справа 415/5901/15-п
провадження № 3/415/745/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.15 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ВДАІ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И ЛА:

09 вересня 2015 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, керував транспортним засобом мопедом DELTA, без н.з, який йому належить, в районі будинку № 17 по вулиці Леніна с. Шепілове, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Стан алкогольного спяніння підтверджується позитивним результатом (1,56 %) огляду ОСОБА_1 на стан спяніння із застосуванням приладу «АLKOTEST 6810» № ARAM 2252, тест № 754, проведеного 09.09.2015 року (а.с.2).

ОСОБА_1 про день та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, однак до суду не з`явився, про причини не попередив, у звязку з чим Лисичанським міським судом були винесені постанови про доставку ОСОБА_1 у судове засідання приводом на 13.10.2015 року, 27.10.2015 року, 26.11.2015 року, виконати які, згідно рапорту, наданого суду співробітником ВДАІ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області, - не надалося можливим. Відповідно до рапорту інспектора ВДАІ м. Лисичанська ОСОБА_2, ОСОБА_1 знаходиться за межами міста Лисичанська, на заробітках у РФ, коли він повернеться, невідомо. Згідно пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4, гр. ОСОБА_1 виїхав на заробітки до Росії, коли він повернеться невідомо. Тому, в судовому засіданні досліджені письмові матеріали справи, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 наданих в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено випив 100 г горілки, після чого керував мопедом, з порушенням згоден. Претензій до співробітників ДАІ не має (а.с.1).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у письмових поясненнях, наданих ним в протоколі власноруч безпосередньо після вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1), підтверджується висновком тесту № 754 від 09.09.2015 року (а.с.2).

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

При вирішенні питання, який вид стягнення передбачений саме ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати до правопорушника суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно п.1.10 Про правила дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки ВДАІ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області, за обліково-реєстраційними даними компютерної системи, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстровано (а.с.6). Таким чином, в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не є водієм, а є іншою особою, яка керує транспортним засобом.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, інвалідом не являється та згідно довідки ВДАІ Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області протягом року до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння не притягувався (а.с.5).

В якості обставин, що помякшують відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34 КУпАП, суд визнає визнання своєї провини правопорушником, відповідно до письмових пояснень, наданих правопорушником в протоколі про адміністративне правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність згідно зі ст. 35 КУпАП суд не вбачає.

Суд не визнає в якості обставини, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, наявності обставин, що помякшують його відповідальність та відсутності обставин, які б її обтяжували, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що правопорушнику слід призначити стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

На підставі вимог ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 130 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Піддати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок за такими реквізитами: (отримувач коштів УДКСУ у місті Лисичанську Луганської області, код ОКПО отримувача 37800278, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, р/р 0051, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова