АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/651/15 Головуючий у першій інстанції:Гончаренко В.М.
Категорія:ч.1 ст. 130КУпАП Головуючий у другій інстанції: Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2015 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу ОСОБА_3 постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює менеджером ТОВ «Виробнича компанія «Гарант - Трейд», проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2015 рокуОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3, 20 вересня 2015 року о 02 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «Мазда», д/н НОМЕР_1, рухалась на пр. Кірова, 14 в м. Дніпропетровську, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (млява мова, ризький запах алкоголю з порожнини рота), після чого, будучи зупиненою співробітником міліції (інспектором ДПС ДАІ), ухилилась від проходження освідчення на стан алкогольного сп'яніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3,17 листопада 2015 року подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити постанову суду першої інстанції в частині адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортним засобом на штраф. Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 вказує, що він нею був пропущений з поважної причини, а саме в зв'язку з тим, що її ніхто належним чином не повідомив про місце, час та дату судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає адміністративне стягнення дуже суворим. При цьому апелянт вказує, що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає менш суворий вид адміністративного стягнення ніж позбавлення права керування транспортним засобом такий як штраф. Просила врахувати, що вона не є злісним порушником Правил дорожнього руху України, раніше не притягувалася до відповідальності, характеризується позитивно. Вважає, що суд першої інстанції наклав адміністративне стягнення з порушенням ст. 33 КУпАП та не мотивував чому призначив більш суворе покарання.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила, а оскільки остання належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження таапеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 268 КУпАП, суд наділений правом розглянути справу у відсутність особи лише при наявності достатніх даних, про її неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 ніхто належним чином не повідомив про розгляд справи, який відбувся 30 жовтня 2015 року в зв'язку з тим, що даних про отримання особою виклику до суду у матеріалах справи не має.

З врахуванням приведених обставин, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що строк на оскарження постанови був пропущений з поважної причини і підлягає поновленню.

Викладений в постанові районного суду висновок про доведеність виниОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та самим апелянтом не оспорюється.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, як встановлено апеляційним судом, при накладенні на ОСОБА_3адміністративного стягнення судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі, що призвело до необґрунтованого накладення на апелянта адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В ході апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_3.у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП провину визнає в повному обсязі..

Крім того в матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про притягнення ОСОБА_3 до будь-якого адміністративного правопорушення.

Всі вище вказані обставини суд апеляційної інстанції відносить відповідно до ст. 34 КУпАП до пом'якшуючих обставин.

Крім того, суд першої інстанції, своє рішення про накладення на правопорушника саме такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобомв постанові суду не мотивував, в свою чергу коли санкція вказаної частини ст.130 КУпАП передбачає й інший, менш суворіший вид адміністративного стягнення.

До того ж судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 працює на посаді менеджера ТОВ «Виробнича компанія «Гарант - Трейд» та характеризується позитивно.

З огляду на викладене, конкретні обставини справи, ставлення винної до скоєного правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення ОСОБА_3.адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягаєзадоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження- задовольнити.

Поновити ОСОБА_3, строк на оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_3 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 (трьох) тисяч 400 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.П. Піскун