АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

09 грудня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Верховець Т.М., розглянувши апеляційну скаргу представника Київської міської митниці ДФС Юрків В.В., на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ст.471 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2015 року о 09 год. 15 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС під час проведення митного контролю в багажному відділенні (зона митного контролю митного поста) 1-го поверху терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), за допомогою рентген-апарату митниці в багажі, який належить громадянину України ОСОБА_3, який слідував до Мемінгема (Німеччина) рейсом WU 67305 літаком авіакомпанії «Візеір», було виявлено предмети, зовнішньо схожі на металеві зірки.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка відповідно до п. 1.10 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 року № 137 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.03.2006 року за № 217/12091), позначає закінчення «зеленого коридору» та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю (ІІ-й поверх, зал «Відліт»), пасажира було зупинено та запрошено до службового приміщення для огляду багажу. У ході якого було виявлено предмети - два ордена «Червона зірка» з надписом «монетний Двор» (номер 3469680, 303851), і Орден Великої Вітчизняної війни І ступеня з надписом «монетний Двор» (193814), які знаходились у дорожній валізі серед інших речей пасажира без ознак приховування.

Відповідно до висновку мистецтвознавчої експертизи від 01.09.2015 року ордена мають культурну цінність, як предмети матеріальної культури, що мають історичне значення та можуть бути оцінено у 130 доларів США у еквіваленті національної валюти. Крім того, переміщення вищезазначених орденів (що дістались від померлих батьків) можливе за умови подання документів, що підтверджують переїзд громадян на постійне місце проживання до іншої держави, свідоцтва про смерть, орденських книжок або нагородних посвідчень та документів, що підтверджують родинні зв'язки. (Ст. 17 ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21 вересня 1999 року №1068-ХІV).

Громадянин України ОСОБА_3 своїми діями обрав порядок проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор», де не передбачено наявність у пасажира предметів на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони чи обмеження. Пасажир митної декларації не заповнював, з приводу декларування даних орденів до інспекторів митниці не звертався. Будь-які документи на переміщення даних предметів через митний кордон України у пасажира були відсутні.

Відповідно до ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Статтями 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України окремих видів товарів, на які встановлені заборони або обмеження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 436 встановлені переліки товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

Пасажир громадянин України ОСОБА_3 самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор» чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, або таких, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України.

По даному факту 18 липня 2015 року відносно гр. ОСОБА_3 складено протокол про порушення митних правил № 0540/10000/15 за ознаками порушення митних правил, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України.

Предмети правопорушення вилучені та зберігаються у касі бухгалтерії Київської міської митниці за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 8-а.

В апеляційній скарзі, з уточненнями, поданими у судовому засіданні 09.12.2015, представник Київської міської митниці ДФС Юрків В.В., не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій ОСОБА_3 просить постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року, щодо ОСОБА_3, скасувати. Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 притягнути до відповідальності за ст.471 МК України та накласти стягнення у вигляді штраф у розмірі 1700 грн., з конфіскацією предметів, вилучених протоколом про порушення митних правил.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Київської міської митниці ДФС Юрків В.В., який підтримав подану ним апеляційну скаргу, ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи, наведенні в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,

трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають

значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону, при постановлені судом оскаржуваної постанови дотримані.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 КУпАП, обґрунтований доказами, які суд ретельно дослідив і дав їм належну оцінку, і в цій частині судове рішення сторонами не оскаржується.

Вирішуючи питання, щодо відповідальності ОСОБА_3 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, суддя, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу, майновий стан правопорушника та дійшов висновку про звільнення останнього від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП.

Згідно положень ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган ( посадова особа ), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом переміщення ОСОБА_3 через митний кордон України, в порушення Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей №1068-ХІV» від 21.09.1999 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №436, стали 2 ордени «Червоної зірки» та орден «Вітчизняної війни І ступеня».

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що нагороди успадкувала його дружина, ОСОБА_6, від свого дядька ОСОБА_4 Дані обставини підтверджуються: копіями заповітів, копіями свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про одруження, копією орденської книжки (а.с.33-35, 37-39 38, 60-65). Ці нагороди є їх сімейною реліквією і дружина, яка пакувала речі для поїздки за кордон до дочки, яка постійно проживає у ФРН, не повідомила, що нагороди поклала саме до його валізи.

Згідно даних, які містяться у висновку мистецтвознавчої експертизи від 01.09.2015, вилучені у ОСОБА_3 ордени мають культурну цінність, як предмети матеріальної культури, що мають історичне значення і можуть бути оцінені у 130 доларів США, що становить 2858 грн. 27 коп.

Крім того, ОСОБА_3 є військовим пенсіонером, інвалідом 2 групи.

З огляду на вищевикладене, суд обґрунтовано дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_3 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, не представляє суспільної небезпеки, не завдало шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, у зв'язку з чим визнав його малозначним та, відповідно до положень ст. 22 КУпАП, обмежився усним зауваженням.

Таким чином, твердження, викладені в апеляційній скарзі представника Київської міської митниці ДФС, щодо необґрунтованості постанови суду, в частині звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, згідно ст.22 КУпАП, до уваги не приймаються.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що постанову суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соломянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року, щодо ОСОБА_3 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської міської митниці ДФС Юрківа В.В. - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Т.М.Верховець