Провадження № 3-6223/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної служби в м. Києві МВС України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ОСОБА_2 Молдова), громадянина ОСОБА_2 Молдова, такого, який працює в ТОВ «Інженерікс» на посаді техніка електрика, тимчасово проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: 517,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 07.11.2015 року, близько 18 год. 40 хв., в м. Києві по вул. Симиренка вул. Жолудєва, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку (огляд у лікаря нарколога та із застосуванням алкотестеру «Драгер») водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнав та підтвердив вищезазначені обставини справи, при цьому щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи наведене, суд, заслухавши пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №957499 від 07.11.2015 року (а.с. 2), яким зафіксовано факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, письмовими поясненнями свідків та власними поясненнями ОСОБА_1, наданими в судовому засіданні, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною у повному обсязі.

Згідно ст. 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що помякшують відповідальність громадянина ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, беручи до уваги щире розкаяння останнього та ставлення до вчиненого, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на користь держави та визначити його в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімум доходів громадян, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, повязаних з грубими порушеннями Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст.ст. 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: 517), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок, який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок р/р 311 171 497 000 01, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 21081300, МФО 820 019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків: 517), судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок на користь держави, який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок р/р 312 122 067 000 10, отримувач коштів УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код банку отримувача /МФО/: 820 019, код отримувача /код ЄДРПОУ/: 380 508 12, код класифікації доходів бюджету: 220 300 01, банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк предявлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Солом'янського

районного суду м. Києва О.В. Бурлака