Провадження №: 3/752/4129/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.10.2015 року м.Київ

суддя Голосіївського районного суду м. Києва Сальникова Н.М. розглянув матеріали, які надійшли від Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, генеральний директор ТОВ «ДЦ Україна», що проживає: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2015 року до Голосіївського районного суду м.Києва від Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників надійшов протокол від 11.09.2015 року про адміністративне правопорушення серії АА № 747296, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 747296 від 11.09.2015 року зазначено, що 11.09.2015 року при проведенні головним державним ревізором- інспектором Бялковською І.Ю. камеральної перевірки /акт №910/28-10-39-10/ з питань податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за 2 квартал 2015 року, було встановлено, що ОСОБА_1, будучи генеральним директором ТОВ «ДЦ Україна», несвоєчасно повідомив МГУ ДФС- Центральний офіс з ОВП за встановленою формою відомостями про доходи громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, жодних клопотань про відкладення або розгляд справи за його відсутності до суду завчасно не надіслав. У відповідності до ст.268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу за відсутності особи, відносно якої складено протокол.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Положеннями ст.67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п. 201.2, 201.7, 201.8, 201.10 ст.201 ПкУ визначено форму податкової накладної. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, зареєстрованим як платник податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу і який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до положень ч.1 ст.163-4 КУпАП складом адміністративного правопорушення є неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), не повідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 747296 від 11.09.2015 року, копією акту №910/28-10-39-10/ від 03.09.2015 року.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Суд, враховуючи характер та обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення в сфері порушення ведення податкового обліку, та беручи до уваги диспозицію інкримінованої статті, якою не визначено ані момент, з якого правопорушення вважається закінченим, ані встановлено обов'язкової ознаки, як строк, встановлений законодавством, приходить до висновку, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки виявити його можна лише під час перевірки.

Згідно ч.1 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення при триваючому правопорушенні може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Згідно положень ст.23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. На виконання вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення під час розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, враховуючи характер та суспільну небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини та відношення до скоєного правопорушення, особу правопорушника та соціальне положення, майновий стан, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративних стягнень, відсутність обставин, пом'якшують чи обтяжують відповідальність, та приходжу до переконання, з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, за умови відсутності негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, про доцільність призначення адміністративного стягнення в межах санкції статті, відповідно до ст.163-4 КУпАП, у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Обставин, які б позбавляли можливості застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не встановлено і на розгляд суду не надано. Окрім того, також вважаю, що в даному випадку таке стягнення, як штраф в мінімальному розмірі, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення штрафу в максимальному розмірі.

Керуючись ч.1 ст.163-4 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 /тридцять чотири/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) 60 к.

Роз'яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Н.М. Сальникова