Провадження№ 3/712/1963/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Бащенка С.М., з участю прокурора Остапенко Ю.А., захисника ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли з прокуратури Черкаської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1, ч.2 ст.172-7 КпАП України ,-

В С Т А Н О В Л Е Н О:

Як вбачається з протоколів про вчинення адміністративних корупційних діянь, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника Управління Укртрансінспекції в Черкаській області, та згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, використовуючи свої повноваження та повязані з цим можливості, порушив вимоги п.2 та п.3 ч.1 ст.28 закону України «Про запобігання корупції», а саме: не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, та, крім того, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів підписав та видав ліцензійну картку АВ № 004829 від 11.06.2015 року на автобус «Богдан А-09212» ліцензіату ТОВ «Автолюкс-Черкаси-плюс», одним із засновників якого є його рідна дочка ОСОБА_3, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 та ч.2 ст.172-7 КпАП України.

В суді ОСОБА_2 вину не визнав, пояснив, що видавав ліцензійні картки відповідно до вимог діючого законодавства, іншої особи, що могла б підписувати даний документ, в управлінні не існує, крім того, з 28.06.2015 р. такий документ як ліцензійна картка, відмінено.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, представника прокуратури, покази свідка ОСОБА_4, який в судовому засіданні пояснив, що він працює заступником начальника відділу Управління Укртрансінспекції у Черкаській області. Він здійснює державний контроль, прийом документів на ліцензійні картки та їх видачу. В разі заміни ліцензіата, він звертається в Управління з відповідними документами. Документи заносяться в комп*ютер, готується карточка та присвоюється їй номер і видається ліцензіату. Вказану картку підписує начальник. Без його відому ОСОБА_2 видати картку не міг. Якщо не вистачало якихсь документів, вони в усній формі про це повідомляли ліцензіата і він виправляв помилки. На помилки вказував особисто він, або та особа, яка приймала документи, ОСОБА_2 про помилки не повідомляв. Якщо на згідний ліцензіат виправляти помилки йому відмовляли у видачі картки. Без його відому ОСОБА_2 не міг видати ліцензійну картку, дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного.

За змістом ст.ст. 252-280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» під конфліктом інтересів розуміється суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Крім того, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

Стаття 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом. про наявність конфлікту інтересів.

Згідно примітки 2 у цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути па об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

За змістом ст. 172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажас отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання них наслідків.

Відповідно до положення про ліцензійну картку, що додається до ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом,затверджену Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 22.07.2010 року № 514, відповідно до п. 1.8. положення встановлено, що при порушенні умов надання перелікудокументів заявником/перевізником для ліцензійної картки йому буде відмовлено в разівстановлення: недостовірних даних у документах, поданих заявником для отриманняліцензійних карток, невідповідності власного автотранспортного засобу абоавтотранспортного засобу, що використовується на інших законних підставах, технічним вимогам, установленим Ліцензійними умовами, наявності дійсної ліцензійної картки на заявлений транспортний засіб. Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Згідно п.3.6. розділу загальних правил поведінки державного службовця, затверджених наказом Головного управління Державної служби України №214 від 4 серпня 2010 року у разі виникнення конфлікту інтересів у державного службовця, який входить до складу колегіального орган) (комітет), комісії, колегії, ради, тощо), такий державний службовець не повинен брати участь у прийнятті рішення, якщо його неучасть не виливає на повноваження цього органу.

Вищезазначене свідчить про те, що навіть за умови наявності суперечності між особистими інтересами ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями, він не мав і не міг мати реальної можливості вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення.

Відповідно до ст.. 62 Закону України «Про господарські товариства», директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виконавчої компетенції загальних зборів учасників. Директор діє від імені товариства в межах встановлених чинним законодавством України та установчими документами. Відповідно цього, видача ліцензійних карток відбувалася не ОСОБА_5, а юридичній особі товариству, в зв*язку з цим відсутній причинний зв'язок між посадовою особою ОСОБА_2 та дочкою.

Вважаю, що рішення ОСОБА_2 як службової особи ліцензіара, керівника Управліня Укртрансінспекції в Черкаській області від 11.06.2015 року про видачу ТОВ «Автолюкс-Черкаси-Плюс» ліцензійної картки, не може вважатись рішенням, яке винесено на користь даної юридичної особи або особисто ОСОБА_3

Ні особою, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення, ні прокурором не було прийнято до уваги ту обставину, що вказане рішення не породжує виникнення у ТОВ «Автолюкс-Черкаси-плюс» жодних нових прав, не надає вказаному субєкту господарювання будь-яких пільг, переваг. Жоден інший перевізник не міг звернутися з заявою про видачу даної ліцензійної картки, оскільки транспортний засіб і сама ліцензія належать ТОВ «Автолюкс-Черкаси-плюс».

Матеріали справи містять відомості про те, що ліцензійна картка видана до ліцензії серії АЕ № 266758, строк дії ліцензії:21.03.2012 необмежений.

Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 призначений на посаду начальника управління Укртрансінспекції у Черкаській області 31.07.2014 року.

Виконання ліцензіатом ліцензійних умов в сфері перевезення неможливе без розвитку та оновлення автопарку.

В процесі господарської діяльності ліцензіат заявив, а орган ліцензування підтвердив використання транспортного засобу, тип якого відповідає виду здійснюваних робіт згідно з ліцензією, про що видано ліцензійну картку.

Таким чином, рішення про видачу ліцензійної картки, зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, має технічний характер і є механізмом виконання Управлінням Укртрансінспекції у Черкаській області своїх обовязків по забезпеченню виконання ліцензіаром вимог галузевого законодавства у сфері автомобільного транспорту, зокрема, Ліцензійних умов та Положення про ліцензійну картку, що додається до ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 22.07.2010 року № 514.

Назване Положення зобовязує ліцензіата у разі змін у кількості або складі автотранспортних засобів звернутися до органа ліцензування із заявою про видачу нової ліцензійної картки, а останнього видати ліцензіату ліцензійну картку протягом 2 робочих днів після звернення.

Вказане свідчить про помилковість доводів прокурора про те, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КпАП України, тому провадження по справі підлягає закриттю по вказаних підставах..

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-7 КпАП України закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси С.М.Бащенко