АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/791/452/15;
головуюча в І інстанції: Корольчук Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року суддя апеляційного суду Херсонської області Червоненко В.Я., з участю правопорушника ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, представника Херсонської митниці ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою в.о. заступника начальника Херсонської митниці ДФС України ОСОБА_4 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 24 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, працюючого

декларантом ТОВ «Транслойд»,

уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

вул. 49 Херсонської гвардійської

дивізії, 18 к.2 кв. 193, -

визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України, та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого ним порушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрито. Вилучену згідно з протоколом про порушення митних правил № 0629/50800/15 від 26.08.2015 року плитку загальною кількістю 1031,39 кв.м. повернуто власнику.

Судом встановлено, що 21.07.2015 року декларантом ТОВ «Транслойд» ОСОБА_1 на підставі договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів № 230115/925 від 23.03.2015 року подано до митного оформлення на митний пост «Херсон Центральний» Херсонської митниці ДФС митну декларацію (МД) ІМ 40 ДЕ, якій присвоєно № 508050000/2015/030057, та товаросупровідні документи, необхідні для митного оформлення, а саме: міжнародну товаротранспортну накладну № 356353 від 13.07.2015 року, пакувальний лист № 001 від 13.07.2015 року, інвойс № 15/520 від 07.07.2015 року, лист уточнення № 01 від 17.07.2015 року до опису товару в інвойсі, договір № 0707-2015 від 07.07.2015 року.

В зазначеній вище митній декларації заявлено до митного оформлення товар - «Плитка керамічна квадратної та прямокутної форми, неглазурована, в асортименті загальною кількістю 1060,945 кв.м.».

Митні платежі у розмірі 5% вартості задекларованого товару сплачено.

При здійсненні митних формальностей зазначений товар було оглянуто, з відібранням зразків. Дослідженням зазначеного товару виявлена розбіжність найменування товару, а саме: замість заявленої «Плитки керамічної квадратної та прямокутної форми, неглазурованої» виявлено: «Плитку керамічну квадратної та прямокутної форми, глазуровану».

При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що не заявлення митним брокером ОСОБА_1 за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України.

Разом з цим, при вирішенні питання щодо застосування до ОСОБА_1 міри адміністративної відповідальності суд врахував, що дії ОСОБА_1 не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, оскільки сплата ввізного мита як на глазуровану, так і неглазуровану плитку складає 5%, яке сплачено в повному обсязі, а допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення або зменшення такого розміру, не тягне за собою застосування санкцій. Суд вирішив обмежитись щодо ОСОБА_1 усним зауваженням.

Не погоджуючись з постановою судді, Херсонська митниця ДФС України подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати як незаконну і визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 492 853, 77 грн. митної вартості предмета правопорушення, з конфіскацією вилученого товару.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення митниця зазначає, що саме ОСОБА_1, як декларант, повинен був згідно п.п.1-3 ч.1. ст.266 МК України здійснити декларування товарів, відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, та надати митному органу документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей. Хоча вказані дії і були ОСОБА_1 виконані, але в ході подальших дій органами митної служби була встановлена невідповідність заявленого декларантом товару тому товару, який перебував в наявності. ОСОБА_1 мав право перед подачею митної декларації, з дозволу митного органу здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів, проте надані законом повноваження декларантом ОСОБА_1 були проігноровані. Будь-які заяви щодо здійснення фізичного огляду вантажу, а також виправлення допущеної у митній декларації помилки з боку ОСОБА_1 до Херсонської митниці ДФС не надходили.

Тому, зазначається в апеляції, дії ОСОБА_1 призвели до порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст.472 МК України, а саме: не заявления за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а висновки суду про те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не представляє суспільної небезпеки, є помилковим, оскільки адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється Митним кодексом України і не може регулюватися іншими нормами адміністративного права, тобто до ОСОБА_1 не може застосовуватися ст.22 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду Херсонської області представник Херсонської митниці ДФС ОСОБА_3 апеляційні вимоги підтримав в повному обсязі, просив постанову суду скасувати як незаконну і визнати ОСОБА_1 винним за ст. 472 МК України й конфіскувати у нього вилучений товар. Вважає, що застосування судом до ОСОБА_1 ст.22 КУпАП неможливе, оскільки обставин, які помякшують його відповідальність, немає.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2 з апеляційною скаргою не погодилися, вважаючи, що ОСОБА_1 й так визнаний судом першої інстанції винним за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, і вони з цим рішенням погодилися і апеляційну скаргу не подавали. Але у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, не спричинення його діями ніякої шкоди, а лише допущення вперше в його практичній роботі помилки, яка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, фактичної сплати митних платежів в повному обсязі, вважають, що справа законно була закрита судом за малозначністю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення (про порушення митних правил) зобовязаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону місцевим судом виконані.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 21.07.2015 року громадянином ОСОБА_1, як декларантом ТОВ «Транслойд» (м. Херсон, просп. Ушакова, 73), були подані для митного оформлення на м/п «Херсон-Центральний» Херсонської митниці ДФС митна декларація (МД) ІМ 40 ДЕ та товаросупровідні документи, необхідні для митного оформлення.

