Провадження № 33/780/810/15 Доповідач у 2 інстанції Рудніченко
Категорія 07.12.2015

ПОСТАНОВА
Іменем України

07 грудня 2015року м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Київської області Рудніченко О.М., з участю представника ВЧ № 2215 Філатова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.10. 2015 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, головного сержанта командира відділення взводу охорони роти охорони прапорщика військової частини НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правоорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гаупвахті на строк 2 (дві) доби.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три ) грн. 60 коп. на користь держави.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2015 року, 09.10.2015 року під час здачі посади сержанта з матеріального забезпечення роти охорони у прапорщика ОСОБА_1 була виявлена нестача речового майна: ремінь поясний-1 шт., ремінь брючний- 1 шт., плащ брезентовий- 3 шт., килим «приліжковий» - 48 шт., «підматрасники» - 35 шт. На загальну суму 151, 70 грн.

Таким чином своїми діями ОСОБА_1 не забезпечив правильне зберігання та використання майна роти, чим порушив вимоги статей 121,122 Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме : протоколом про адміністративне правопорушення № 17 від 22 жовтня 2015 року, Актом проведення службового розслідування у військовій частині НОМЕР_1 по факту нестачі майна під час прийому-передачі посади сержанта з матеріального забезпечення роти охорони військової частини НОМЕР_2 від 09 жовтня 2015 року, довідкою № 1/1 від 21 жовтня 2015 року про вартісну оцінку заподіяної шкоди, поясненням ОСОБА_1 від 15 жовтня 2015 року та поясненням ОСОБА_2 від 19 жовтня 2015 року.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Боріспільського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2015 року. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова суду є неправильною, що недоведені обставини, що мають суттєве значення по справі, які суд першої інстанції визнав встановленими, також висновки суду не відповідають обставинам справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ВЧ НОМЕР_2 зазначив, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав, суд дані обставини врахував при накладенні стягнення.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ВЧ НОМЕР_2 , який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_1 суддею першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 09.10.2015 року під час здачі посади сержанта з матеріального забезпечення роти охорони у прапорщика ОСОБА_1 була виявлена нестача речового майна: ремінь поясний-1 шт., ремінь брючний- 1 шт., плащ брезентовий- 3 шт., килим «приліжковий» - 48 шт., «підматрасники» - 35 шт. На загальну суму 151, 70 грн.

Так згідно, пояснень вказаних вище, очевидним є той факт, що саме ОСОБА_1 здійснив дане адміністративне правопорушення.

Суддя, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту вчинення даного правопорушення громадянином ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. ст. 22, 23 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Також, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначення стягнення, суддею враховано вищезазначені норми Закону та те, що ОСОБА_1 свою вину у вчинення зазначеного адмінправопорушення визнав.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків судді про доведеність вини ОСОБА_1 у даному правопорушенні.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для зміни чи скасування постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2015 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.10. 2015 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.М. Рудніченко
Київської області