Справа № 141/969/15-п
Провадження № 33/772/325/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції Слісарчук О. М.
Доповідач: Зайцев В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Зайцев В.А., розглянувши за апеляційною скаргою ОСОБА_2 матеріали справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу, зі стягненням з нього 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Згідно матеріалів справи, 24.09.2015 року близько 22 год. 35 хв. ОСОБА_2 по вул. Кірова в смт. Оратів Оратівського району Вінницької області керував автомобілем «MERSEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Був зупинений працівниками ВДАІ з обслуговування Оратівського району УМВС України у Вінницькій області. Від проходження медичного огляду на стан сп»яніння за допомогою спеціальних засобів та у медичному закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову незаконною, винесеною з грубими порушеннями чинного законодавства, просить її скасувати, а провадження у справі закрити. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина матеріалами справи не доведена. При цьому, посилається на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 26.03.2015 року, якою провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, було закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Крім того, посилається на порушення закону та своїх прав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, невідповідність протоколу вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, відсутність свідків події, не дотримання судом першої інстанції положень закону щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин події та надання їм належної оцінки.

В судове засідання ОСОБА_2 не з»явився, проте надіслав суду письмову заяву в який повідомив про неможливість бути присутнім при розгляді його апеляційної скарги та, підтримавши свої апеляційні вимоги, просив розглянути скаргу у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення та оплатним вилученням транспортного засобу є помилковим і суперечить Закону.

Так судом не враховано, що ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3.500 грн.

Згідно постанови Оратівського районного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрито у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, оскільки другий раз ОСОБА_2 не був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП (копії зазначених постанов додаються).

Крім того, адміністративне стягнення за дане правопорушення було накладено на ОСОБА_2 з оплатним вилученням транспортного засобу, який йому не належить; за повідомленням начальника ВДАІ з обслуговування Оратівського району УМВС України у Вінницькій області від 26.09.2015 року автотранспортні засоби за гр. ОСОБА_2 не зареєстровані (а.с.5).

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який фіксує факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. Тобто, протокол є офіційним документом, що засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій, а тому є одним із головних доказів, згідно положень ст. 251 КУпАП. До складання протоколу та його змісту пред'являються особливі вимоги. Такий протокол складається в двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності; він повинен містити в собі, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2015 року серії АП2 196509 ОСОБА_2 керував автомобілем «MERSEDES BENZ» д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від освідування за допомогою спеціальних засобів, та у закладі охорони здоров'я відмовився в присутності свідків. Разом з тим, в протоколі зазначений тільки один свідок - ОСОБА_3, при цьому адреса його проживання вказана не повно, що позбавляє суд можливості перевірити його показання, як свідка, в судовому засіданні. Інший свідок в протоколі взагалі відсутній.

В своїй апеляційні скарзі ОСОБА_2 стверджує про відсутність будь-яких свідків на місці події, а щодо зазначеного в протоколі свідка ОСОБА_3 вказує, що він є працівником Оратівського РВ УМВС, а тому є упередженою особою і не міг бути залученим інспектором ВДАІ в якості свідка при складанні протоколу.

Що стосується письмових пояснень свідка ОСОБА_4, які знаходяться в матеріалах справи, то вони жодним чином не підтверджують той факт, що ОСОБА_2, будучи зупиненим працівниками ВДАІ, в присутності даної особи, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Більш того, ця особа не зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, як свідок події, а тому і не є такою.

Всупереч положень ст. 252 КУпАП суд першої інстанції при розгляді справи не звернув на це уваги, не перевірив та не надав цим фактам належної оцінки, більш того, в своїй постанові помилково вказав про, нібито, наявність двох свідків під час відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння, що не відповідає дійсності.

Крім того, відсутні дані про те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 був складений інспектором ВДАІ в 2-х примірниках, з врученням одного з них ОСОБА_2 під розписку, як передбачено ст.254 КУпАП, чим порушено право останнього на захист.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків; у разі незгоди водія огляд останнього проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або знаходження під дією лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і проведення такого огляду» та спільного наказу МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або знаходження під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд проводиться уповноваженою особою ДАІ на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, дозволених до використання МОЗ і Держпотребстандартом, в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники міліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Результати огляду зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення. Водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою ДАІ для проведення огляду у відповідні заклади охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа ДАІ в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп'яніння. Відповідно до п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122, ч. 3 ст. 123, ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 130 КУпАП наявність свідків є обов'язковою.

Таким чином, зміст протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 від 24.09.2015 року не відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, при його складанні уповноваженою на те особою грубо порушено процедуру оформлення протоколу, що передбачена Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року.

Також, в порушення вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАП та вищезгаданого наказу МВС № 77, в разі наявності підстав вважати, що ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля в стані сп»яніння, останній не був відсторонений працівниками ВДАІ від керування автомобілем, не відбулося і тимчасового затримання керованого ним транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик, не було вилучено посвідчення водія з виданням тимчасового талону, оскільки про це відсутні відмітки в протоколі про адміністративне правопорушення, немає ніяких даних в матеріалах справи, що свідчить лише на користь ОСОБА_2 і жодним чином не підтверджує факту його провини.

У відповідності до ст. ст. 245, 246, 251, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановляє наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Будь-які висновки у справі не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, мають трактуватися на її користь.

Враховуючи наведене, постанова районного суду стосовно ОСОБА_2 підлягає скасуванню у зв»язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП що, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст.247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення його права керування транспортними засобами строком на три роки з оплатним вилученням транспортного засобу, - скасувати у зв»язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУАП, а провадження у справі - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:

З оригіналом вірно: