АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2015 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську, за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Каракай В.М., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі сімнадцяти тисяч гривень, -

встановив:

постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі сімнадцяти тисяч гривень.

При обставинах, зазначених у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24 вересня 2015 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, на території шиномонтажу ПП «Скирда», розташованого по вул. Берегового 39 в смт. Губиниха, здійснював реалізацію дизельного палива без відповідних дозвільних документів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивував тим, що ніколи не займався підприємницькою діяльністю у сфері реалізації нафтопродуктів, а протокол був складений в результаті провокативних дій працівників міліції. Крім цього, на переконання апелянта, суд розглянув справу поверхнево, не навів жодних обґрунтування чому дані протиправні дії не визнані малозначними.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 з'явився та пояснив, що дійсно продав дизельне паливо об'ємом 20 літрів, яке придбав для власного використання, свої дії пояснив тим, що хотів допомогти водію, транспортний засіб якого не мав достатньої кількості палива щоб доїхати до найближчої автозаправної станції.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Каракай В.М. підтвердив факт продажу дизельного палива, проте вважає, що провадження у справі підлягає закриттю через малозначність вчиненого його підзахисним.

Суд апеляційної інстанції, з'ясувавши думку апелянта та його захисника, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Викладені в постанові місцевого суду висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законними і обґрунтованими, повністю узгодженими із наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, протоколом огляду, первинними письмовими пояснення ОСОБА_1, якими останніми визнав факт систематичної купівлі - продажу дизельного палива на території шиномонтажу ПП «Скирда»; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також розпискою про відповідальне зберігання.

При обранні виду та розміру призначеного стягнення суд керувався вимогами ст. 33 КУпАП, врахував особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і систематичність ним вчиненого та прийшов до обґрунтованого висновку про призначення саме штрафу у розмірі сімнадцяти тисяч гривень.

Щодо пояснень ОСОБА_1 і його захисника у судовому засіданні апеляційний суд відноситься до них критично та вважає їх способом захисту, направленого на уникнення від відповідальності за вчинене, оскільки приведенні доводи спростовуються наявними у справі доказами.

Таким чином, підсумовуючи викладе, апеляційний суд дійшов висновку, що справу судом першої інстанції було розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, висновки викладенні у постанові суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП знайшли своє підтвердження та належним чином обґрунтовані. Вид та розмір стягнення був обраний з урахуванням як пом'якшуючих, так і з урахуванням відсутності обтяжуючих обставин вчиненого і з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП призначив стягнення у вигляді щтрафу, що на переконання апеляційного суду, буде сприяти вихованню особи, а також запобігатиме у майбутньому вчиненню нею нових правопорушень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування постанови - відмовити.

Постанову Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі сімнадцяти тисяч гривень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.К.Живоглядова