Провадження № 33/780/793/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатюк
Категорія 138 22.12.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2015 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю правопорушника ОСОБА_2 та іншого учасника ДТП ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 05 жовтня 2015 року близько 07 години 50 хвилин в м. Біла Церква Київської області, рухаючись по другорядній дорозі вул. Леваневського, на перехресті нерівнозначних доріг з вул. ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Scoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1, в порушення п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР України не надав перевагу у русі автомобілю марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2, який виїхав на перехрестя по головній дорозі, що призвело до зіткнення указаних транспортних засобів та наступного їх пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 указано на незаконність постанови та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи були зясовані не повно. Вважав, що дорожньотранспортна пригода сталася із вини водія автомобіля «Volkswagen», який проявив необачність та застосував екстрене гальмування, проте через несправну гальмівну систему та поганий стан автомобільних шин, автомобіль «Volkswagen» занесло та спричинило зіткненя із транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_2, який в цей момент зупинився біля краю проїзної частини дороги по вул. Леваневського та надавав перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися головною дорогою по вул. П.Запорожця. Указав на те, що саме дії водія автомобіля «Volkswagen» перебували у причинному звязку із наслідками що настали. Просив постанову скасувати.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_2, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

іншого учасника ДТП ОСОБА_3, який заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_2, вважав доводи викладені у ній необґрунтованими, просив залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 було постановлено у вину те, що у зазначеній дорожній обстановці він допустив порушення вимог п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР України. Сутність вказаних пунктів ПДР України полягає в тому, що виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг, водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі при цьому бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Суддя, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_2 зазначених вище вимог ПДР України, що призвело до наслідків у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Зазначені висновки стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_5, та іншими доказами.

Із урахуванням схеми місця ДТП, пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд вважає доведеною ту обставину, що зіткнення транспортних засобів відбулося у місці, яке указано на зазначеній вище схемі.

Ця обставина вбачається також із пояснень свідка ОСОБА_5 Із цих пояснень також вбачається і те, що зіткнення транспортних засобів сталося в результаті виїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на проїздну частину головної дороги вулиці ОСОБА_4, що створило небезпеку для руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3

Пояснення ОСОБА_2 про те, що ДТП сталося внаслідок порушень вимог ПДР України водієм ОСОБА_3, які проявлялися у тому, що він перевищив швидкість руху, проявив необачність та застосував екстрене гальмування, яке внаслідок несправності гальмівної системи спричинило зміну траєкторії руху транспортного засобу, внаслідок чого сталося зіткнення, не знайшли свого підтвердження у суді.

Так, матеріали справи указують на те, що зіткнення транспортних засобів сталося на проїзній частині головної дороги, тобто в попутному напрямку руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3 Причиною ДТП сталось ненадання ОСОБА_2 переваги у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі.

Матеріали справи не містять будь-яких даних, які б указували на перевищення водієм ОСОБА_3 дозволеної швидкості руху. Окрім цього, матеріали справи не містять і даних, які би указували на несправність гальмівної системи транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3

Та обставина, що при виявленні небезпеки для його руху у вигляді виїзду автомобіля на перехрестя нерівнозначних доріг водій ОСОБА_3 вчинив дії, направлені на уникнення зіткнення транспортних засобів, застосувавши при цьому екстрене гальмування, указує на відсутність технічної можливості уникнення зіткнення транспортних засобів. Наведене указує на те, що саме порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР України, яке полягало у ненаданні переваги у русі транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_3 та виїзду на головну дорогу, перебували у причинному звязку із наслідками що настали.

Факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 «б», 16.11 ПДР України, стверджується також і доданими ОСОБА_2 до справи матеріалами, зокрема: схемою ДТП та фотознімком, що ілюструє місце події. Суд звертає увагу на те, що додані матеріали підтверджують наявні у матеріалах справи докази того, що саме ненадання ОСОБА_2 переваги у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, було причиною ДТП.

Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що ДТП сталося за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що вказує на наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і обєктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Наведені ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції доводи не указують на помилковість висновків судді та на незаконність постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року і не можуть бути підставою для скасування чи зміни цієї постанови.

Підстав для скасування чи зміни постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_2 суд не вбачає, у звязку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.В. Ігнатюк