Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ст. 483 ч.1 МК Доповідач Михайловський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Михайловського В.І.,

секретаря Велидчук І.М.,

законного представника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

представника Житомирської митниці Димитращука О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України,

фізичну -особу підприємця, проживаючу за

адресою: АДРЕСА_1,-

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1МК України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 56896 (п'ятдесят шість тисяч вісімсот дев'яносто шість) гривень 11 копійок з конфіскацією, «Дубу -кругляку» в кількості 18,31 м/куб., загальною вартістю 56896,11 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно змісту постанови суду та матеріалів справи, 12.12.2014 року ОСОБА_3 перемістила на адресу фірми «BALTI SPOON OU» ( адреса Kupu k. Kuusalu v, EE-74610 Harjumaa, Естонія) товар Дуб-кругляк» кількістю 18,31 м/куб, загальною вартістю 56896,11 грн. через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підставу для митного оформлення та переміщення товарів, сертифікат серії ЖТ № 877484 від 10.12.2014 року, отриманого незаконним шляхом, а саме: на підставі товарно-транспортної накладної № 05087 від 17.06.2014 року, яка Луцькому військовому лісництву ДП «Львівського військового комбінату» не належить, тобто є підробленою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 18.09.2015 року. Скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 18.09.2015 року.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини, викладені у постанові ґрунтуються на припущеннях, а факт порушення митних правил не доведений.

Апелянт зазначає, що строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив, проте ці обставини судом не враховані, факт використання ОСОБА_3 у господарській діяльності підроблених документів не встановлений так як відсутні будь-які належні докази.

На думку апелянта, приймаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції продублював зміст протоколу про порушення митних правил в інтерпретації митниці без з'ясування та дослідження матеріалів справи, допиту особи, що притягнута до відповідальності та встановлення винних осіб.

Апелянт звертає увагу, що розгляд справи відбувся без виклику ОСОБА_3 у судові засідання. Жодної повістки із зазначенням дати, часу та місця розгляду справи їй не вручено.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не вірно розтлумачив характер вчиненого правопорушення. Не зрозумілим є те, яким чином суд визначав ступінь вини особи так само як і майновий стан. Крім того, в постанові не наведено жодних обставин, які пом'якшують чи обтяжують вину особи.

Також, апелянт звертає увагу, що строки притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 467 МК України сплинули та суд припустився помилки встановивши, що правопорушення є триваючим.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 зазначає, що про існування судової справи нічого не було відомо. Відповідно до супровідного листа Богунського районного суду м. Житомира передана на відправку 12.10.2015 року. Відповідно до штампу на поштовому конверті направлена ОСОБА_3 простим листом 30.10.2015 року. Отримана поштою 04.11.2015 року, оскільки постанова отримана не своєчасно ОСОБА_3 вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду від 18.09.2015 року.

Заслухавши пояснення законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, представника Житомирської митниці Димитращука О.П., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду законною і обґрунтованою, допитавши свідка ОСОБА_4, вивчивши та дослідивши матеріали справи з наданими доказами в їх сукупності, апеляційний суд вважає апеляцію ОСОБА_3 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно змісту ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, які утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується тільки прямим умислом.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду №8 від 03.06. 2005 року № Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до вимог ст. 467 ч.2 МК України - якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про порушення митних правил № 0126/101000015/2015 від 23.04.2015 року ( а.с.1-2), митної декларації типу ЕК 10 АА № 101060000/2014/020005 від 12.12.2014 року ( а.с. 6-7), 12.12.2014 року Житомирською митницею оформлено митну декларацію, згідно якої, відправником: ФОП ОСОБА_3 експортовано на адресу фірми «BALTI SPOON OU» ( адреса Kupu k. Kuusalu v, EE-74610 Harjumaa, Естонія) товар Дуб-кругляк» у кількості 18,31 м/куб, загальною вартістю 56896,11 грн.

Для проведення митного оформлення вантажної митної декларації та подальшого переміщення через митний кордон України вищевказаних товарів, до митного органу ОСОБА_3, поряд з іншими документами надала сертифікат про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЖТ № 877484 від 10.12.2014 року ( а.с. 12).

Згідно наданих апелянтом даних, сертифікат, отриманий ОСОБА_3 в Житомирському управлінні лісового та мисливського господарства на підставі поданої нею товарно-транспортної накладної № 05087 від 17.06.2014 року та № 05091 від 23.06.2014 року, виданих Луцьким військовим лісництвом ДП «Львівського військового комбінату» на ім'я ФОП ОСОБА_5.

