Справа № 500/7425/15-п
Провадження № 3/500/2146/15
ПОСТАНОВА

Іменем України
18 грудня 2015 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашова Липовецького району Вінницької області, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , солдата військової частини № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

15.12.2015 року о 13-30 було виявлено на території військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2015 року по справі №500/6772/15-п ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді утримання на гауптвахті строком з (три) доби. Від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 відмовився.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винність у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав.

Крім визнання своєї винності притягуваним ОСОБА_1 , його винність у виконанні ним обов`язків військової служби в нетверезому стані також повністю підтверджуються сукупністю наступних доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 під час несення військової служби на території військової частини НОМЕР_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними рапорту заступника начальника 2-й прикордонної застави з персоналу від 15.12.2015 року; даними письмових пояснень самого ОСОБА_1 від 15.12.2015 року, актом відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2015 року по справі №500/6772/15-п .

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме такого стягнення, як арешт з утриманням на гауптвахті.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суддя
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду А.С. Адамов