Справа № 163/2732/15-п
Провадження №3/163/1907/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

перекладача ОСОБА_2,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3 (SOCHACZEWSKI TOMASZ),

представника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3 (SOCHACZEWSKI TOMASZ), - ОСОБА_4,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1385/20502/2015 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_3 (SOCHACZEWSKI TOMASZ), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_5, що проживає за адресою: ОСОБА_5, 22-640 Скаришев (26-640 SKARYSZEW), вул.Костюшки, 1 (KOSCIUSZKI, 1), непрацюючого, РНОКПП 5, закордонний паспорт серії ЕЕ №8438313, виданий 07.09.2012 року органом WOJEWODA MAZOWECKI /5/, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 (SOCHACZEWSKI TOMASZ) 06.10.2015 року приблизно о 23 год. 01 хв., слідуючи з України в ОСОБА_5 через митний пост Ягодин Волинської митниці ДФС по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор», в якості водія автомобіля марки «SUZUKI GRANT VITARA», реєстраційний номерний знак WRA СХ47, намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю - в одягнених на ноги шкарпетках, тобто в спосіб, що утруднює виявлення, перемістити через митний кордон України іноземну валюту в сумі 48764,00 долари США, що по курсу НБ України станом на 06.10.2015 року становить 1034559,47 гривень, про яку під час проходження прикордонно-митного контролю на смузі руху «зелений коридор» при усному опитуванні не заявив, а її наявність була встановленалише після переведення його на смугу митного контролю «червоний коридор», де після його чергового усного опитування, в службовому приміщенні митниці, предявив переміщувану ним валюту в загальній сумі 60000,00 доларів США, з яких лише 11236 доларів США, в силу ст.366 МК України та Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року, задекларував шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_3в суді вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що наміру приховувати переміщувану ним валюту не мав, а навпаки, хотів її задекларувати, оскільки знав про дозволену до переміщення через митний кордон України норму у 10000 євро та переміщував її у значно більшій кількості, ніж допускається без письмового декларування. Разом з тим, йому не були відомі правила проходження митного контролю смугами «зелений» та «червоний» коридор, тому прослідував смугою, на яку вказав прикордонник. Під час проходження митного контролю запитань, які задавав інспектор митниці на українській мові, не розумів, однак особисто на польській мові повідомив останньому про переміщення валюти, а також бажання її задекларувати. Коли заїхали в бокс для поглибленого огляду та, в той час, як інспектори митниці проводили огляд транспортного засобу, на столі побачив листок паперу з його прізвищем та імям, даними автомобіля, та ще раз заявив інспектору митниці про своє бажання задекларувати валюту, однак інспектори продовжували огляд транспортного засобу та можливості заповнити декларацію йому не надали. Усі ці події відбувались за відсутності перекладача, що вважає порушенням його прав. Переміщувану валюту він дійсно помістив у власні шкарпетки, однак у такий спосіб її приховав не від митного контролю, а з метою убезпечити себе від неправомірних дій сторонніх осіб, оскільки усвідомлював, що переміщує значну суму грошей та побоювався можливого пограбування. Дані кошти є спільними його та його дружини і зароблені ними власною працею. Частину цих коштів він ввіз в Україну попередньо, значно меншими сумами, при цьому, вони залишались на території України, а вивозив їх в ОСОБА_5 з метою інвестування спільного з дружиною бізнесу.

