Справа № 163/2688/15-п Провадження №33/773/334/15 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А.Л.
Категорія:ст.172-6 КУпАП Доповідач: Оксентюк В. Н.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою в.о. Любомльського міжрайонного прокурора Філімонюка І. на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 04 грудня 2015 року, якою провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працює на посаді директора ТзОВ «Рома Транс», РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В.о. Любомльського міжрайонного прокурора Філімонюк І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Любомльського районного суду Волинської області від 04 грудня 2015 року та ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Статтею 29 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (із змінами та доповненнями) передбачено, що нагляд за додержанням законів у сфері запобігання і протидії корупції здійснюється Генеральним прокурором України та підпорядкованими йому прокурорами.

ОСОБА_3 України "Про прокуратуру" ст.ст. 2, 26 не передбачає прокурорський нагляд за виконанням законів при провадженні в справах про адміністративні правопорушення, як це визначено ст. 250 КУпАП.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, відповідно до п. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною четвертою ст. 23 Закону передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді, а також визначені підстави та порядок такого обґрунтування.

Крім того, зазначеним розділом передбачено право визначеного кола прокурорів на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі, у кримінальній справі.

Будь-які інші повноваження прокурора, повязані з реалізацією ним права на подання апеляційної скарги на судове рішення у справах про адміністративне правопорушення, зазначеним Законом не передбачені.

Разом з тим частиною 1 ст. 287 КУпАП (в редакції із змінами від 14 жовтня 2014 року № 1697-УП), передбачено право прокурора на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, але тільки у випадках, передбачених частиною 5 ст. 7 цього Кодексу, тобто при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійснені нагляду за додержанням законів при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, передбачені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції зі змінами від 14 жовтня 2014 року № 1697-УП ) постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга прокурора не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також, з огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством вправі лише оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а тому апелянту необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги до розгляду з поверненням її особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. ч. 5 ст. 7, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. Любомльського міжрайонного прокурора Філімонюка І. на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 04 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2 повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_1