Справа № 359/8525/15-п Головуючий у І інстанції Левченко А.В.
Провадження № 33/780/808/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 03.12.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: ОСОБА_1;

захисника: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2015 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку США, не працюючу, проживаючу: США, 248, Лос Падрес Бульвар, ОСОБА_4, Каліфорнія, Україна, АДРЕСА_1;

визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., з конфіскацією вилученої валюти у розмірі 1 550 доларів США, -

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2015 року о 17 год. 47 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянка США ОСОБА_3, яка прибула до України з Швейцарії, м. Цюрих, літаком а/к «МАУ», рейсом № PS 472, своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний коридор України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиркою «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п.4 ст.336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянці США ОСОБА_3, було задано питання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має при собі приблизно 12 000 доларів США. Після цього громадянку США ОСОБА_3, було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» де нею була видана готівка в розмірі 12 650 доларів США, що знаходились у одному з відділень жіночої сумки.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів пасажирки валюта належить їй особисто.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та дозвільних документів пасажирка не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» до інспекторів митниці з приводу декларування готівки не зверталась. Своїми діями громадянка США ОСОБА_3 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою США ОСОБА_3, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 №148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2015 року, ОСОБА_3, визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., з конфіскацією вилученої валюти у розмірі 1 550 доларів США.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил від 18.08.2015 № 0508/125120101/15 в частині накладення стягнення, замінивши конфіскацію іноземної валюти в розмірі 1 550 доларів США на штраф як менш суворе стягнення за порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ст. 471 Митного кодексу України.

Окрім цього, представник апелянта ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він мешкає у м. Харкові. Апеляційна скарга та інші необхідні матеріали були відправлені ним до Апеляційного суду Київської області поштою 01 жовтня 2015 року.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 зауважив, що не зможе особисто приїхати в Київ за рішенням суду, на що суддя першої інстанції запевнив, що рішення суду він отримає по пошті і що десятиденний строк подачі апеляційної скарги розпочинається з моменту отримання документів на руки та що штемпель на конверті є підтвердженням початку десятиденного строку. Це саме підтвердив і працівник митниці, який приймав участь у розгляді справи.

Посилається на те, що він забезпечив своєчасну відправку Апеляційної скарги та інших відповідних матеріалів до Апеляційного суду Київської області, однак просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2015 року.

Враховуючи наведене, та керуючись ст. 289 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості обґрунтування постанови, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3, своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надала, до моменту перетину нею «білої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не зверталась.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь-яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз і вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Суд першої інстанції врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, обставини що помякшують та обтяжують відповідальність останнього, прийшов до висновку, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією вилученої валюти.

При розгляді апеляційної скарги пом`якшуючих та виключних обставин відповідальності особи відповідно до вимог ст.ст. 33, 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Вина правопорушника підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, доповідної записки та протоколом опитування.

Відповідно до протоколу опитування (а.с. 7-8), ОСОБА_3 ознайомлена з митними правилами України та знала про обмеження встановлені на ввезення та вивезення грошових коштів, окрім того походження та призначення грошових коштів, які перевозила правопорушниця документального підтвердження не знайшло.

Оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевказані обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк ОСОБА_3 на оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2015 року про адміністративне правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2015 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