Представник особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_4 зазначив, що переміщувані його довірителем кошти є спільними коштами останнього та його дружини, які зароблені ними упродовж кількох років їх спільною працею, та перевозились через митний кордон України внаслідок власної недбалості і незнання митного законодавства України, однак цілком законно. Досконало незнаючи митних правил, ОСОБА_3 заїхав на смугу митного контролю «зелений коридор», на яку його скерував співробітник прикордонної служби, видавши талон на українській мові, яку його довіритель не розуміє. При цьому, на вїзді у пункт пропуску «Ягодин» відсутні покажчики для розмежування «червоного» та «зеленого» коридорів, а в наявності є лише таблички, які призначені виключно для правил дорожнього руху. Незважаючи на те, що митники вказують на здійснення усного опитування його довірителя на польській мові, у справі немає жодного доказу на ствердження професійного володіння даною мовою інспектором митниці. Вважає, що працівниками митниці безпідставно вилучено у ОСОБА_3 суму коштів, еквівалентну 10000 євро, оскільки така сума дозволена до переміщення через митний кордон України без письмового декларування незалежно від обрання смуги руху для проходження митного контролю та способу і місця її переміщення. Знаходження валюти у шкарпетках за своїми ознаками не є тайником чи сховищем та, крім цього, як слідує зі змісту протоколу про ПМП та службової записки посадової особи Волинської митниці, ОСОБА_3 повідомив інспектору митниці про переміщення ним валюти в сумі 60000 доларів США, що саме по собі виключає факт її приховування. Про відсутність ознак приховування та добровільне предявлення валюти для огляду також вказує те, що особистий огляд ОСОБА_3 інспектором митниці не проводився та останній не вдавався до даного заходу, хоча мав таку можливість. З наведених підстав вважає, що дії його довірителя за ч.1 ст.483 МК України кваліфіковано невірно, у звязку із чим просив провадження у справі за даною нормою закрити та розглянути питання про відповідальність ОСОБА_3 за ознаками ст.471 МК України, оскільки останній добровільно видав наявну у нього валюту на смузі руху «зелений коридор» та наміру на її недекларування не мав. Крім цього, зазначив, що автомобіль, на якому слідував його довіритель, не є обєктом конфіскації за порушення митних правил, тому даний транспортний засіб безпідставно було вилучено під час складання протоколу про ПМП з метою забезпечення сплати штрафу, яким останній керував лише на підставі довіреності, а на праві власності вказаний автомобіль належить батькові ОСОБА_3 ОСОБА_6, про що митному органу було достовірно відомо. Зважаючи на терміни судового провадження, які включають також апеляційне оскарження, з метою недопущення обмежень і порушень права власності особи, яке гарантоване ст.41 Конституції України, просив, подане ОСОБА_6, письмове клопотання щодо повернення транспортного засобу його синові - ОСОБА_3 скерувати для розгляду на Волинську митницю ДФС.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, його представника, показання свідків, позицію представника Волинської митниці ДФС та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи, а саме, копією контрольного талона для проходження по «зеленому коридору» та контрольним талоном для проходження по «червоному коридору» серії АБВ №293451, стверджено, що автомобіль марки «SUZUKI GRANT VITARA», р.н.з. WRA СХ47, з двома особами прослідував у пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС смугою митного контролю «зелений коридор» та був переведений на смугу «червоний коридор» для проведення поглибленого митного огляду (а.с.9, 10).

Як слідує з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, у зазначеному транспортному засобі слідували: громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3 та громадянин України ОСОБА_7.

З протоколу про порушення митних правил №1385/20502/2015 від 06.10.2015 року, доданих до нього фото-таблиць та службової записки старшого державного інспектора ВМО №4 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_8 від 06.10.2015 року встановлено, що, перебуваючи на смузі митного контролю «зелений коридор», при митно-прикордонному контролі, під час усного опитування ОСОБА_3 повідомив про відсутність у нього товарів та валюти. Після виведення даного транспортного засобу із загальної черги та направлення його у бокс для поглибленого огляду транспортного засобу, після повторного усного опитування на предмет наявності валюти, у службовому приміщенні митниці зазначеного боксу, ОСОБА_3 повідомив про переміщення ним іноземної валюти в сумі 60000 доларів США та видав її з одягнених на собі шкарпеток (а.с.1-5, 18).

Обставини проходження митного контролю автомобілем марки «SUZUKI GRANT VITARA», р.н.з. WRA СХ47, в повному обсязі зафіксовано в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205020104/2015/000220Е від 06.10.2015 року, з якого слідує, що в процесі здійснення митного контролю даного автомобіля, який слідував по «зеленому коридору», було виявлено приховану валюту, яка переміщувалась з порушенням порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю та не була задекларована, і знаходилась у громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 в шкарпетках 60000 доларів США, а в громадянина України ОСОБА_7 в кишенях, одягнутої куртки, в сумі 80000 доларів США. Дана валюта була видана останніми після усного опитування та розяснення законодавства України (а.с.11).

Поглиблений митний огляд проводився старшим державним інспектором ВМО №4 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_8, в присутності співробітника УСБУ у Волинській області, співробітника державної прикордонної служби ОСОБА_9, а також водія та пасажира транспортного засобу - ОСОБА_3 і ОСОБА_7 При цьому, ні водій автомобіля, ні його пасажир, який є громадянином України, будь-яких зауважень, клопотань щодо процедури чи результатів проведеного поглибленого огляду не висловлювали та не заявляли.

