Провадження № 33/783/520/15 Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Львів

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області Макойда З.М., з участю представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., адвоката Комара М.В., розглянувши адміністративну справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 54075 грн., конфіскації товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил №1071/20900/15 від 21.05.2015 року, а саме сигарет з маркуванням «Chesterfild blue» з українською акцизною маркою в кількості 2000 пачок, на суму згідно з маркувань на пачці 35 000,00 гривень, сигарет з маркуванням «Chesterfild red» з українською акцизною маркою в кількості 1090 пачок на суму згідно з маркувань на пачці 19 075,00 гривень, та автомобіля марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, об'єм двигуна - 2461 дизель, серія-номер НОМЕР_3 від 13.05.2015 року - в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській області (код. 25575150, рахунок 0768, банк одержувача: ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, призначення платежу: за проведення автотоварознавчої експертизи згідно рахунку №164) витрати за проведення експертизи в розмірі 1015,20 (одна тисяча п'ятнадцять гривень 20 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Львівської митниці витрати за зберігання товару в розмірі 38 393,11 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного сулу міста Львова від 20 жовтня 2015 року, скасувати її та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. Мотивує це тим, що постанова незаконна, необгрунтована і така, що винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що Галицьким районним судом міста Львова при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови грубо порушено вимоги ч.1 ст. 268 КУпАП, оскільки він не був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, не отримував жодної повістки, а тому не зміг з'явитися на судове засідання з поважних та об'єктивних причин. Вказує, що суд всупереч процесуальним нормам,розглянув дану справу без його участі та виніс постанову у його відсутності, чим позбавив права на захист, гарантованого Конституцією України, Митним кодексом України та міжнародними нормативно-правовими актами а також можливості представити докази, що мають значення для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, що потягло за собою необгрунтоване покарання за адміністративне правопорушення. Крім цього зазначає, що суд першої інстанції безпідставно кваліфікує його дії, як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, як дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордом України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Однак суд не обгрунтував на підставі яких об'єктивних та достовірних доказів він дійшов висновку про використання апелян том спеціально виготовленого сховища, а саме порожнини розмірами 150x300x10, яка була виготовлена шляхом внесення змін в конструкцію транспортною засобу.

Апелянт звертає увагу на те, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови пропущено у зв'язку із тим, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Про існування оскаржуваної постанови дізнався дише 26.10.2015 року в день її отримання, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника Комара М.В., який підтримав апеляційну скаргу, представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративної справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України доведена та стверджується протоколом про порушення митних правил № 1071/20900/15 від 21.05.2015 року; висновком експерта № 9/260 від 07.09.2015 року; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, фотоматеріалами, доповідною запискою головного державного інспектора ВКЗ УАР та ПМП Львівської митниці ДФС.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, який на його думку пропущений з поважних причин, так як копію постанови отримав 26.10.2015 року.

Так, встановлено, що ОСОБА_3 не був присутній при розгляді справи судом першої інстанції, а його доводи про отримання копії постанови 26.10.2015 року відповідають дійсності, оскільки у матеріалах справи є його розписка про отримання такої копії у зазначений день.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_3 слід поновити.

Що стосується доводів апелянта про неналежну оцінку митним органом конфіскованого товару, а саме сигарет, то такі не можуть бути задоволені, оскільки у матеріалах справи є оцінка за акцизною маркою цих сигарет в про це зазначено у протоколі про порушення митних правил № 1071/20900/15 від 21.05.2015 року.

Водночас апелянт наводить доводи про те, що конфіскований автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 належить іншій особі і не повинен був бути вилучений та конфіскований у нього. Однак такі доводи теж не можуть бути задоволені так, як предметом переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) є також транспортні засоби, які також підлягають конфіскації.

Спори щодо транспортного засобу у власника та водія, який ним керував вирішується окремо в передбаченому законом порядку.

При вирішенні питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням обставин та характеру вчиненого адміністративного порушення, особи правопорушника, який до адміністративної відповідальності за порушення митних правил раніше не притягувався, судом першої інстанції вірно застосовано адміністративне стягнення в межах санкції статті, у вигляді штрафу, конфіскації товару та транспортного засобу, що був предметом порушенням митних правил.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2015 року є законна, обґрунтована та винесена у відповідності до вимог законодавства, і підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

клопотання ОСОБА_3 задоволити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задовольнення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483МК України - без зміни.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області З.М. Макойда