Справа № 355/1801/15-п Головуючий у І інстанції Литвиненко О.Л.
Провадження № 33/780/829/15 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 138 18.12.2015
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2015 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Баришівського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року, винесену відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 02 листопада 2015 року о 03 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «DAEWOO NEXIA", державний номерний знак НОМЕР_1, на 56 км автодороги Київ-Харків, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з колесовідбійником, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Баришівського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року, в якій, не оспорюючи фактичні обставини скоєного ним адміністративного правопорушення, просив оскаржувану постанову змінити та пом'якшити застосоване до нього адміністративне стягнення, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції при накладенні на нього адміністративного стягнення в повній мірі не дотримався вимог ст. 33 КУпАП. Зокрема, не було враховано його щире розкаяння у вчиненні адміністративного правопорушення, матеріальний стан, а також ту обставину, що негативних наслідків від вчиненого ним правопорушення не настало. Крім того, як зазначає апелянт, позбавлення права керування транспортними засобами ставить його сім'ю в складне матеріальне становище, так як його робота пов'язана з постійним пересуванням на автотранспорті.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суддя повно, всебічно та об'єктивно дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП знайшов своє підтвердження і в ході апеляційного перегляду справи. Відповідно до загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановлених ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог зазначеної вище норми закону, що призвело до призначення ОСОБА_1 надмірно суворого виду стягнення за вчинене ним адміністративне правопорушення. Як вбачається з матеріалів про адміністративне правопорушення, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті раптового пошкодження колеса транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з подальшою зміною траєкторії руху, зіткненням з колесовідбійником та пошкодженням вказаного транспортного засобу. Після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 особисто викликав працівників ДАІ для оформлення матеріалів транспортної пригоди. Будь-яких негативних наслідків для інших учасників дорожнього руху в результаті ДТП не наступило. ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вчинене апелянтом адміністративне правопорушення характеризується невисоким ступенем шкідливих наслідків, а тому призначення йому найсуворішого виду стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП є неспівмірним з характером вчиненого правопорушення та не сприяє досягненню мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП.

З урахуванням викладеного, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є обгрунтованою, а постанова Баришівського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року підлягає зміні з пом'якшенням адміністративного стягнення, застосованого до ОСОБА_1

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. Постанову Баришівського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - змінити, пом'якшити накладене стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову Баришівського районного суду Київської області від 20 листопада 2015 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко