АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, а також ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і закрито провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і закрито провадження у справі відносно нього, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортним засобам та завдання легких тілесних ушкоджень потерпілим.

Провадження № 33/774/616/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_6

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 29 жовтня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно нього, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу даного правопорушення. Крім того, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що він не був присутній при розгляді в районному суді, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про дату, місце та час судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказує на відсутність в матеріалах справи доказів порушення ним вимог Правил дорожнього руху України, що перебувало б в причинному звязку з настанням ДТП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу та заявлене клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, підтвердили викладені в їх обґрунтування доводи та просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та задовольнити подану апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційної скарги, оскільки, на їх думку, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на її апеляційне оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, при цьому подану апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено апеляційним переглядом, зазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції не були дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення останнього про розгляд справи. Разом з тим, місцевий суд справу розглянув у відсутність ОСОБА_1, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також, в матеріалах справи відсутні докази виконання судом вимог ст. 285 КУпАП в частині направлення на адресу ОСОБА_1 копії постанови суду відносно нього.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення і керуючись ст. 289 КУпАП, вважає необхідним задовольнити його клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, районний суд належним чином не зясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду обєктивно не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, при цьому, при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Апеляційним переглядом встановлено, що місцевий суд в постанові лише продублював дані протоколу щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, і навіть не зробив жодного посилання на докази, якими вина апелянта у вчиненні правопорушення підтверджується.

Проаналізувавши оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що районним судом взагалі не досліджувалися наявні в матеріалах справи докази і їм не було надано належної правової оцінки.

Як встановлено апеляційним судом, питання механізму та обставин ДТП за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було предметом судової автотехнічної експертизи, згідно до висновку якої № 44/27-76 від 07 листопада 2014 року, встановлення особи, порушення вимог Правил дорожнього руху якою знаходиться в причинному звязку настанням ДТП, залежить від зясування відповідності фактичним обставинам показань одного з учасників події.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б в системному звязку давали підстави для беззаперечного висновку про необхідність прийняття в якості достовірних пояснень одного з учасників ДТП, які мають істотні протиріччя щодо фактичних обставин події.

Апеляційним судом встановлено, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували відповідність або навпаки невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України, а тим більше зясувати питання, чи знаходиться порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, якщо таке мало місце, в причинному звязку з настанням ДТП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого с. 124 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення не доведена.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, не виключає можливості стягнення з нього коштів у відшкодування матеріальної або моральної шкоди в порядку цивільного судочинства в разі встановлення судом в ході розгляду цивільної справи доказів його вини в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року, відносно ОСОБА_1, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1, закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6