Справа № 758/8366/15-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Шаховніна М. О., розглянувши матеріали, що надійшли від Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого: програмним директором ТОВ "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 164-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 липня 2015 року серія КВ № 17 складеного помічником-консультанта члена Національної ради України з питань телебачення та радіомовлення зазначено, що 24 травня 2015 року о 17. 36 год. по вул. Фрунзе, 23 у м. Києві ОСОБА_1 було допущено розповсюдження і демонстрування фільмів на телеканалі ТОВ "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" шляхом публічного сповіщення в ефірі фільму "Неваляшка 2", якому встановлено індекс фільмів, які мають обмеження глядацької аудиторії (індекс "16") з порушення умов, передбачених державними посвідченнями на право розповсюдження і демонстрування фільмів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164-7 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат особи, яка притягається до адміністративної відповідальності заперечувала проти наявності у діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення. Свою позицію аргументувала тим, що об'єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст.164-7 КУпАП діяння передбачає обов'язкову наявність двох дій розповсюдження і демонстрування з порушенням умов, передбачених державним посвідченням. Погоджуючись з порушенням умов демонстрування, вважала, що ці дії ОСОБА_1 не утворюють складу адміністративного правопорушення. Крім того, зазначила, що ОСОБА_1 не є особою, що має нести відповідальність за виявлене адміністративне порушення.

Заслухавши пояснення адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог, викладених у ст. 245, 252, КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 164-7 КУпАП передбачена відповідальність за розповсюдження і демонстрування фільмів з порушенням умов, передбачених державним посвідченням на право розповсюдження та демонстрування фільмів.

Вирішуючи питання наявності у діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення, суд приймає до уваги, що застосоване у диспозиції зазначеної статті формулювання адміністративного вчинку не передбачає відповідальності за альтернативні дії - розповсюдження або демонстрування фільмів з порушенням певних вимог.

Наведена правова конструкція умовою для відповідальності визначає одночасну сукупність дій щодо розповсюдження і демонстрування.

Статтею 3 Закону Україну «Про кінематографію» встановлено, що демонструванням (публічним показом, публічним сповіщенням, публічною демонстрацією фільмів) є показ фільму, зокрема, через канали мовлення телебачення.

У той же час, згідно з вищевказаною статтею розповсюдженням (прокатом)фільму є виготовлення фільмокопій (тиражування), продаж та передача їх в прокат юридичним та фізичним особам. Також зазначено, що фільмокопією є примірник фільму, виготовлений із застосуванням вихідних матеріалів фільму.

Згідно з вищенаведеною нормою до розповсюджувачів (дистриб'юторів, прокатників) фільму віднесені суб'єкти кінематографії, які мають право на розповсюдження фільму.

Стаття 7 Закону за спрямуванням діяльності поділяє суб'єкти кінематографії на виробників, дистриб'юторів (прокатників) фільмів, кінокопіювальні підприємства, фонди фільмів, архіви кіно-, фото-, фонодокументів тощо. Тобто на тих, що фільми розповсюджують.

Окремо виділені ті суб'єкти, діяльність яких пов'язана з демонструванням (публічним показом, публічним сповіщенням і публічною демонстрацією) фільмів, тобто кінотеатри, кіноустановки, відеоустановки, канали мовлення телебачення.

Аналіз вказаних положень у їх системному зв'язку між собою доводить, що не є тотожною за своїм фактичним змістом діяльність з розповсюдження фільмів та діяльність щодо їх демонстрування.

Даний висновок підтверджується також Положенням про державне посвідчення на право розповсюдження та демонстрування фільмів. Так, відповідно до п. 2 вказаного нормативно-правового акту право розповсюдження фільму складається з:

- кінотеатрального права (тиражування фільмокопій на кіноплівці, передання їх у прокат, оренду);

- права домашнього відео (тиражування фільмокопій на відеоносіях, їх продаж, передання в прокат);

- права публічного комерційного відео (тиражування фільмокопій на відеоносіях, їх продаж, передання в прокат, оренду для публічного показу через відеопроекцію);

- телевізійного права (тиражування фільмокопій на відеоносіях, їх продаж, передання в прокат для публічного показу каналами мовлення телебачення).

З вищенаведеного вбачається, що кожне з цих прав, у тому числі телевізійне, містить невід'ємну частину, яка полягає у тиражуванні фільмокопій на різних матеріальних носіях з обов'язковим подальшим їх продажем або передаванням у прокат.

Тоді як, телевізійне право демонстрування фільму є правом демонстрування фільмокопій на відеоносії або кіноплівці каналами мовлення ефірного, супутникового, кабельного телебачення.

У звязку з викладеним, допущення недотримання вимог прокатних посвідчень лише у частині демонстрування фільмів є недостатнім для наявності у діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 164-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 не є особою, що має нести відповідальність за виявлене адміністративне порушення, з огляду на наступне.

Субєктом адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164-7 КУпАП, є посадові особи субєктів кінематографії та телебачення або громадяни субєкти підприємницької діяльності, яким у встановленому порядку видано державне посвідчення на право розповсюдження і демонстрування фільмів.

Згідно п. 8.1 та 8.2 Статуту ТОВ "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" поточне керівництво діяльністю телерадіокомпанії здійснює дирекція, що складається з двох осіб: Генерального директора та Фінансового директора. Саме дирекція затверджує програму телепередач ТОВ "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", оскільки це є найголовніше поточне питання діяльності телеорганізації (а.с. 53-59).

Згідно з Актом № 73 (ІІІ)/ПП/А-П/Кв/15 від 08.07.2015 року, саме Фінансовий директор ТОВ "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" ОСОБА_2 був присутній при проведенні позапланової перевірки дотримання телеорганізацією законодавства України, так як він є особою, відповідальною за поточну діяльність ТОВ "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" (а.с. 42-44).

Відповідно до посадової інструкції Програмного директора ТОВ "Телерадіокомпанія "Студія 1+1", обовязки останнього полягають у розробці програмної концепції телеканалу на підставі досягнутих результатів, з урахуванням спланованого бюджету та розвитку телевізійного ринку (а.с. 45-47).

Виходячи з посадової інструкції, програмний директор безпосередню програму телепередач з конкретних фільмів та передач, він лише здійснює стратегічне планування програм, а тому ОСОБА_1 не є особою, що відповідає за формування та фактичне наповнення програми телепередач.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин даний адміністративний матеріал підлягає закриттю, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-7 КУпАП.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 164-7 ч. 1, 247, 251, 280 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-7 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя: М.О. Шаховніна