Допитаний в якості свідка старший державний інспектор ВМО №4 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_8, суду показав, що 06.10.2015 року, після того, як автомобіль марки «SUZUKI GRANT VITARA», р.н.з. WRA СХ47, заїхав в зону митного контролю на смугу руху «зелений коридор», він спільно зі співробітником прикордонної служби, підійшовши до даного транспортного засобу та візуально його оглянувши, одночасно провів усне опитування громадян, які слідували у ньому, на предмет переміщення ними через митний кордон України прихованих, заборонених та обмежених до переміщення товарів, в тому числі валюти, при цьому розяснив їм право на переміщення валюти без письмового декларування в еквіваленті не більше 10000 євро. Оскільки водій транспортного засобу був громадянином ОСОБА_5, тому в останнього також зясував чи розуміє він українську мову, на що пасажир, який був громадянином України, повідомив, що це його швагро, дружина якого є українкою та, якщо останньому буде щось не зрозуміло, він йому розяснить. Сам свідок також достатньою мірою володіє польською мовою, хоча спеціальної підготовки для цього не проходив. Під час такого усного опитування на смузі руху «зелений коридор», водій та пасажир заявили про відсутність у них валюти в такій кількості. Після усного опитування, автомобіль було переведено на смугу митного контролю «червоний коридор» у бокс для поглибленого огляду, де в автомобілі заборонених чи обмежених до переміщення товарів під час огляду виявлено не було, а в барсетці, яка знаходилась в автомобілі, були наявні лише кошти в сумі близько 1000 гривень України. При цьому, перед оглядом барсетки, свідок повторно розяснив даним громадянам про суму валюти у 10000 євро, яка дозволена до переміщення через митний кордон України без письмового декларування, та зазначені громадяни, кожен зокрема, повторно заявили про відсутність у них таких коштів. Після цього, водія автомобіля громадянина ОСОБА_5 було запрошено у службове приміщення, де, після чергового усного опитування щодо переміщення прихованих речей, даний громадянин повідомив, що переміщує валюту в сумі 60000 доларів США, яку вийняв з одягнених на його ноги шкарпеток та одночасно вказав, що у пасажира ОСОБА_7 також наявна валюта в сумі 80000 доларів США, які належать саме йому, а не пасажиру. Особистий огляд ОСОБА_3 у службовому приміщенні не проводився, оскільки в цьому не було необхідності, так як останній при черговому, а саме, третьому усному опитуванні, добровільно видав переміщувану валюту. Крім цього, даний свідок, будучи таким, що володіє польською мовою, заперечив факт усного заявлення ОСОБА_3 про переміщення ним валюти на обох смугах руху, а також прохання останнього у забезпеченні його перекладачем під час проходження митного контролю. Перекладач ОСОБА_2 був запрошений перед складанням протоколу про порушення митних правил. Декларації для заповнення вказані громадяни у нього не просили та сам він її останнім не пропонував.

Співробітник державної прикордонної служби ОСОБА_9, який спільно зі старшим державним інспектором митниці ОСОБА_8 здійснював митний контроль автомобіля марки «SUZUKI GRANT VITARA», р.н.з. WRA СХ47, на смугах руху «зелений» та «червоний» коридори, допитаний в судовому засіданні в якості свідка, дав аналогічні показання, що й свідок ОСОБА_8, та підтвердив, що останній під час здійснення митного контролю, як на «зеленому», так і «червоному» коридорах, розяснював громадянам, які слідували в даному транспортному засобі, їх право на переміщення через митний кордон України без письмового декларування валюти в межах 10000 євро та те, що, зокрема, громадянин ОСОБА_10 ОСОБА_3 заявив про відсутність у нього таких коштів під час його усного опитування, як на смузі митного контролю «зелений коридор», так і в боксі, де проводився поглиблений огляд транспортного засобу. Окрім цього, також ствердив, що ОСОБА_3 під час проходження митного контролю не висловлював прохання щодо забезпечення йому перекладача, мотивуючи тим, що його дружина є українкою, а якщо йому щось буде незрозуміло, то йому розяснить його родич пасажир, який слідував разом з ним.

Аналіз зібраних та досліджених у справі доказів в розрізі норм чинного митного законодавства України приводить до наступного.

Статтями 196, 197 МК України встановлено порядок визначення товарів, відносно яких встановлюється заборона або обмеження на переміщення їх через митний кордон України.

Частиною 3 ст.197 МК України визначено, що обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

27.05.2008 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову за № 148, якою затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України (далі - Інструкція).

Зокрема пунктами 1, 3, 4 даної Інструкції визначено, що фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізична особа - нерезидент має право ввозити в Україну готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі. Фізична особа - нерезидент має право вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, якщо сума готівки, що вивозиться, не перевищує суми готівки, письмово задекларованої цією особою митному органу при ввезенні в Україну. Вивезення готівки у такому випадку здійснюється за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, у разі переміщення через митний кордон України готівки в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, валюта в сумі, що перевищує такий еквівалент, віднесена до товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

Згідно ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до норм ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал для проходження митного контролю. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Дослідженими судом доказами встановлено, що громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3, будучи в силу п.33 ч.1 ст.4 МК України нерезидентом,06.10.2015 року переміщував через митний кордон України готівку в сумі 60000 доларів США, що згідно курсу валют станом на день їх переміщення, тобто 06.10.2015 року (100 доларів США = 2121,5640 грн.), становить 1272938,40 грн. або 53399,79 євро, виходячи з курсу 2383,7893 грн. за 100 євро. Із вказаної суми, ОСОБА_3, слідуючи смугою митного контролю «зелений коридор», своїми діями задекларував переміщення валюти в межах дозволеної норми у 10000 євро, яка не потребує письмового декларування, що в еквіваленті становить 11236 доларів США. При цьому, інша, переміщувана ОСОБА_3,валюта в сумі 48764 долари США, уже склала понад допустиму норму, яка віднесена до товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, та яку, як достовірно встановлено в судовому засіданні, він не заявив до митного контролю під час усного опитування інспектором митниці, ні під час проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», ні після переведення його на смугу митного контролю «червоний коридор» під час поглибленого митного огляду транспортного засобу.

Лише в службовому приміщенні митниці, що в боксі для проведення поглибленого огляду, після третього усного опитування, ОСОБА_3 повідомив інспектору митниці про наявність у нього валюти в загальній сумі 60000 доларів США, які знаходились у шкарпетках, одягнених на його ноги.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.483 МК України та з такою кваліфікацією суд погоджується.

Відповідальність за ч.1 ст.483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів…

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 03.06.2005 року № 8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" розяснив, що використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо). При розмежуванні правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.340 ( ст.472 недекларування товарів) та ст.352 (ст.483 - переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю) МК України, необхідно мати на увазі, що дії особи можуть бути визнані недекларуванням товарів, транспортних засобів тільки в тому разі, коли особа не мала намірів приховати товар від митного контролю.

Посилання ОСОБА_3 на те, що переміщувані ним кошти він задекларував під час його усного опитування інспектором митниці, як на смузі митного контролю «зелений коридор», так і в боксі поглибленого огляду транспортного засобу, суд до уваги не приймає, оскільки такі нічим, окрім слів останнього, не підтверджуються, та спростовуються показаннями свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, підстав яким не вірити у суду немає.

Безпідставними є твердження представника особи, що притягується до відповідальності, про відсутність у ОСОБА_3 тайників та сховищ, оскільки такі останньому у провину не ставляться.

Обєктивна сторона дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.483 МК України охоплюється такою складовою даної норми, як «переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у спосіб, що утруднює виявлення таких товарів».

Про спрямованість намірів ОСОБА_3 на приховування валюти при перетині кордону вказує, зокрема, спосіб її приховування, а також те, що переміщувану валюту він видав лише у службовому приміщенні митниці, що в боксі поглибленого огляду, хоча таку реальну можливість для цього мав, як під час проходження митного контролю на смузі руху «зелений коридор», так і після переведення автомобіля на смугу руху «червоний коридор», під час поглибленого митного огляду автомобіля, однак цього не зробив та будь-яких дій для заявлення переміщуваної валюти не вчинив, що в свою чергу виключає спрямованість його намірів на декларування валюти у встановленому порядку.

Також не може слугувати підставою відсутності ознак приховування в діях ОСОБА_3 непроведення відносно нього особистого огляду, оскільки, згідно положень ст.340 МК України, така форма митного контролю є винятковою, тобто її застосування, як відхилення від загального правила, в кожному випадку не є обов'язковим.

При визначенні дійсних намірівОСОБА_3, суд також враховує належну обізнаність останнього з дозволеними до переміщення через митний кордон України нормами валюти, а також те, що переміщуючи валюту у більшій кількості ніж дозволена без письмового декларування, підтверджуючих документів про її письмове декларування при ввезенні в Україну при собі, на той момент, він не мав, після видачі митному органу валюти їх не представив, як і не подав суду під час розгляду справи.

Доводи представника особи, що притягується до відповідальності, щодо наявних в матеріалах справи суперечностей, зокрема, у самому протоколі та в службовій записці інспектора митниці, які за своїм змістом виключають кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.483 МК України, є лише аргументом представника та його власним судженням, оскільки сукупний аналіз повного змісту зазначених процесуальних документів не вказує на добровільну волю останнього предявити до митного контролю наявну у нього валюту, що мало місце уже у службовому приміщенні митниці, в боксі для поглибленого огляду, тобто після переведення транспортного засобу на смугу митного контролю «червоний коридор».

Допитана в якості свідка дружина ОСОБА_3 ОСОБА_11 підтвердила те, що їй було відомо про переміщення чоловіком через митний кордон України значної суми коштів 60-70 тисяч доларів США, які належать їм обом, як подружжю. Частина зазначених коштів є їхніми власними заощадженнями, а іншу частину - вони отримали від продажу земельної ділянки в Україні, яку відчужили за 33 тисячі доларів США, напередодні поїздки ОСОБА_3. Крім цього, вказала, що чоловік неодноразово з ОСОБА_5 в Україну привозив кошти в межах норми. Вона з дочкою також у той день мала слідувати разом з чоловіком в ОСОБА_5, однак останній, усвідомлюючи те, що буде перевозити значну суму грошей, та побоюючись за їх життя, вирішив їхати сам.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 укладено 25.01.2014 року, що стверджується відміткою у паспорті громадянки України останньої серії АЮ №224776, виданому Луцьким МВ УДМС України у Волинській області 28.02.2014 року, та копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області.

Крім цього, суду надано належним чином завірені копії договорів купівлі-продажу, за якими ОСОБА_3 05.10.2015 року відчужив нерухоме майно на загальну суму 644653 грн., а також довідку про доходи ОСОБА_11 від підприємницької діяльності, які вона отримала до укладення шлюбу.

Однак, зазначені докази можуть підтверджувати лише законність походження переміщуваних ОСОБА_3 коштів в такій сумі, але аж ніяк не можуть слугувати підставою для виправдання його дій та способу переміщення валюти через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, та впливати на кваліфікацію дій останнього та юридичну відповідальність, передбачену законодавством.

При цьому, такі докази не можуть підміняти документів, які чітко визначені Інструкцією, та є необхідними для предявлення до митного контролю при вивезенні валюти за митну територію України.

Щодо нерозуміння правопорушником, який є громадянином ОСОБА_5, української мови, якою розмовляв інспектор митниці, та порушення його прав, у звязку із незабезпеченням йому перекладача, то суд такі доводи останнього вважає надуманими та розцінює їх не інакше, як обрану позицію захисту з метою уникнення від відповідальності, оскільки вони не знаходять свого логічного взаємозвязку із встановленими фактичними обставинами справи, за яких ОСОБА_3 видав приховану у власному одязі валюту лише після третього усного опитування інспектором митниці у службовому приміщенні митниці, під час якого ні перекладач, ні пасажир - громадянин України ОСОБА_7, присутні не були, так як, зокрема, перекладач був залучений уже в процесі складання протоколу про порушення митних правил, що вказує на розуміння правопорушником української лексики.

З аналогічних підстав надуманими та непереконливими суд вважає переміщення ОСОБА_3 валюти у власних шкарпетках з мотивів побоювання пограбування, оскільки, при попередніх двох усних опитуваннях про наявність валюти він не заявив, а продовжував її приховувати, та не мав при собі необхідних документів, визначених Інструкцією, які дозволяють переміщення валюти у такій кількості.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку про спрямованість намірів ОСОБА_3 на переміщення валюти через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з використанням способу, що утруднює виявлення, та, відповідно, доведеність його вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вирішуючи питання про вид та міру відповідальності ОСОБА_3 за порушення митних правил, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного та ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність правопорушника, те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та приходить до висновку, що на останнього слід накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст. 483 МК України у виді штрафу в розмірі 100% вартості безпосередніх предметів правопорушення, якими є валюта в сумі 48764 долари США, з її конфіскацією.

При цьому, іноземна валюта в сумі 11236 доларів США, яка еквівалента 10000 Євро, підлягає поверненню ОСОБА_3, як така, що задекларована останнім шляхом вчинення дій та її переміщення через митний кордон України не обмежено законодавством України.

Щодо незастосування конфіскації до половини вилучених у ОСОБА_3 коштів, з підстав належності їх дружині останнього ОСОБА_11, про що вона клопотала у письмовій заяві від 23.11.2015 року, то такі мотиви не ґрунтуються на вимогах чинного митного законодавства, оскільки саме ОСОБА_3 переміщував зазначену валюту через митний корон України, тим самим взяв на себе відповідальність за дотримання правил її переміщення, про що його дружині було достовірно відомо, а будь-якого роду претензії матеріального характеру за своєю природою є цивільно-правовими відносинами, які не є предметом розгляду даної справи.

Також з матеріалів справи встановлено, що у ОСОБА_3, як особи, яка не має в Україні постійного місця проживання, в порядку ст.511 МК України, митним органом вилученоавтомобіль марки «SUZUKI GRANT VITARA», р.н.з. WRA CX47, кузов №JSAJTDA4V00140249, в рахунок забезпечення стягнення штрафу.

Клопотання представника особи, що притягується до відповідальності, про передачу Волинській митниці ДФС для розгляду питання повернення вилученого при складанні протоколу автомобіля до задоволення не підлягає, оскільки згідно ч.2 ст.522 МК України, справи про порушення митних правил, зокрема, за ст.483 МК України розглядаються місцевими судами (суддями), що одночасно включає вирішення питання долі, вилучених згідно ст.511 МК України, предметів (товарів).

Розглядаючи дане питання на предмет відповідності прийнятого органом доходів і зборів рішення нормам чинного законодавства України, суд вважає, що вилучення автомобіля в даному випадку не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, оскільки, аналіз ч.3 ст.511 та ч.2 ст.541 МК України не вказує на можливість вилучення товару, який не належить на праві власності правопорушнику, саме з метою забезпечення стягнення штрафу. Таке вилучення може мати місце лише за наявності підстав, передбачених ч.3 ст.461 та ч.3 ст.465 МК України, які у справі відсутні.

Вищевказаний автомобіль належить на праві власності громадянину ОСОБА_5 ОСОБА_6 (SOCHACZEWSKI MARIAN SZYMON), а ОСОБА_3 (SOCHACZEWSKI TOMASZ), на підставі довіреності, лише уповноважений правом його користування, у звязку із чим, вилучений в порядку ст.511 МК України, автомобіль марки «SUZUKI GRANT VITARA», р.н.з. WRA CX47, необхідно повернути особі, у якої здійснено його вилучення, про що також клопотав власник автомобіля у поданій до суду заяві.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_3слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.3 ст. 197, ч.1 ст.257, ст.366, ч.1 ст.483 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 (SOCHACZEWSKI TOMASZ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1034559 (один мільйон тридцять чотири тисячі пятсот пятдесят девять) гривень 47 копійок з конфіскацією в дохід держави 48764 (сорок вісім тисяч сімсот шістдесят чотири) долари США, які вилучені згідно протоколу про ПМП №1385/20502/2015 від 06.10.2015 року та прийняті 06.10.2015 року на балансовий рахунок ВОД АТ «ОСОБА_12 ОСОБА_11», відділення №2.

Штраф в розмірі 1034559 (один мільйон тридцять чотири тисячі пятсот пятдесят девять) гривень 47 копійок підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Кошти в сумі 11236 (одинадцять тисяч двісті тридцять шість) доларів США, які вилучені згідно протоколу №1385/20502/2015 від 06.10.2015 року та прийняті 06.10.2015 року на балансовий рахунок ВОД АТ «ОСОБА_12 ОСОБА_11», відділення №2, - повернути ОСОБА_3 (SOCHACZEWSKI TOMASZ).

Стягнути з ОСОБА_3 (SOCHACZEWSKI TOMASZ) в користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучені згідно протоколу та опису затриманих предметів №1385/20502/2015 від 06.10.2015 року: автомобіль марки «SUZUKI GRANT VITARA», р.н.з. WRA CX47, кузов №JSAJTDA4V00140249, 2009 року випуску, який зберігається на митному складі Волинської митниці ДФС, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії DR/BAF №3141739, яке зберігається при матеріалах справи, - повернути ОСОБА_3 (SOCHACZEWSKI TOMASZ).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_13