Справа № 444/541/15-п Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є..
Провадження № 33/783/258/15 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

з участю правопорушника ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 22 квітня 2015 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 тис. 400 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 36 грн. 54 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 28 лютого 2015 року о 16 год. 30 хв. на автодорозі Львів Рава-Руська 67 км+300, керував автомобілем FIAT DUCATO, р/н RJA 23786 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу "Драгер-6810" на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, а також відмовився від медичного огляду в наркологічному диспансері, чим порушив п.п.2.5 ПДР України.,

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 покликається на те, що рішення суду прийняте без врахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для визнання вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що з мотивувальної частини постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем "FIAT DUCATO" у стані алкогольного сп'яніння на основі складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №815357 від 28 лютого 2015 року, поясненням самого ОСОБА_1 якими він нібито визнає свою вину та поясненнями двох свідків. Проте, зазначені висновки суду є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ні протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого здійснювався розгляд справи, ні інші зібрані у справі докази, не містять даних, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 у стані сп'яніння. Зазначені у протоколі дані вказують лише на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння з використанням технічного засобу "ДРАГЕР-6810" на місці зупинки та в медичному закладі у присутності двох свідків, але ніяк не встановлюють стан сп'яніння особи.

А тому вважає, що суд своїм рішенням фактично визнав ОСОБА_1 винним у керуванні транспортним засобом у стані сп'яніння, а не у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння.

Акцентує, що згідно пояснень ОСОБА_1, він не керував транспортним засобом, а ним керував його брат. Зокрема у нижньому лівому краю адмінпротоколу є запис про передачу керування іншій особі, а пояснення цієї особи інспектор чомусь не відібрав.

Зазначає, що в протоколі вказано, як місце правопорушення на 67 км + 300 м, а сам протокол складався на 66 км+50 м автодороги Львів Рава-Руська, однак "67 км+300 м, це зона митного контролю, де працівники ВДАІ ніяк не могли знаходитися, тобто не має спростування відомостей, що автомобілем керував брат ОСОБА_1

Наголошує, що відсутність копії протоколу, яку не видали порушнику, викликає сумнів у його правдивості, а недопитані свідки вказують на неповноту проведення судового розгляду та не дослідження всіх доказів по справі.

Робить акцент, що свої пояснення свідки надали, а у протоколі про адміністративне порушення чомусь не розписалися, в поясненнях відсутні паспортні дані свідків, а є лише запис "особу встановлено", не вказано як і на підставі чого встановлювалася особа свідка інспектором ВДАІ.

Крім цього зазначає, що десятиденний термін оскарження постанови судді закінчувався у вихідні дні, а тому вважає, що скарга подана вчасно.

Просить поновити строк оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 22 квітня 2015 року, скасувати таку та закрити провадження у даній справі.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що потрібно поновити представнику правопорушника ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді районного суду від 22 квітня 2015 року, оскільки такий пропущений з поважних причин, однак вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3, 4), ОСОБА_1 28 лютого 2015 року відмовився продути в газоаналізатор "Drager" та проїхати на медичне освідування в їх присутності.

Крім цього, як видно з протоколу серії АП1 №815357 про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2015 року (а.с.2), ОСОБА_1 в ньому власноручно зазначив, що випив пляшку алкогольного пива і відмовляється їхати на експертизу та продути в газоаналізатор "Drager".

Як вбачається з постанови судді місцевого суду, наведеному дана належна правова оцінка в описі обставин, установлених при розгляді справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, щодо покликання в апеляційній скарзі на те, що суддею фактично визнано ОСОБА_1 винним у керуванні транспортним засобом у стані сп'яніння, а не у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, про що зазначено в мотивувальній частині постанови, то суд вбачає, що суддя допустив описку, яка підлягає виключенню з мотивувальної частини постанови судді, однак така не впливає на законність прийнятого рішення.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги представника правопорушника ОСОБА_1 ОСОБА_2, то вони, на думку суду, не знайшли свого підтвердження в апеляційній інстанції, а тому є безпідставні.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції даної статті.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

поновити представнику правопорушника ОСОБА_1 ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Жовківського районного суду Львівської області від 22 квітня 2015 року відносно ОСОБА_1

Апеляційну скаргу представника правопорушника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 22 квітня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 тис. 400 грн. без зміни.

Виключити з мотивувальної частині постанови судді місцевого суду покликання на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_5

апеляційного суду

Львівської області