Справа № 163/2246/15-п Провадження №33/773/323/15 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А.Л.
Категорія:ст.483 ч.1 МК України Доповідач: Опейда В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Опейди В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 16 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2 Білорусь, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, РНОКПП 3220983К015РВ9, паспорт громадянина ОСОБА_2 Білорусь серії КН №2393463, виданий Ленінським РВВС м. Гродно 14.05.2014 року, за ст.483 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови Любомльського районного суду Волинської області від 16 листопада 2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 327612 гривень 21 копійку з конфіскацією в дохід держави дорогоцінного каміння органогенного утворення бурштину або сукциніту, в стані сировини, вагою 8286,72 грами, вартістю 327612,21 грн., та автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», 2002 року випуску, кузов №WDB9036621R452372, вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №1033/20502/2015 від 10.08.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС 19360 гривень 81 копійку витрат по справі за зберігання автомобіля на рахунок 9069 в ГУ ДКСУ у Волинській області (МФО 803014, код за , призначення платежу відшкодування витрат за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митного органу).

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС витрати останньої в розмірі 1462 гривні 50 копійок за проведення експертизи на розрахунковий рахунок 9069 в ГУ ДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , призначення платежу відшкодування витрат за проведення експертизи (залучення експертів)).

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10 червня 2015 року близько 11 години 33 хвилини, слідуючи з України в ОСОБА_2 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор», в якості водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номерний знак 5141 ІХ-4, намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю, перемістити через митний кордон України дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин або сукциніт, в стані сировини, вагою (нетто) 8286,72 грами, вартістю 327612,21 грн., яке було упаковане у поліетиленові прозорі пакети та знаходилось частково в правому лонжероні під переднім пасажирським сидінням та частково в лівій та правій стінці за декоративною обшивкою багажного відділення автомобіля, доступ до яких став можливий шляхом демонтажу та монтажу вказаних частин автомобіля, і було виявлене під час проведення митного контролю вказаного транспортного засобу та особистих речей громадянина за допомогою технічний засобів митного контролю: набору інструментів та ключів.

Своїми діями ОСОБА_1 намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю, перемістити через митний кордон України дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин або сукциніт, в стані сировини, вагою (нетто) 8286,72 грами, вартістю 327612,21 грн., з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, матеріалам справи, ґрунтується на припущеннях. Зазначає, що неправильно дано оцінку обставин щодо виготовлення спеціального тайника в автомобілі та безпідставно застосоване стягнення у виді конфіскації автомобіля. Просив постанову суду змінити, виключивши з його резолютивної частини посилання про накладення стягнення у виді конфіскації автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер 5141 ІХ-4, а сам автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САА №379393 повернути власнику.

ОСОБА_1 і його захисник в судове засідання в суд апеляційної інстанції не зявились, хоча про місце і час розгляду справи за поданою апеляційною скаргою були належно повідомлені за вказаною адресою, а тому судовий розгляд вирішено проводити у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваної постанови, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали вищевказаної справи про адміністративне правопорушення, приходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані, при прийнятті рішення обставини справи перевірені обєктивно, повно досліджено провадження у справі, а тому висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.483 МК України є правильним. Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не оспорюються.

Не заслуговує на увагу твердження в апеляції про те, що автомобіль не був обладнаний спеціальними сховищами (тайниками) для приховування та перевезення товарів через митний кордон України, оскільки воно спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 приховував дорогоцінне каміння органогенного утворення в правому лонжероні під переднім пасажирським сидінням, а також в лівій та правій стінці за декоративною обшивкою багажного відділення автомобіля, доступ до яких став можливий шляхом демонтажу та монтажу вказаних частин автомобіля, яке було виявлене під час проведення митного контролю транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI» реєстраційний номер 5141 ІХ-4, та особистих речей громадянина за допомогою технічних засобів митного контролю: набору інструментів та ключів.

Згідно п.53 ч.1 ст.4 МК України спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Так, дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин або сукциніт, в стані сировини, вагою (нетто) 8286,72 грами, яке ОСОБА_1 намагався незаконно перемістити через митний кордон України було виявлено в правому лонжероні під переднім пасажирським сидінням, а також в лівій та правій стінці за декоративною обшивкою багажного відділення автомобіля, що підпадає під поняття спеціально виготовлене сховище (тайник), оскільки саме з метою приховування переміщуваного ОСОБА_1 товару від митного контролю останні попередньо піддавалися розбиранню.

Крім того, висновками експертиз № 064/15 від 11.08.2015 року та №8240 від 02.11.2015 року, які узгоджуються з іншими письмовими доказами, одночасно спростовуються твердження ОСОБА_1 про розміщення ним в автомобілі бурштину без застосування будь-яких інструментів шляхом вільного доступу.

Зважаючи на вищевикладене, досліджені судом першої інстанції та перевірені в апеляційному порядку докази, вказують на те, що ОСОБА_1 своїми діями намагався перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин або сукциніт, в стані сировини, вагою (нетто) 8286,72 грами, вартістю 327612,21 грн., яке було поміщено у сховища, які в даному випадку охоплюються поняттям «спеціально виготовлене сховище (тайник)», наведеним у п.53 ч.1 ст.4 МК України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Таким чином, судом першої інстанції зроблений вірний висновок про необхідність конфіскації транспортного засобу, яка є обовязковою, згідно санкції ч.1 ст.483 МК України, оскільки він використовувався для переміщення товарів з приховуванням від митного контролю.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, судом враховано характер вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, ступінь вини, майновий стан, дані про його особу, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, працює приватним підприємцем, обставини, які б обтяжували його відповідальність, в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, враховуючи положення розділу ІІІ ст.2 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 року за № 1140/21452, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Враховуючи те, що на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді конфіскації товару та транспортного засобу, тому суд безпідставно стягнув з нього 19360 грн. 81 коп. за зберігання автомобіля на користь Волинської митниці ДФС. Отже, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. 530 МК України, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 16 листопада 2015 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з постанови Любомльського районного суду від 16 листопада 2015 року вказівку про стягнення з ОСОБА_1 19360 (девятнадцять тисяч триста шістдесят) гривень 81 копійки витрат за зберігання транспортного засобу.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_3