АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/685/15 Головуючий у першій інстанції:Бурхан С.М.
Категорія: ч.4ст. 85КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2015 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 вересня 205 року о 08 годині 10 хвилин на Дніпродзержинському водосховищі в районі м. Верхньодніпровська, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області ОСОБА_3 здійснював лов риби забороненим знаряддям лову, а саме, сіткою-жилковою 1 шт.. Виловив рибу карась 8 штук, плоскирка 2 штуки загальною вагою 1 кілограм.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3, 25 листопада 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити постанову районного суду в частині накладення адміністративного стягнення, а саме накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі даної статті або закрити провадження по справі за ст. 38 КУпАП. Крім того в апеляційній скарзі ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_3 вказує, що він був пропущений з поважної причини, а саме в зв'язку з тим, що його ніхто не повідомив про розгляд справи в суді першої інстанції. Копію постанови вказує, що отримав 14 листопада 2015 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що судом було безпідставно застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у максимальному розмірі. При цьому апелянт вказує, що суд першої інстанції лише перерахував обставини які встановлені ст. 33 КУпАП, однак судом не було враховано того, що він вину визнає та щиро розкаюється, вперше притягується до відповідальності, на даний час не має заробітку та не працює.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази як направлення так і отримання апелянтом судового виклику. Разом з тим, районний суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_3, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що районний суд лише зробив посилання на передбачені ст. 33 КУпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, при цьому зі змісту постанови неможливо встановити, які саме обставини, як вказано в постанові, що пом'якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_3, були враховані судом при накладенні на останнього адміністративного стягненнята не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу саме у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 85КУпАП.

В ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, що у відповідності до ст. 35 КУпАП, обтяжували б відповідальність ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про те, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі та щиро розкаявся, що в свою чергу відноситься до пом'якшуючих обставин, передбачених ст. 34 КУпАП.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а постанова місцевого суду - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду- задовольнити.

Поновити ОСОБА_3, строк на оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року, якоюОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 гривень., шляхом пом'якшення адміністративного стягнення у вигляді штрафу до 510 гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун