печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., при секретарі Онопрієнку С.Ю., за участю прокурора Машненкової В.І., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві протокол про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з вищою освітою, який обіймає посаду генерального директора Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, та суб'єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень згідно пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», працюючи па посаді генерального директора Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця» (далі НІАМ «Київська фортеця»), що розташоване за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Госпітальна, 24-а, порушив вимоги ст. 28 даного Закону, відповідальність за яке передбачена ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме свідомо та умисно не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника про його наявність у зв'язку з тим, що після поновлення на посаді 11.03.2015 р. генерального директора НІАМ «Київська фортеця», за рішенням Апеляційного суду м. Києва, 13.05.2015 р. відкликав касаційну скаргу з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та заяву подану до Дніпровського районного суду м. Києва про відстрочку виконання судового рішення музеєм, предметом судового розгляду в яких був його спір, як фізичної особи з НІАМ «Київська фортеця», тобто вчинив дії, в яких був особисто зацікавлений.

Так, відповідно до Наказу Департаменту культури від 11.03.2015 №73-к ОСОБА_1 було поновлено на посаді генерального директора НІАМ «Київська фортеця», на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва по справі № 755/8850/14-ц.

Також у вказаній справі Апеляційний суд м. Києва прийняв рішення про стягнення з НІАМ «Київська фортеця» на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 72654,09 гри.

В свою чергу, НІАМ «Київська фортеця» подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на рішення Апеляційного суду м. Києва. Про відкриття касаційного провадження Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 21.1 1.2014 було винесено відповідну ухвалу.

Крім цього, 19.12.2014 НІАМ «Київська фортеця» подано до Дніпровського районного суду м. Києва заяву № 372 про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва щодо стягнення середньої заробітної плати на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу у розмірі 72654,09 грн.

13.03.2015 року, приступивши до виконання своїх службових обов'язків генерального директора НІАМ «Київська фортеця», ОСОБА_1 подав клопотання № 97 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про відкликання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду м. Києва. 01.04.2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалив рішення про закриття касаційного провадження та повернення касаційної скарги заявникові.

Цього ж дня ОСОБА_1 від імені НІАМ «Київська фортеця» подав власноруч написану заяву до Дніпровського районного суду м. Києва про залишення без розгляду заяву щодо відстрочки виконання рішення Апеляційного суду м. Києва про стягнення з НІАМ «Київська фортеця» середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 72654,09 грн. на його користь. 18.05.2015 року Дніпровський районний суд м. Києва виніс ухвалу про залишення заяви музею без розгляду.

Відповідно до п. 1.4 Положення про НІАМ «Київська фортеця» музей у своїй діяльності підпорядкований Департаменту культури КМДА, а директор музею керівництву Департаменту відповідно до п. 1.2 Посадової інструкції директора НІАМ «Київська фортеця». Згідно пояснень в.о. директора Департаменту культури ОСОБА_2 та завідувача сектору правового забезпечення Департаменту культури ОСОБА_3 генеральний директор НІАМ «Київська фортеця» ОСОБА_1 не повідомив керівництво Департаменту усно чи письмово про наявність у нього конфлікту інтересів у зв'язку із відкликанням касаційної скарги з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та заяви, поданої до Дніпровського районного суду м. Києва про відстрочку виконання судового рішення, що унеможливило керівництву Департаменту вжити заходи щодо недопущення виникнення та існування конфлікта інтересів.

Згідно п. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 вказаного Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Отже, ОСОБА_1, перебуваючи з 11.03.2015 по теперішній час на посаді генерального директора НІАМ «Київська фортеця» (м. Київ, вул. Госпітальна, 24-а), заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення потенційного конфлікту інтересів не вжив, а саме маючи приватний майновий інтерес, зумовлений особистим бажанням отримати грошові кошти у сумі 72654,09 гри. відкликав касаційну скаргу з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та заяву подану до Дніпровського районного суду м. Києва, з метою отримання останніх, невідкладно не повідомив безпосереднього керівника про його наявність.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто липень 2015.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, та суб'єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень згідно пп. «а» н. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», працюючи на посаді генерального директора Національного історико-архітектурного музею «Київська фортеця», що розташоване за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Госпітальна, 24-а, порушив вимоги ст. 28 даного Закону, а саме: маючи приватний, майновий інтерес, зумовлений особистим бажанням отримати грошові кошти у сумі 72654,09 грн., свідомо та умисно не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника про його наявність у зв'язку з тим, що після поновлення на посаді 11.03.2015 р. генерального директора НІАМ «Київська фортеця» за рішенням Апеляційного суду м. Києва 13.05.2015 р. відкликав касаційну скаргу з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та заяву подану до Дніпровського районного суду м. Києва про відстрочку виконання судового рішення музеєм, предметом судового розгляду в яких був його спір, як фізичної особи з НІАМ «Київська фортеця», тобто вчинив дії, в яких був особисто зацікавлений, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просила притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначивши про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, п. 1 ч.1 ст.12 Закону України " Про засади запобігання та протидії корупції "

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що ще до його поновлення на роботі, він звернувся до департаменту культури стосовно виплати коштів. Йому було повідомлено, що в бюджеті на наступний рік буде передбачена виплата йому цих коштів. Звертав увагу суду, що ухвалою ВССУ було відмовлено в зупиненні виконання рішення в частині виплати йому цих коштів та зазначено, що кошти мають бути виплачені негайно. Проте він чекав та діяв в рамках чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, п. 1 ч.1 ст.12 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції " доведена зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2, згідно яких ОСОБА_1 порушив законодавство України в частині конфлікту інтересів, поясненнями ОСОБА_3, згідно яких ОСОБА_1 вчинив дії, в яких був особисто зацікавлений, порушуючи при цьому Закон України, поясненнями ОСОБА_4, згідно яких ОСОБА_1 завдав шкоди музею, порушив конституційні та трудові права співробітників музею, пояснення ОСОБА_5, згідно яких дії ОСОБА_1 мають ознаки корупційного правопорушення, наказом про звільнення з посади генерального директора НІАМ «Київська фортеця» ОСОБА_1 від 15.06.2015 року та посадовою інструкцією генерального директора НІАМ «Київська фортеця».

Статтею 247 КУпАП (пункт 7) імперативно встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом не передбачено.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Правопорушення не є триваючим, момент виявлення правопорушення - липень 2015 року, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на момент судового розгляду справи сплинув передбачений ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, відтак, справа підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 245, 247, 283, 284, КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя О.А.Білоцерківець