АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/643/15 Суддя доповідач Шевченко В.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Шевченко В.В., за участю особи, щодо якої провадження у справі закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП, ОСОБА_2, представника іншого учасника ДТП ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2015 року по справі про притягнення

ОСОБА_2, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Харкові, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрите у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, учасник ДТП - ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2015 року, притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. На думку апелянта, суд першої інстанції дав невірну оцінку доказами по справі у зв'язку із неповним та необ'єктивним дослідженням обставин справи, а відтак - дійшов необґрунтованого висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначив, що висновки суду ґрунтуються лише на поясненнях ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, без врахування його та свідка-очевидця ДТП ОСОБА_7 пояснень, інших матеріалів про адміністративне правопорушення, які вказують на протилежні обставини. ОСОБА_3 вказує, що він не здійснював обгін автомобіля ЗИЛ, рухався по своїй крайній правій смузі руху, без виїзду на смугу зустрічного руху, а тому ОСОБА_2 повинен був дотримуватись вимог п.п.10.1,10.3 ПДР України, тобто, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху впевнитися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також повинен надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За викладених обставин оскаржувану постанову апелянт вважає такою, що винесена без дослідження обставин, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3 у повному обсязі, пояснення учасника ДТП - ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не виконав.

Як зазначив суддя, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 365445 від 12.08.2015 року, ОСОБА_2 12 серпня 2015 року о 17 год.50 хв., рухаючись по проспекту Гагаріна у м.Харкові на автомобілі ЗИЛ держномер НОМЕР_1, при зміні напрямку руху праворуч скоїв зіткнення з автомобілем FORD держномер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, від чого автомобіль FORD скоїв наїзд на перешкоду, внаслідок чого ЗИЛ також скоїв зіткнення з автомобілем SAIPA держномер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8, та після чого автомобіль ЗИЛ скоїв наїзд на перешкоду. Автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях водія ОСОБА_2 порушень вимог Правил дорожнього руху України ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи: лише на позиції водія ОСОБА_2 та поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які, у розумінні положень ст.251 КУпАП, не мають переваги над іншими доказами у справі, та мають бути оцінені у сукупності з даними протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, поясненнями інших учасників ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_8, свідка ОСОБА_7 .

Натомість, суддя жодної оцінки поясненням ОСОБА_3, ОСОБА_7, даним протоколу про адміністративне правопорушення та схемі ДТП не надав, а встановив обставини дорожньо -транспортної пригоди поза межами складеного протоколу. Так, предметом розгляду судді був протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не складався, що, у розумінні положень ст.ст.254,256,257,279,294 КУпАП, позбавляло суд можливості надавати оцінку діям водія ОСОБА_3 в межах провадження у справі відносно ОСОБА_2 Проте, суддя дійшов висновку про порушення водієм ОСОБА_3 п.13.3 ПДР України та встановив, що зазначений водій здійснював обгін автомобіля ЗИЛ, вдарився об бордюр та створив аварійну ситуацію, що спричинило зіткнення автомобілів. Таких фактичних обставин у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено не було. Окрім того, схема дорожньо-транспортної пригоди, до якої не мали зауважень водії - учасники ДТП, містить зображення місця наїзду автомобіля FORD на бордюр вже після місця зіткнення автомобілів ЗИЛ та FORD (виходячи із напрямку їх руху), що суперечить висновку суду про те, що внаслідок удару об бордюр автомобіль FORD створив аварійну ситуацію, результатом якої стало зіткнення автомобілів. Судом не прийняті до уваги і пояснення свідка ОСОБА_9, який пояснював, що під час перестроювання автомобіль ЗИЛ допустив зіткнення з автомобілем FORD, після чого останній здійснив наїзд на бордюр (а.с.4). Зазначені пояснення узгоджуються із поясненнями водія FORD - ОСОБА_3, які також судом не спростовані.

Водій ОСОБА_2, як в первісних поясненнях безпосередньо після ДТП (а.с.6), так і в суді першої інстанції, не спростовував той факт, що безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою змінював напрямок руху, а саме «перестроювався із другого крайнього ряду у правий крайній ряд». При цьому пояснив, що в цей час його праворуч став обганяти автомобіль FORD. Відповідно до вимог п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод для небезпеки іншим учасникам руху. Таким чином, навіть виходячи із ймовірного порушення ПДР України водієм ОСОБА_3, як встановив суд першої інстанції, зазначені фактичні обставини події дорожньо-транспортної пригоди не виключають можливості обопільної вини водіїв, а відтак висновок суду про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 є передчасним.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з'ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та з урахуванням встановленого, за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

За викладених обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП , провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, , що не позбавляє можливості учасників ДТП звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.294 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення , є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.В.Шевченко