Апеляційний суд міста Києва
№ 33/796/1128/2015 м. Київ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Верховець Т.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який обіймає посаду директора ТОВ «Сітел», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- за 188-40 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, та піддано його стягненню у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, обіймаючи посаду директора ТОВ «СІТЕЛ», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. А.Барбюса, 37/1, оф.500, всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист персональних даних», пунктів 2.2, 6.1, 6.4 «Порядку здійснення Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини контролю за додержанням законодавства про захист персональних даних», затвердженого Наказом Уповноваженого від 08.01.2014 № 1/02-14, 11 червня 2015 року не допустив уповноважених посадових осіб Секретаріату Уповноваженого до проведення перевірки додержання законодавства про захист персональних даних ТОВ «СІТЕЛ», не наддав на вимогу завідувача відділу контролю Управління з питань захисту персональних даних Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини ОСОБА_4 запитувані документи та не забезпечив доступ до них.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду про притягнення

його до адміністративної відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому зазначає, що він надав представникам уповноваженого з прав людини доступ до приміщення для проведення перевірки та всі необхідні усні пояснення, проте при перевірці, перебував один, працівники, які відповідають за технічні засоби збереження інформації, а також за ведення документації на робочих місцях були відсутні, що фізично унеможливлювало проведення перевірки. Крім того, зазначає, що представник уповноваженого з прав людини пред'явив лише посвідчення без доручення, як цього вимагає п.2.1 та 2.2 «Порядку здійснення Уповноваженим ВРУ з прав людини контролю за додержанням законодавства про захист персональних даних». Зазначає, що протокол, складений представникамиуповноваженого з прав людини не може вважатись доказом вчинення правопорушення, оскільки при здійсненні перевірки уповноважені не забезпечили участі незацікавлених свідків, що робить таку перевірку необ'єктивною. Отже, його обвинувачують в правопорушенні, яке він не скоював, оскільки представники уповноваженого з прав людини не підтвердили законність винесення постанови відповідними доказами, як того вимагає ст.251 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його адвоката Самарцева Я.Ю., які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_3 у повному обсязі та просили її задовольнити з наведених у ній доводів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді адміністративної справи, згідно вимог ст.280 КУпАП, повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами (сукупність даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази тощо).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці

дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції, при розгляді даної справи, не виконані.

Так, диспозиція ст. 188-40 КУпАП передбачає невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Відповідно до ст. 22Закону України «Про захист персональних даних» контроль за додержанням законодавства про захист персональних даних у межах повноважень, передбачених законом, здійснюють такі органи: 1) Уповноважений;2) суди.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.23 зазначеного закону, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини має повноваження у сфері захисту персональних даних, а саме проводити на підставі звернень або за власною ініціативою виїзні та безвиїзні, планові, позапланові перевірки володільців або розпорядників персональних даних в порядку, визначеному Уповноваженим, із забезпеченням відповідно до закону доступу до приміщень, де здійснюється обробка персональних даних.

Згідно вимог ст.2 Порядку здійснення Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини контролю за додержанням законодавства прозахист персональних даних, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 08.01.2014 № 1/02-14, контроль за додержанням суб'єктами перевірки законодавства про захист персональних даних здійснюється Уповноваженим та/або уповноваженими ним посадовими особами шляхом проведення перевірок: планових, позапланових, виїзних та безвиїзних. Планові та позапланові перевірки можуть бути виїзними та безвиїзними. Виїзна перевірка проводиться Уповноваженим та/або на підставі виданого ним іменного доручення такими посадовими особами (далі - уповноважені посадові особи): керівником Секретаріату та його заступником; Представниками Уповноваженого; керівниками структурних підрозділів Секретаріату та їх заступниками; працівниками Секретаріату Уповноваженого. Доручення видається у письмовій формі на визначений у ньому строк.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 11.06.2015 о 12 год. 15 хв. без попередження до офісу ТОВ «СІТЕЛ» прибули три особи, які пред'явили посвідчення, видані Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, та повідомили про проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист персональних даних. Він, як директор ТОВ «СІТЕЛ», без перепон провів зустріч із цими особами, пояснивши, що на даний час особи, які відповідальні у ТОВ «СІТЕЛ» за

дотримання вимог законодавства про захист персональних даних знаходяться у робочих поїздках по місту. Крім того, зауважив, що в уповноважених осіб відсутній документ на право проведення перевірки з визначенням терміну її здійснення (а.с.14).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив зазначені пояснення та пояснив, що особи, які представилися, як уповноважені посадові особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, не надали йому будь-яких документів, які б давали їм право на проведення позапланової перевірки ТОВ «СІТЕЛ», а пред'явили лише свої посвідчення та перелік документів, копії яких йому необхідно їм надати.

Відсутні такі документи і в матеріалах даної справи.

Наявні в матеріалах справи копії службових посвідчень на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та додатки до них (а.с.5,6,7) не є відповідно до п.2.2 «Порядку здійснення Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини контролю за додержанням законодавства про захист персональних даних», тим іменним дорученням, яким уповноважується посадова особа на проведення перевірки у визначеному місці та у зазначений термін.

За відсутності передбачених п.2.2 «Порядку здійснення Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини контролю за додержанням законодавства про захист персональних даних», затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 08.01.2014 № 1/02-14, документів, які дають право на проведення перевірки ТОВ «СІТЕЛ», підстав вважати вимоги посадових осіб Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 законними, - відсутні.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП України, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, та піддано його стягненню у виді штрафу в розмірі 3400 гривень - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Верховець