АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/602/15 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 08.09.2015 року о 12 год. 15 хв. у м. Харкові водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався заднім ходом по вул. Поспектна, 26а, не переконався в безпеці і допустив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

Правопорушник ОСОБА_1, в судовому засіданні свою вину повністю заперечував.

Суд, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку правопорушника, приходить до наступного.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 226126 від 08.09.2015 року, схемою ДТП, яка підписана учасниками ДТП без зауважень та повністю узгоджується з письмовими поясненням іншого учасника ДТП, також пошкодженнями автомобілів.

Таким чином, даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення п. 10.9 Правил Дорожнього Руху України водієм ОСОБА_1, а саме: 10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На зазначену постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляцію. В апеляції ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, винести нову постанову якою закрити провадження по справі, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що суд, в порушення вимог КУпАП, не дослідивши всіх обставин справи визнав його винним в скоєнні ДТП.

Також вказує, що при розгляді справи судом допущена неповнота та однобічність, а постанова суду не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Більш того, зазначає що ДТП на його думку не було оскільки ним навіть не завдано матеріальних збитків.

Правопорушник ОСОБА_1, до апеляційного суду не прибув не зважаючи на те, що був сповіщений про час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши доводи апеляції приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Так, згідно наданих суду матеріалів, вбачається, що для обєктивної оцінки дій учасників ДТП, вивчені матеріали справи яким судом першої інстанції була надана належна правова оцінка.

Суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Даний висновок суд обґрунтував на підставі наявних в справі матеріалів в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення та схеми до нього, а також на підставі пояснень учасників ДТП, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності.

В поданій апеляційній скарзі є посилання на те, що судом неповно були встановлені та досліджені всі обставини справи, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Однак доводи, на які посилається апелянт не підтверджуються висновками, що містяться в постанові районного суду, та не ґрунтуються на наявних в справі доказах.

Так, з постанови суду першої інстанції вбачається, що суд належним чином вивчив всі наявні в справі матеріали, надав їм вірну оцінку, та виніс законну і обґрунтовану постанову, з урахуванням доводів як правопорушника, так і іншого учасника ДТП.

Висновки суду щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 належним чином обґрунтовані та не підлягають скасуванню.

Посилання апелянта на рухався Закон України «Про дорожній рух» та п.1.10 ПДР та те, що він не скоював ДТП взагалі безпідставні та не обгрунтовані, оскільки з матеріалів справи згідно схеми ДТП (а.с.2) слідує що автомобіль НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження.

Апелянтом взагалі не враховано що механічні пошкодження автомобіля мають певну грошову оцінку.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1) та схема ДТП до нього (а.с. 2) складені уповноваженою державою особою і в порядку передбаченому чинним законодавством дії посадової особи що їх складала ОСОБА_1 не оскаржував.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Субєктивні твердження ОСОБА_1 щодо відсутності ДТП не базуються на матеріалах справи та вимогах чинного законодавства і апеляційний суд розцінює їх лише як позицію захисту особи притягнутої до адміністративної відповідальності з метою уникнення від відповідальності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційна вимога ОСОБА_1 щодо закриття провадження у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення не базується на вимогах закону оскільки має місце подія -ДТП та склад адміністративного правопорушення в його діях передбачений диспозицією ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне рішення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать, що судом в повному обсязі були проаналізовані обставини справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду відносно ОСОБА_1 законною і обґрунтованою.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП- залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2