Справа № 203/6388/15-п
Провадження № 3/0203/1778/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2015 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Авраменко А.М.,

за участю: представника митниці ОСОБА_1,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3,

розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, що надійшли з Дніпропетровської митниці ДФС, у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.483 ч.1 МК України

ВСТАНОВИВ:

В провадження Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена справа про порушення митних правил, в матеріалах якої наявний протокол про порушення митних правил №0055/110000001/15, складений у відношенні ОСОБА_2 за ст.483 ч.1 МК України, а саме про те, що 01 лютого 2015 року на митному посту «Дніпропетровськ-аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС під час здійснення митного контролю та оформлення пасажирів, які відлітали рейсом №791 сполученням «Дніпропетровськ Тель-Авів», ОСОБА_2 письмово задекларувала валютні цінності в сумі 65000 доларів США з метою їх переміщення через митний кордон України та надала як підставу переміщення довідку ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» від 20.01.2015 року №242/7 про зняття цих коштів зі свого поточного рахунку. 01 липня 2015 року у відповідь на запит до Дніпропетровської митниці ДФС надійшов лист з Дніпропетровського регіонального управління ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» від 30 червня 2015 року №332/4/24-4, з якого вбачається, що вказану вище довідку ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» не видавав. На підставі викладеного вчинене ОСОБА_2 діяння кваліфіковане Дніпропетровською митницею ДФС в протоколі про порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України як переміщення через митний кордон України валютних цінностей в сумі 65000 доларів США з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник заперечували про факту вчинення порушення митних правил через відсутність в діянні ОСОБА_2 всіх ознак складу правопорушення, зокрема субєктивної сторони, а також сплив на момент надходження справи до суду строків накладення адміністративного стягнення (а.с.52-55).

Представник митниці просила суд визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України із накладенням стягнення в межах санкції статті, вважаючи факт вчинення правопорушення та вину останньою доведеними наявними у справі доказами.

Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за містом ст.ст.458, 487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак субєктивної та обєктивної сторони складу правопорушення. Діяння ОСОБА_2 кваліфіковане посадовою особою митного органу за ознаками складу правопорушення, передбаченого ст.483 ч.1 МК України, субєктивна сторона якого характеризується виною лише у формі умислу, про що вказує зазначена в диспозиції ст.483 ч.1 МК України обовязкова спрямованість дій субєкта правопорушення на досягнення певної обовязкової мети переміщення через митний кордон товару з приховуванням від митного контролю, що не може мати місце при наявності вині у формі необережності. Обєктивна сторона даного складу порушення митних правил зокрема полягає у переміщенні або вчиненні дій з метою переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю, в тому числі шляхом органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Згідно ст.197 ч.3 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Пунктом 3 Розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 27 травня 2008 року №148, визначено, що фізична особа-резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро. Строк дії таких документів 30 календарних днів, починаючи з дня видачі.

Згідно п.7 Розділу тієї ж інструкції фізична особа, юридична особа несуть відповідальність за недекларування готівки і банківських металів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 01 лютого 2015 року з метою залишення території України та відвідування держави Ізраїль проходила митний контроль на митному посту «Дніпропетровськ-аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС, в ході чого здійснила декларування всіх наявних у неї валютних цінностей в сумі 65000 доларів США, подавши відповідну письмову митну декларацію та всі обовязкові документи, передбачені українським законодавством (а.с.12, 13, 17-19). Метою переміщення ОСОБА_2 через митний кордон України і вивозу до держави Ізраїль валютних цінностей в означений вище сумі є виключно оплата операції та подальшого медичного лікування її матері ОСОБА_4 від тяжкої хвороби роговіючий плоскоклітинного раку нижньої щелепи (а.с.30-64). Кошти, як пояснила ОСОБА_2, вона позичила у родичів.

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини декларування ОСОБА_2 валютних цінностей в контексті наведених вище положень законодавства з урахуванням на елементи складу порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України, які мають бути доведені для визнання особи винною у вчиненні такого правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати наявним в діянні ОСОБА_2 такої складової субєктивної ознаки складу порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України як вина у формі умислу, оскільки ОСОБА_2 здійснила повне та своєчасне декларування всіх наявних в неї при собі валютних цінностей, не намагалась приховувати валюту повністю чи частково від митних працівників, подала всі необхідні для проходження митного контролю документи, сповістивши і про мету переміщення валютних цінностей. Відтак, з огляду на характер та зміст вчиненого діяння, в суду відсутні підстав вважати наявним в діянні ОСОБА_2 такого обовязкового елементу складу порушення митних правил як субєктивна сторона.

Крім того, викликають в суду сумніви і доведеність наявності в діянні ОСОБА_2 обєктивної сторони порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України, оскільки саме декларування валютних цінностей фактично відбулось, митному органу були подані всі передбачені законом документи, жодних інших валютних цінностей ОСОБА_2 через митний кордон не переміщувала, а отже і не приховувала від митного контролю. При цьому, суд оцінює критично та не приймає як належний доказ підробленості поданої ОСОБА_2 довідки про походження коштів лист Дніпропетровського регіонального управління ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» від 30 червня 2015 року №332/4/24-4, оскільки підробленість документу має визначатись та доводитись висновком відповідної експертизи, зокрема, щодо таких реквізитів довідки як підпис, бланк та відбиток печатки, який у наданій ОСОБА_2 довідці, до речі, візуально є ідентичним тому, що міститься у згаданому вище листі 30 червня 2015 року №332/4/24-4. Походження наданої ОСОБА_2 довідки, належним чином не встановлено. Відтак, єдиний доказ, поданий Дніпропетровською митницею ДФС на підтвердження факту вчинення порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України не є належним та допустимим, не може бути покладений судом в основу рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже і саме звинувачення ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил не є доведеним. Інші докази у справі, як б дозволяли встановити підробленість довідки, відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи наведені вище судом висновки щодо недоведеності наявності в діянні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, всіх ознак складу правопорушення, а також те, що згідно ст.62 ч.2 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.247 КУпАП, ст.ст.487, 527 МК України закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення в діянні ОСОБА_2

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.458, 487 МК України , ст.ст.283-384 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.483 ч.1 Митного кодексу України, закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська особою стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.Ф. Маймур

Постанова вступила в законну силу «___» ________ 2015 року.

Секретар: ____________