підтверджують факт відсутності в діях ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, то суд їх вважає безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються поясненнями допитаних в ході розгляду свідків, які підтвердили факт виїзду автомобіля «Тойота Ауріс» з прилеглої частини дороги на головну й відповідно їх пояснення будь-якими іншими доказами не спростовані, а також переглянутим судом відеоматеріалом, згідно якого наявні дані про те, що після моменту вчинення ДТП (перевертання транспортного засобу), учасником якої був автомобіль марки ВАЗ 2109, водій автомобіля «Тойота Ауріс» змінив своє попереднє місце розташування на головній дорозі, здійснивши рух заднім ходом на прилеглу до головної дороги територію, а саме на вул. Старокостянтинівську у м. Чернівці.

Крім того, судом враховується й те, що дана схема ДТП складалася вже після дорожньо-транспортної пригоди, а саме о 17 годині 20 хвилин, а як було встановлено судом дорожньо-транспортна пригода сталася 2 жовтня 2015 року о 16 годині 15 хвилин й відповідно відомості щодо часу та місця ДТП, зафіксовані у протоколі, складеному у відношенні ОСОБА_10 учасниками не оспорюються.

Також є безпідставними доводи представника ОСОБА_1 в частині того, що ОСОБА_5 було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме те, що він рухався із перевищенням швидкості, що і стало причиною ДТП, оскільки згідно постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.10.2015 року, яка станом на час розгляду справи набрала законної сили, провадження у справі у відношенні ОСОБА_5 по вчиненню ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1.М. адміністративного стягнення судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.

Обставин, які б помякшували або обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 34,35 КУпАП судом не виявлено.

Разом з тим, враховуючи всі обставини справи, ставлення ОСОБА_11 до вчиненого правопорушення та наслідки вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком шість місяців, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 34,35,122,252,283,284,285,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП і за його вчинення накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало