АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Деркач Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, а також ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого слюсарем на ПАТ ДМКД, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ГАДРЕСА_1,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року відносно ОСОБА_3 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення не доведена.

Постановою суду першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 10 вересня 2014 року, о 19 годині 00 хвилин, на автодорозі Т-04-12 (Дніпродзержинськ Орлик), водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21074, державний номерний знак НОМЕР_1, при виникненні перешкоди в русі не знизив швидкість до повної зупинки, а також не обїхав перешкоду безпечно для інших учасників дорожнього руху.

Провадження № 33/774/623/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5

Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_6

Однак, місцевий суд з мотивів, викладених в постанові, дійшов до висновку про відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, що перебувало б у причинному звязку із настанням дорожньо транспортної пригоди, у звязку з чим ухвалив вищезазначене судове рішення.

Не погоджуючись з постановою суду, другий учасник ДТП, водій ОСОБА_1 08 жовтня 2015 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду відносно ОСОБА_3

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що він не був присутній при розгляді в районному суді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про дату, місце та час судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, а викладені в постанові висновки суду, не відповідають фактичним обставинам справи. За твердженням апелянта, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі, висновком автотехнічної експертизи, яким районним судом не було надано належної оцінки.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали в повному обсязі подану апеляційну скаргу та заявлене клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, підтвердили викладені в їх обґрунтування доводи та просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та задовольнити подану апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційної скарги, оскільки, на їх думку, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на її апеляційне оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ст. 289 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки в тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Дослідивши доводи заявленого ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року, які полягають в тому, що ОСОБА_1, будучи, відповідно до складеного щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, потерпілим, у звязку з допущенням судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 269, 272-2 КУпАП не приймав участь в розгляді справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 і необхідність його поновлення, та розгляду поданої апеляційної скарги по суті.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Так, підставою закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_3, став висновок районного суду про відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів порушення останнім вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, що перебувало б у причинному звязку із настанням дорожньо транспортної пригоди.

Такий висновок районного суду є законним та обґрунтованим, в повному обсязі узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, питання механізму та обставин ДТП за участю водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було предметом судової автотехнічної експертизи, згідно до висновку якої № 44/27-76 від 07 листопада 2014 року, встановлення особи, порушення вимог Правил дорожнього руху якою знаходиться в причинному звязку настанням ДТП, залежить від зясування відповідності фактичним обставинам показань одного з учасників події.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б в системному звязку давали підстави для беззаперечного висновку про необхідність прийняття в якості достовірних пояснень одного з учасників ДТП, які мають істотні протиріччя щодо фактичних обставин події.

Апеляційним судом встановлено, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували відповідність або навпаки невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху України, а тим більше зясувати питання, чи знаходиться порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, якщо таке мало місце, в причинному звязку з настанням ДТП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3, за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки вина ОСОБА_3 у вчиненні даного правопорушення не доведена.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, не виключає можливості стягнення з нього коштів у відшкодування матеріальної або моральної шкоди в порядку цивільного судочинства в разі встановлення судом в ході розгляду цивільної справи доказів його вини в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року, відносно ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року, відносно ОСОБА_3, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6