Справа № 304/1518/15-п
Провадження № 3/304/623/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Амарович В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління держпраці у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», Закарпатської області, виконавчого директора ТзОВ «Індустрія деревообробки», -

за ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 07-06-018/27 від 25 листопада 2015 року ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він «перебуваючи на посаді виконавчого директора ТзОВ «Індустрія деревообробки» (м. Перечин, пров.Червоноармійський, №6), наказом №51/Н-02 від 19 жовтня 2015 року звільнив з 19 жовтня 2015 року з посади сортувальниці пиломатеріалів ОСОБА_2, не дотримавши при цьому двохтижневого терміну з дня подання останньою 19 жовтня 2015 року заяви на звільнення за власним бажанням. Так, ОСОБА_2 прийнята на роботу на посаду сортувальниці пиломатеріалів з 05 лютого 2015 року згідно наказу №7/Н-01, зі строком випробування один місяць, тобто прийнята на роботу по трудовому договору на невизначений строк. 19 жовтня 2015 року ОСОБА_2 подала виконавчому директору ТзОВ «Індустрія деревообробки» заяву про звільнення за власним бажанням, в якій просила звільнити її з 19 жовтня 2015 року. Однак у поданій заяві ОСОБА_2 не зазначила жодну підставу з передбачених у ч. 1 ст. 38 КЗпП України та не вказала жодну іншу поважну причину, яка була б підставою для розірвання трудового договору у зазначений нею строк без дотримання двохтижневого попередження про звільнення за власним бажанням. Таким чином, розірвавши трудовий договір з ОСОБА_2 без дотримання двохтижневого попередження про звільнення за власним бажанням, ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 38 КЗпП України».

Крім цього, ОСОБА_1 не забезпечив виплати заробітної плати працівникам товариства у встановлені строки. Так, згідно відомостей виплати заробітної плати, то така проводилась декілька разі на місяць з порушенням термінів її виплати, зокрема, за вересень 2015 року заробітна плата до виплати нарахована в сумі 668100 грн. 110 працівникам, яка виплачувалась згідно відомостей на виплату грошей від 25 вересня 2015 року на суму 83100 грн. 98 працівникам, згідно відомостей на виплату грошей від 09 жовтня 2015 року на суму 282300 грн.- 114 працівникам та відомостей на виплату грошей від 19 жовтня 2015 року на суму 275700 грн. 3 працівникам, строк виплати якої наступив 07 жовтня 2015 року. заробітна плата за жовтень 2015 року нарахована до виплати 410300 грн. 138 працівникам, виплачена згідно відомостей на виплату грошей від 23 жовтня 2015 року на суму 130200 грн. 112 працівникам та відомостей на виплату від 10 листопада 2015 року на суму 297100 грн. 128 працівникам, відомості на виплату грошей від 20 листопада 2015 року на суму 127200 грн. 2 працівникам, строк виплати якої наступив 07 листопада 2015 року, чим порушив ч. 1 ст. 115 КЗпП, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Зазначені дії ОСОБА_1 головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Цапулич Н.І. кваліфіковано за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення у частині неправомірного звільнення ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що 19 жовтня 2015 року така звернулася до нього із письмовою заявою про звільнення її за власним бажанням днем 19 жовтня 2015 року. На таке прохання він погодився та видав відповідний наказ. Таким чином вважає, що трудове законодавство не порушив, а відтак у його діях у цій частині відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП. Що стосується порушення ним строків виплати заробітної плати, то у цій частині він свою вину визнає повністю, надав докази усунення вказаного порушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства про працю.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 19 жовтня 2015 року звернулася до директора ТзОВ «Індустрія деревообробки» ОСОБА_1 із заявою про звільнення її з роботи за власним бажанням з 19 жовтня 2015 року.

Наказом директора ТзОВ «Індустрія деревообробки» №51/Н-02 від 19 жовтня 2015 року про припинення трудового договору (контракту) сортувальника пиломатеріалів ОСОБА_2 звільнено з роботи днем 19 жовтня 2015 року за ініціативи працівника.

Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Із вказаної норми вбачається, що працівник має право розірвати трудовий договір за власним бажанням за умови письмового попередження про це власника або уповноважений ним орган за два тижні. Крім цього, сторони трудового договору вправі домовитися про будь-який строк звільнення після подання працівником заяви про це в межах двотижневого строку. За наявності такої домовленості працівника можна звільнити навіть у день подачі заяви про звільнення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2, подавши 19 жовтня 2015 року заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, вказала у ній бажаний день звільнення 19 жовтня 2015 року, з чим ОСОБА_1, як виконавчий директор ТзОВ «Індустрія деревообробки», погодився, тому суд вважає, що останній, видавши про це відповідний наказ, трудові права працівника жодним чином не порушив, а відтак у таких його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а тому справа в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Що стосується порушення ОСОБА_1 строків виплати заробітної плати працівникам товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія деревообробки» у вересні та жовтні 2015 року, то його вина у цій частині є доведеною, окрім визнавальних пояснень ОСОБА_1 також стверджується дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №07-06-018/27 від 25 листопада 2015 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №07-06-018/34 від 25 листопада 2015 року та відомостями щодо проведення цих виплат.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення в частині порушення ним строків виплати заробітної плати визнав повністю, щиро розкаявся, вперше притягається до адміністративної відповідальності, виплата заробітної плати працівникам товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія деревообробки» здійснена в повному обсязі з незначним порушенням строків, а тому суддя вважає, що хоча вчинене ОСОБА_1 діяння формально і містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, однак не представляє великої суспільної небезпеки, таке не спричинило будь-якої шкоди громадським чи державним інтересам, будь-які негативні наслідки від нього не настали, відтак останнього слід звільнити від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю вчиненого, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 9, 22, 245, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до апеляційного суду Закарпатської області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:ОСОБА_3