В митній декларації були зазначені наступні товари:

1.«Плитка керамічна квадратної та прямокутної форми, неглазурована, в асортименті , загальною кількістю 1060,945 м.2»;

2.«Радіатори сталеві, вентильні, для опалення, неелектричні в асортименті 32 шт.»;

3.«Радіатори сталеві трубчасті з 16 секціями, для опалення, неелектричні 2 шт.»;

4.«Труби гнучкі багатошарові металопластикові в асортименті 320м»;

В ході митного оформлення товару в результаті проведеного контролю плитки зроблено її дослідження (висновок №121 від 11.08.2015 року), за результатами якого встановлено, що задекларований товар «Плитка керамічна квадратної та прямокутної форми, неглазурована» фактично являє собою товар «Плитка керамічна квадратної та прямокутної форми, глазурована», тобто не відповідає заявленій в митній декларації 508050000/2015/030057 від 21.07.2015 року.

(а.с. 22-24).

Тому, 26.08.2015 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0629/50800/15, за ст. 472 МК України.

Щодо іншого товару, крім плитки, у митної служби претензій не заявлено.

Судом першої інстанції цей протокол і додані до нього докази були досліджені в повному обсязі і їм дана юридична оцінка.

Так, суд першої інстанції врахував покази правопорушника ОСОБА_1 про те, що він здійснював декларування плитки, не маючи умислу внести у митну декларацію неправдиві відомості про плитку. Він, вказуючи в декларації найменування та категорію товару, виходив з тих документів, які йому були надані фірмою відправником і сумнівів про законність і достовірність яких у нього не виникало. Особисто плитку він не оглядав, оскільки не має для цього спеціальних знань та навичок.

Митні платежі у розмірі 5% були сплачені і цей розмір не залежить від категорії плитки як глазурованої, так і не глазурованої.

Оглядом митної декларації встановлено, що ОСОБА_1 при заповненні декларації було зазначено код товару «69079080», (а.с. 32), згідно якого сплата митного платежу становить 5%.

В службовій записці, яка долучена до матеріалів справи, зазначено, що ставкою митного платежу на рівні 5% обліковуються товари категорії 6907 УКТЗЕД «Плитка …керамічна неглазурована», так і 6908 УКТЗЕД «Плитка … керамічна глазурована». Вказаний код в декларації відноситься до кодування товару, який обліковується 5% ставкою ввізного мита.

(а.с. 73).

Разом з цим, суд вірно зазначив, що ОСОБА_1, виходячи з характеру обов'язків, покладених на нього як на декларанта положеннями МК України та Договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів, мав можливість запобігти настанню наслідків інкримінованих йому дій за умови використання всіх наданих йому законом прав, зокрема, визначених у ч. 2 ст. 266 МК України щодо здійснення фізичного огляду товарів, відібрання їх зразків. Саме цю процедуру ОСОБА_1 виконано не було.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 472 МК України, а саме: незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Але, Херсонська митниця, чомусь просить і апеляційний суд визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ст.472 МК України, хоча його і так визнано судом винним по цій статті закону.

Вважаю, що апеляційна скарга митниці в цій частині є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Інша частина апеляційної скарги про те, що є помилковими висновки суду про вчинене порушення ОСОБА_1 митних правил за ст. 472 МК України як таке, що не представляє суспільної небезпеки, також не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції в постанові зазначив, що відповідно до ч.1ст.268, ч.1ст.460 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим кодексом та іншими законодавчими актами України.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому слід враховувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя врахував особу порушника, його вік, вчинення правопорушення вперше, фактично з необережності, а наслідки вчиненого ним порушення не представляють суспільної небезпеки, тому суд вірно прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП, в якій зазначається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

За таких обставин, вважаю апеляційну скаргу митниці необґрунтованою, а постанову суду законною, тому підстав для скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Херсонської митниці ДФС України ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 24.11.2015 року відносно ОСОБА_1, якою його визнано винним за ст.472 Митного Кодексу України і звільнено від адміністративної відповідальності згідно ст.22 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_5