Номер провадження: 33/785/757/15
Номер справи місцевого суду: 520/7526/15-п
Головуючий у першій інстанції Тонконоженко
Доповідач Балан В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2015 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 Зурабовича на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2015 року у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою судді суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керувати усіма видами транспортних засобів строком на два роки за те, що він повторно, протягом одного року, 17.05.2015 року о 01 год. 30 хв. на проспекті Свободи в м. Одесі керував автомобілем «Шевроле» (номерний знак НОМЕР_1) з явними ознаками алкогольного спяніння, а від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків, порушивши тим самим вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що він не був належним чином сповіщений про час та дату судового розгляду, а, розглянувши справу за його відсутності, суддя позбавив його права скористатись допомогою адвоката, надати докази та пояснення.

Не заперечуючи проти факту правопорушення, він вважає обраний до нього вид адміністративного стягнення надто суворим, оскільки суддя не врахував, що використання ним автомобілю повязано з трудовою діяльністю, а також з необхідністю щоденного використання на потреби сімї, тому позбавлення права керувати транспортним засобом, лишає його джерел існування. Він вважає, що до нього може бути застосоване стягнення у вигляді штрафу чи громадських робіт.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зявився, хоча про час та дату розгляду його апеляційної скарги був своєчасно повідомлений 20.11.2015 року, що підтверджується довідковим листом секретаря судових засідань ОСОБА_3

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 може бути розглянута за його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи та доданих до його апеляційної скарги документів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на подачу апеляційної скарги був поновлений постановою судді від 18.11.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, з якого випливає, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а від медичного огляду відмовився; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, довідкою АП ВДАІ м. Одеси про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою від 08.08.2014 року.

Окрім того, ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, власноруч записав, що випив пляшку пива і відмовляється від проходження медичного огляду, а у апеляційній скарзі ці обставини не заперечував.

Дійсно, відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, аналіз фактичних обставин справи в суді апеляційної інстанції, у сукупності з наявними доказами свідчать про те, що відсутність ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого суддею рішення, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 130 ч. 2 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, вчинена повторно протягом року.

Відповідно до вимог ст. ст. 33-36 КУпАП, обираючи вид адміністративного стягнення, суддя належним чином мотивував застосування стягнення у виді позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами характером та ступенем суспільної небезпеки правопорушення.

Доводи ОСОБА_2 про те, що користування автомобілем є постійною необхідністю, повязаною з його роботою та потребами сімї, враховані бути не можуть, оскільки, зазначене правопорушення він вчинив під час керування транспортним засобом, яке за своєю сутністю є грубим, до того ж, повторно протягом року.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 Зурабовича, - відмовити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2015 року про накладення на ОСОБА_1 Зурабовича адміністративного стягнення у вигляді двох років позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Балан В.Д.