Відповідно до відповіді Луцького лісництва ДП «Львівський військовий лісокомбінат» № 55 від 07.04.2015 року, отриманої на запит Житомирською митницею ДФС 09.04.2015 року ( а.с. 22-23), товарно-транспортні накладні № 05087 від 17.06.2014 року та № 05091 від 23.06.2014 року Луцькому військовому лісництву не належить.

У відповіді ФОП ОСОБА_5 від 09.04.2015 року, отриманої на запит Житомирською митницею ДФС 15.04.2015 року ( а.с. 27-28) останній зазначив, що за товарно-транспортною накладною № 05087 від 17.06.2014 року, № 05091 від 23.06.2014 він лісопродукцію у Луцького військового лісництва ніколи не купував, ФОП ОСОБА_3 ніяких товарно-транспортних накладних по продажу лісопродукції ніколи не надавав і не виписував та жодних господарських відносин з нею не мав.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи та вчинених дій, пов'язаних з переміщенням товарів через митний кордон, вимог діючого митного законодавства відповідальність за достовірність оформлених документів та даних під час переміщення товарів через митний кордон, а також здійснення митного контролю несе безпосередньо особа, яка переміщує товари через митний кордон. У даному випадку, вказані дії вчинялися безпосередньо приватним підприємцем ОСОБА_3, яка і повинна нести персональну відповідальність за достовірність таких документів.

Згідно наданих матеріалів справи та доказів, виходячи зі змісту ст. 467 МК України, вчинене ОСОБА_3 вказане правопорушення, передбачене ст. 483 ч.1 МК України, слід вважати триваючим.

Вирішуючи питання щодо строків притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суд послався на зміст ст. 467 МК України та прийшов до обґрунтованого висновку що вчинене нею адміністративне правопорушення є триваючим, оскільки було фактично виявлене Житомирською митницею ДФС 09.04.2015 року - в день отримання відповіді від Луцького Лісництва ДП «Львівський військовий комбінат», згідно якої ОСОБА_3 вказана у запиті товарно-транспортна накладна не виписувалась ( а.с. 25), а тому їх слід вважати фіктивними.

У цьому зв'язку апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_3, що порушення нею митних правил не можна вважати триваючим, оскільки з моменту виявлення даного порушення митних правил до моменту прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення пройшов проміжок часу, який не перевищує передбачений ч.2 ст. 467 МК України термін застосування стягнення за вчинене триваючого правопорушення.

З урахуванням фактичного часу виявлення вчиненого адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 та розгляду справи по суті судом першої інстанції слід вважати, що митними органами та судом не було пропущено процесуальні строки, передбачені вимогами діючого митного та адміністративного законодавства.

Таким чином, приймаючи до уваги наявні обставини та докази по справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив зібрані по справі докази, надав їм належну оцінку та здійснив вірні юридичні висновки про наявність в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України.

А тому, з урахуванням вищенаведеного апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 не було відомо про не достовірність вищенаведених даних та вона не може нести відповідальності за порушення митних правил, пов'язаних з перетином кордону товару - «Дубу -кругляку» в кількості 18,31 м/куб., загальною вартістю 56896,11 гривень.

Оскільки особа, яка безпосередньо переміщує товар зобов'язана пересвідчитись у достовірності таких документів та безпосередньо відповідає за всі можливі ризики, пов'язані з легітимністю наданих нею документів та сертифікатів, необхідних для переміщення відповідного товару через митний кордон.

Апеляційний суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_3 також і на те, що адміністративна справа про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 483 ч.1 МК була розглянута в її відсутність, оскільки вона неодноразово повідомлялась судом про час та місце розгляду справи за вказаною особисто ОСОБА_3 адресою, про що до справи суд першої інстанції приєднав відповідні копії повідомлень, не з'являлася ОСОБА_3 й на виклики апеляційного суду, фактично відмовившись надати будь-які засоби мобільного зв'язку, у тому числі й через свого законного представника.

У свою чергу, допитаний у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_6 пояснив, що його співмешканка ОСОБА_3 має мобільний зв'язок та володіє мобільним телефоном.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги фактичне вчинення дій, пов'язаних із зловживанням ОСОБА_3 своїми процесуальними правами під час розгляду вказаної адміністративної справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими викладені у скарзі переконання апелянта, що судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи було порушено її право на захист.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає будь-яких підстав для скасування постанови Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2015 року, залишає апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 294 КУпАП, ст. 483 ч.1 МК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 18 вересня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України - без зміни.

Копії постанови направити зацікавленим особам.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий: