АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/591/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2015 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців , -

ВСТАНОВИЛА: :

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців.

Судом першої інстанції було встановлено, що 08.08.2015 року о 00.45 годині по вул. Нагорній, с. Кільчень, Новомосковського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_3, керував автомобілем «RenoKengo», д/н АЕ 7163НМ, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу працівника міліції пройти медичний огляд в установленому порядку, відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуНовомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року та закрити провадження по справі за відсутністю події та складу проступку.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та прийнята з порушенням матеріального та процесуального права. При цьому апелянт вказує, що протокол був складений з порушеннями, викладені в ньому дані не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що на справді він не відмовлявся від проходження медичного огляду та разом з працівниками ДАІ він та з свідком ОСОБА_4 їхали до найближчого медичного закладу. А вже після того як працівники міліції запропонували йому «загладити» ситуацію та дати їм хабара і на їх пропозицію він відмовився, щодо нього сфальсифікували матеріал, залучивши до цього знайомих понятих. Також вказує, що копію протоколу йому не вручали, отримав його через пошту, також права та обовязки не повідомляли.Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги покази свідка ОСОБА_4

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не зявився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про незаконність постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, які були досліджені в суді, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 256 КУпАП (а.с.1).

В письмових поясненнях свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, також підтвердили, що водій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 керував автомобілем ОСОБА_8 АЕ7163НМ по вул. Нагорній в с. Кільчень Новомосковського району та на вимогу працівника ДАІ відмовився від проходження медичного огляду та продуттяалкотестеру Драгер. Водій ОСОБА_3 вів себе грубо, хотів спровокувати сварку та погрожував проблемами по службі від керівників, а також від органів прокуратури та суду, якщо його негайно не відпустять. ОСОБА_2 складання документу йому було запропоновано прослідувати на майданчик тимчасового зберігання так, як від ОСОБА_3 був чути запах алкоголю на, що останній відповів працівнику ДАІ, що він при зупинці витягнув ключі та викинув їх в кущі.(а.с.2,3). Аналогічні пояснення були надані ними і в судовому засіданні.

Рапортом працівника ДАІ також засвідчено факт зупинки водія ОСОБА_3, який керував автомобілем ОСОБА_8 н/з НОМЕР_1 та був з явними ознаками алкогольного спяніння(різкий запах алкоголю з порожнини рота та млява мова) від проходження медичного огляду на вимогу працівника ДАІ у законному порядку відмовився, а також від продуття Драгеру водій відмовився в присутності двох свідків. Водій ОСОБА_3 вів себе грубо та хотів спровокувати сварку, погрожував неприємностями по роботі від керівництва, а також прокуратури і суду. Відповідно до ст. 266 КУпАП водія було відсторонено від керування автомобілем та запропоновано передати ключі, щоб доставити транспортний засіб за місцем мешкання водія, але останній витягнув ключі з автомобіля та викинув їх в невідомому напрямку.(а.с.4).

Інспектор ДАІ ОСОБА_9 підтвердив в суді, що водію ОСОБА_3 неодноразово пропонувалося пройти пробу на вміст алкоголю в організмі за допомогою алкотестера «Драгер», або проїхати до лікарні, на що останній відмовився в присутності двох свідків.

Всі вищезазначені докази були предметом дослідження в суді першої інстанції і даючи їм оцінку суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_3 правопорушення.

Доводи апелянта про те, що у разі знаходження його в алкогольному стані, працівники міліції обовязково б затримали та доставили до лікарні, є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 262 КУпАП адміністративне затримання здійснюється відповідними органами та у випадкових випадках перелічених у вищевказаній статті.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що працівниками ДАІ не було затримано транспортний засіб та не відсторонено його від керування ним то вони теж є необґрунтованими. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 було запропоновано доставити транспортний засіб за місцем мешкання, але останній витягнув ключі з автомобіля та викинув їх у невідомому напрямку, що підтверджується поясненнями світків та рапортом працівника ДАІ.(а.с.2-4)

Доводи апелянта, про те, що судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_4, який з ним знаходився в той день та повністю підтверджує його покази, також вважаю неспроможними.

Судом першої інстанції в постанові були приведені покази свідка ОСОБА_4 які той дав в суді, але обґрунтовано не прийняті до уваги при винесенні рішення, оскільки про його наявність в день вказаних подій не зазначали ні свідки-поняті, ні працівник ДАІ при складанні рапорту та протоколу про адміністративне правопорушення.

Сумніватися в показах свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, інспектора ДАІ ОСОБА_9 у суду не було підстав, оскільки вони узгоджуються як між собою так і з матеріалами справи. Отже оцінка судом вказаним показам дана правильна. Доказів того, що вказані особи були заінтересовані оговорити правопорушника, суду не надані. Отже доводи правопорушника про те, що матеріал відносно нього сфальсифікований, а свідки є заінтересованими особами є голослівними, особливо з урахуванням того, що вказані особи до цих подій, ОСОБА_3 раніше не знали.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року, якою КаганцяВіктора Леонідовича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2