АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю секретаря Жура Н.Л., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 грудня 2012 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 грудня 2012 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, працюючий приватним підприємцем, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 420 гривень.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 25 жовтня 2012 року близько 13 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. К. Шосе від вул. Серьогіна в напрямку вул. 23 Вересня в м. Полтава, на регульованому нерівнозначному перехресті вулиць К. Шосе 23 Вересня, виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, водій ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та ухвалити нову постанову, якою визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт вказує, що суддя, розглядаючи справу щодо нього, не викликав його у судове засідання та не дав можливості дати пояснення про обставини події. Разом з цим, і протокол про вчинення адміністративного правопорушення та схема до нього були виготовлені інспектором ДАІ лише на підставі свідчень водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_2 був госпіталізований до лікарні із травмами отриманими внаслідок даної ДТП.

Потерпілий ОСОБА_4 подав заперечення на апеляційну скаргу , в яких вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить залишити постанову судді без зміни.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6 та судового експерта ОСОБА_7 приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції фактично дотримався цих положень, давши оцінку письмовим доказам у справі у їх сукупності. Обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду послався на такі докази його вини, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії АГ 2 № 939426 від 12.11.2012 р., копію рапорту працівника міліції ОСОБА_8, копію довідки про шляхово-транспортну пригоду; копію протоколу огляду місця ДТП від 25.10.2012 р.; копію схеми пригоди; копію пояснення учасника ДТП ОСОБА_2, копію пояснення ОСОБА_4, копію пояснення свідка ОСОБА_6, копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП кваліфіковані правильно.

ОСОБА_2 не була забезпечена можливість реалізувати надані законом права в суді першої інстанції через неналежне повідомлення його про час і місце розгляду справи.

При перегляді справи в апеляційній інстанції права учасників справи щодо безпосередньої їх участі при розгляді справи про адміністративне правопорушення поновлені, шляхом допиту у судовому засіданні апелянта, потерпілого.

Крім того, судом апеляційної інстанції, з метою всебічної і повної перевірки доводів апеляційної скарги та перевірки обставин ДТП, було доручено органу дізнання відібрати письмове пояснення у ОСОБА_2 з виїздом на місце ДТП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 25 жовтня 2012 року близько 13 години 45 хвилин він, керуючи автомобілем Lexus ES 350 д.н.з. НОМЕР_4, рухався по вул. Київське Шосе в напрямку м. Київ у крайній лівій смузі. На перехресті з вул. 23 Вересня при зміні світла світлофора на зелений ОСОБА_2, маючи намір розвернутися, ввімкнув поворот ліворуч та почав маневр розвороту. При цьому він переконався, що у зустрічному напрямку з протилежної сторони на перехресті обидві смуги були зайняті автомобілями, які починали рух на зелений сигнал світлофора. В цей час водій ОСОБА_4 на великій швидкості, рухаючись по зустрічній смузі, здійснив обгін автомобілів по обочині та вїхав на перехрестя. Оскільки ОСОБА_2 ще не встиг завершити маневр, відбулося зіткнення автомобілів. Скаржник вважає що в діях обох водіїв наявна вина у вчиненні ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 фактично визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, однак наполягав на тому, що і ОСОБА_4 також необхідно притягнути до відповідальності, оскільки в його діях висновком комплексної експертизи була встановлена невідповідність вимогам ПДР України.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 25 жовтня 2012 року близько 13 години 45 хвилин він, керуючи Geely-mk, д.н.з. НОМЕР_5, рухався по вул. Київське Шосе в напрямку м. Харків у крайній правій смузі зі швидкістю 60 кілометрів за годину. Підїжджаючи до перехрестя даної вулиці з вулицею 23 Вересня побачив, що сигнал світлофора змінився на зелений, що дозволяло йому рух через вказане перехрестя, а тому він не змінюючи швидкості руху, продовжив рух через перехрестя. У крайній лівій полосі в попутному напрямку стояв вантажний автомобіль типу «МАН» із ввімкненим покажчиком лівого повороту. Вказаний автомобіль частково закривав огляд зустрічної смуги перехрестя. В цей час водій ОСОБА_2, який рухався у зустрічному напрямку на автомобілі Lexus ES 350 д.н.з. НОМЕР_4, почав робити маневр поворот на заправку, вїзд на яку знаходиться з правої сторони по ходу руху водія ОСОБА_4 Потерпілий, щоб уникнути зіткнення, почав гальмувати та вивертати руль вправо, однак уникнути зіткнення не вдалося. Внаслідок ДТП в автомобілі Geely-mk було пошкоджено переднє ліве крило, водійські двері, ліва фара та затиснуте ліве переднє колесо.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона 25 жовтня 2012 року будучи пасажиром автомобіля НОМЕР_6, водієм якого був ОСОБА_4, знаходилася на передньому пасажирському сидінні. Того дня, вони виїжджали вказаним автомобілем від торгівельного центру «Епіцентр», повернувши вправо та рухалися у правій смузі руху по вул. Київське Шосе в напрямку м. Харків. На перехресті даної вулиці із вул. 23 вересня світився зелений сигнал світлофора. У лівій смузі руху стояв вантажний автомобіль із включеним лівим покажчиком повороту. Водій ОСОБА_4 не зменшуючи швидкість, продовжив рух через перехрестя по правій смузі. В цей час на перехресті вона відчула сильний удар в ліву бокову частину автомобіля Geely-mk після чого від удару втратила свідомість.

Згідно норм Кодексу про адміністративне правопорушення України справа про адміністративне правопорушення розглядається відносно особи на яку складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_2

ОСОБА_4 по даній справі є потерпілим, даних про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за наслідками дорожньо-транспортної пригоди з участю ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Апеляційний суд, в силу вимог КУпАП не уповноважений приймати будь-яке рішення стосовно винуватості іншої особи у вчиненні нею адміністративного правопорушення, відносно якої протокол про адміністративне правопорушення по даній справі складений не був.

Таким чином, доводи апелянта про необхідність притягнення до відповідальності ОСОБА_4, не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Апеляційний суд приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 про обставини вчинення ДТП, які як на час події, так на час розгляду в апеляційному суді були стабільними.

Ці ж показання узгоджуються з висновком комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 730/731 ВІД 6.11.2015 даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Lexus ES 350 д.н.з. НОМЕР_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1. та 10.4 «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з виникненням даної ДТП.»

В той же час непослідовні показання ОСОБА_2 слід вважати такими, що не можуть бути прийняті до уваги, як і висновки експертизи в тій частині, що ґрунтуються на його показаннях.

Крім того, сам ОСОБА_2 в судовому засіданні фактично визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що сукупність вище вказаних доказів доводить провину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП., а тому постанова судді Октябрського районного суду м. Полтави в цій частині є законною.

Натомість, визначаючи розмір штрафу, суддя місцевого суду допустив помилку.

Так відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів … тягне за собою накладення штрафу від двадцять до двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

В порушення вказаної норми закону, суддя визначив розмір штрафу у грошовому еквіваленті.

Відповідно до ст.27 КУпУП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення штрафу у кратному розмірі похідному від розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Суддею не дотримані вимоги законодавства у цій частині, і, як результат, неправильно накладено розмір стягнення.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде установлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, постанова судді в частині накладення адміністративного стягнення підлягає зміні, оскільки суддею неправильно застосовано норми матеріального права.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 грудня 2012 року відносно ОСОБА_2 змінити на підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП.

Вважати ОСОБА_2 підданим адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 24 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 408 грн.

В решті постанову судді залишити без зміни.

Постанова судді апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1