Справа №490/9860/15-п 17.12.2015
Провадження №33/784/277/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ап. провадження: № 33/784/277/15 Головуюча у 1-й інстанції: Лагода К.О.
Категорія: ст. 472 МК України Головуючий в суді ап. інстанції: Царюк В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Царюк В.В., за участю представника Миколаївської митниці Квасниці Ю.А. та ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про правопорушення, передбачене Митним Кодексом України за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.10.2015 року, якою, -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та є громадянином Туреччини, працює капітаном т/х «Nuray Senkaya» (прапор Туреччини), який мешкає та проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 120 тис. 573, 60 грн., із конфіскаціє товару, що є предметом правопорушення митних правил, а саме: паливного мазуту марки «Fuil Oil», в кількості - 18 454 тонн (вартістю 120 тис. 573, 60 грн.), -

В С Т А Н О В О В И В :

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.10.2015 року ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він перебуваючи на посаді капітана судна т/х «Nuray Senkaya» при проходженні митного контролю на Миколаївській митниці, не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості про наявну кількість на борту судна паливного мазуту, в кількості - 18, 454 тонн, вартістю 120 тис. 573, 60 грн.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував даними протоколу про порушення митних правил, відносно ОСОБА_5 (а.с. 4-6), актом митного огляду паливних цистерн з паливним мазутом (а.с. 22).

Не погодившись із зазначеною постановою, представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової, якою адміністративне провадження відносно ОСОБА_7 - закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

В своїх доводах, апелянт вказує, що постанова суду винесена із порушенням законодавства України і підлягає скасуванню.

Зазначає, що під час складання протоколу про митне правопорушення працівниками митного органу було порушено право ОСОБА_7 користуватись послугами перекладача, що передбачено ст. 498 МК України, оскільки ОСОБА_7 є громадянином Туреччини та не володіє українською мовою.

Вказує, що перекладач ОСОБА_8, який був присутній під час складання протоколу, не є професійним перекладачем та не має відповідної освіти, а зміст протоколу лише приблизно переклав ОСОБА_7 на англійську мову. До того ж, протокол містить юридичну термінологію, а відтак потребує належного рівня знань. Тому, на думку представника, не може бути визнаний перекладачем, відповідно до вимог ч. 1 ст. 503 МК України, оскільки не має відповідної освіти.

Стверджує, що внаслідок незалучення перекладача, ОСОБА_7 не було належним чином роз'яснено його права та обов'язки, що передбачені ст. 498 МК України, в тому числі: виступати рідною мовою і користуватись послугами перекладача, давати усні та письмові пояснення, подавати свої доводи та міркування, а також, користуватися юридичною допомогою захисника, що є істотним порушенням права ОСОБА_7 на захист.

Крім того, вказує, що працівниками митниці, в порушення вимог ст. 513 МК України не було залучено спеціаліста до проведення огляду судна та для виявлення точної кількості мазуту у механізмах судна, що на думку представника є сферою спеціальних знань. Проте, такі виміри були вчинені завідувачем сектору БНПН і З та КЗ ОСОБА_10, який не є спеціалістом в цій галузі та чи має право на проведення таких технічних вимірів не відомо.

Крім того, представник вважає, що митний орган безпідставно провів обстеження судна, пославшись на проведення операції «Рубіж 2015», оскільки вичерпний перелік підстав для проведення митного обстеження судна, зазначені в ч. 2 - 5 ст. 338 МК України та у постанові КМУ від 23.05.2012 року № 467. Жодна, із вищевказаних законних підстав у протоколі не зазначена.

Під час проведення судового засідання, судом першої інстанції було порушено вимоги КУпАП, зокрема, судове засідання було проведено за відсутності особи, відносно якої складено протокол про митне порушення, без належного його сповіщення про дату, час та місце судового розгляду, в результаті чого, було порушено вимоги: ч. 2 ст. 268, ч. 1 ст. 277-2, п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП.

Судом також, не було належним чином повідомлено захисника ОСОБА_11, який має всі повноваження на захист ОСОБА_7, а також, який письмово звертався із клопотанням на адресу суду про вчасне його повідомлення про час, дату судових засідань та інших процесуальних рішень суду.

Також, апелянт вказує, що акт складений за результатом митного огляду не відповідає встановленій формі, затвердженій Наказом Міністерства Фінансів України № 636 від 30.05.2012 року.

Крім того, зазначає, що у супереч вимогам ч. 9 ст. 338 МК України, акт митного огляду не було затверджено печаткою посадової особи органу доходів і зборів, а також, при проведені огляду було порушено вимоги ч. 6, цієї ж статті, відповідно до якої, огляд необхідно проводити у присутності особи, яка переміщує товар, тобто капітана судна, а не старшого механіка, як це було здійснено працівниками митниці.

В своїх доповнення до апеляційної скарги представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4, звертає увагу суду, на положення ч. 1 ст. 268, ч.1 ст. 460 МК України, згідно яких, допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених ч. 3 цієї статті.

Згідно, ч. 3 цієї ж статті, якщо особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації помилки, зазначені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок), орган доходів і зборів застосовує до такої особи санкції, передбачені цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Тобто, вказані положення МК України, передбачають звільнення від застосування санкцій, якщо при декларуванні були здійснені помилки, які не завдали шкоди державним інтересам та за умови не систематичності їх здійснення.

Також, вказує, що паливний мазут, згідно п. 48 ч. 1 ст. 4 МК України належить до припасів, а згідно ч. 1 ст. 224 МК України припаси, які ввозяться на митну територію України морським, річковим та повітряним суднами, звільняються від оподаткування митними платежами за умовами, що вони залишаються на борту цих суден.

Таким чином, на думку представника, декларування припасів з допущенням помилок, за умови не систематичності, не тягне за собою застосування санкцій.

Також, представник вказує, що апелянт своїми діями, жодним чином не завдав і не міг завдати шкоду економічним та будь-яким іншим інтересам держави, а тому вважає, суд першої інстанції мав всі підстави закрити провадження за ст. 22 КУпАП, тобто у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Крім того, представник стверджує, що суд першої інстанції не перевірив наявність повноважень завідувача сектору БНПН і З та КЗ УАР та ПМП Миколаївської митниці ДФС ОСОБА_10 складати протоколи про порушення митних правил, на його думку, ОСОБА_10 відповідно до вимог ч. 1 ст. 490 МК України, таких повноважень не має.

Заслухавши доповідь судді, думку представника особи, відносно, якої складено протокол про митне правопорушення, який підтримав доводи викладені в тексті його апеляційної скарги, представників Митниці, які заперечували проти доводів представника та вважав, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляція підлягає задоволенню.

При провадженні у справі, відносно ОСОБА_5 митним органом було допущено істотні порушення закону, які залишились поза увагою суду першої інстанції.

Згідно ч. 1, 2 ст. 492 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватись послугами перекладача.

Відповідно до вимог ст. 498 МК України, серед інших прав та обов'язків осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, гарантується право виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, користуватись юридичною допомогою захисника.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 145/50400/15 від 23.09.2015 року (а. с. 1 - 3), його складено відносно капітана т/х «NURAY SENKAYA», прапор Туреччина.

Капітаном судна є ОСОБА_5, який є громадянином Туреччини та не володіє українською мовою.

Проте, зі змісту протоколу вбачається, що вимоги ст. ст. 492, 498 МК України працівниками митного органу при складані протоколу дотримано не було. Перекладача з відповідною освітою та кваліфікаційним рівнем долучено не було. Права передбачені ст. 498 КУпАП особі, відносно якої складено протокол про митне правопорушення ОСОБА_7, роз'яснені не були.

Доводи апелянта, з приводу того, що ОСОБА_8, який виступив в якості перекладача англійської мови, відповідно до вимог ч. 1 ст. 503 МК України, не може бути визнаний перекладачем, заслуговують на увагу.

По-перше, відсутні об'єктивні підстави вважати, що ОСОБА_5 володіє англійською мовою, оскільки є громадянином Туреччини, по-друге, в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 є фахівцем з перекладу англійської, турецької чи будь-якої іншої мови.

Крім того, згідно письмових пояснень самого ОСОБА_8 (а. с. 95), вбачається, що він займає посаду морського агента, має технічну вищу освіту, проте не є перекладачем жодної із мов та немає відповідної освіти. Також, вказав, що англійською мовою володіє в межах своїх професійних обов'язків - морського агента, а під час складання протоколу про митне правопорушення, здійснив приблизний та неповний переклад протоколу для капітана судна ОСОБА_5. Проте ОСОБА_5 переклад не зрозумів, у зв'язку з чим відмовився від підпису протоколу.

Таким чином, є достатні підстави, вважати, що працівниками митниці, якими було складено протокол відносно ОСОБА_7, істотно порушено та обмежено його процесуальні права, в тому числі, право на захист.

Зокрема, не виконано вимог, щодо забезпечення участі перекладача під час складання протоколу та не було роз'яснено йому належним чином його права та обов'язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 498 МК України.

Таким чином, під час провадження по справі, були допущені істотні порушення, щодо складання протоколу та прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України є беззаперечною підставою для скасування постанови та закриття провадження по справі.

Більш того, диспозицією ст.. 472 МК передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів та транспортних засобів комерційного призначення у разі переміщення їх через митний кордон України. Тобто повинен бути наявним, встановленим та доведеним обов'язковий зв'язок між цими двома поняттями.

Відповідно до положень п.57 ст.4 МК України, товаром є будь-які рухомі речі та не комерційні транспортні засоби.

Поняття переміщення через митний кордон у положеннях ст.. 4 МК України - відсутне.

Зі змісту розділу v1 МК України, слід розуміти, що переміщенням товарі є ввезення їх на територію України або вивезення.

Відповідно до положень п.4 ст.4 МК України ввезенням та вивезенням товарів є сукупність дій, пов'язаних з переміщенням товарів у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Таким чином, слід розуміти, що при таких діях повинен бути відправникна одній митній території і отримувач товарів на іншій митній території.

Паливний мазут, який використовується для експлуатації транспортного засобу, таким чином не є товаром, призначеним для переміщення через митний кордон, а є припасом , призначеним для експлуатації цього ж транспортного засобу, і його переміщення не відбулося, оскільки відсутні, у даному випадку, відправник, перевізник та отримувач товарів.

На ці обставини суд першої інстанції уваги також не звернув.

За таких обставин, на мою думку, у діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 472 МК України, а тому постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 530, п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України, ст. ст. 289, 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити .

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.10.2015 року, відносно ОСОБА_5 - скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Грошові кошти в розмірі - 241 тис. 147 грн. 20 коп. підлягають поверненню їх законному власнику - ТОВ «Аскет Шиппінг».

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області В.В. Царюк