АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 22.05.2015 року о 08 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Уборевича, 21 в м. Києві, рухаючись по прилеглій території, не надав дорогу автомобілю «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по проїзній частині, яка має наскрізний проїзд, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, чим порушив п.п. 1.10, 10.2 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Оскаржуване рішення прийняте без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Суддею надано неправильну оцінку доказам, не взято до уваги його пояснення. Також ОСОБА_2 зазначає, що правила дорожнього руху він не порушував, а дорожньо-транспортна подія сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3, що і було відображено у первинному протоколі про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення водія ОСОБА_3, яка заперечила проти поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП, первинних поясненнях учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_3, наданих на місці ДТП, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, з постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2015 року (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_2 у судовому засіданні надав пояснення, що виїжджав з стихійного паркувального майданчика, який знаходиться у тупику проїзної частини, прилеглої до прибудинкової території, а автомобіль «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 він не побачив із-за кущів, які розташовані ліворуч від виїзду.

Локалізація пошкоджень транспортних засобів також відповідає та узгоджується з наведеними поясненнями учасників ДТП та вищенаведеними матеріалами справи.

В судовому засіданні апеляційного суду водій автомобіля «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 надала пояснення щодо обставин ДТП, які узгоджуються як з її первинними поясненнями, наданими на місці ДТП, у судовому засіданні суду першої інстанції, так і з обставинами, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, а також висновками суду, викладеними у оскаржуваній постанові.

Наведені докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що зіткнення та пошкодження автомобілів відбулось за вказаних у постанові обставин з вини водія автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2, який в порушення вимог п.п. 1.10, 10.2 ПДР України, рухаючись по прилеглій території, не надав дорогу автомобілю «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по проїзній частині, яка має наскрізний проїзд, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не надав.

Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів, дослідження обставин, які потребують спеціальних знань від ОСОБА_2 не надходило.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими, а тому підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття справи немає.

Постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя