Справа № 761/7428/15-п
Провадження №3/761/1488/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч В.М., за участю секретаря Ситнік О.М., потерпілої ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, розглянувши справу про притягнення гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, директора Департаменту управління нерухомістю ТОВ «ТММ», яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1, про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст.212-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва від Ради адвокатів Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.212-3 КУпАП щодо ОСОБА_2, яка неправомірно відмовила у наданні інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1

Під час розгляду справи гр. ОСОБА_2 своєї вини не визнала, суду пояснила, що дійсно до ТОВ «ТММ» надходив адвокатський запит ОСОБА_1 У зв'язку ситуацією, яка склалася в країні, окремими проявами сепаратизму, враховуючи, що робоче місце ініціатору запиту - м. Донецьк, у неї виникли сумніви щодо справжності вказаного ордеру та можливості надання гр. ОСОБА_1 правової допомоги мешканцям м. Києва. Тому адвокату ОСОБА_1 був направлений лист з проханням надати оригінал ордеру на надання правової допомоги. Оскільки вона не відмовляла у наданні відповіді на запит адвоката, вважає, що у її діянні відсутні подія та склад адміністративного правопорушення. За своїми службовими повноваженнями як директора Департаменту ТОВ «ТММ» вона має право надавати відповіді на запити зазначеної категорії.

Потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що вона відповідно до свідоцтва, виданого Донецькою обласною КДКА, здійснює адвокатську діяльність. На теперішній час її додатковою робочою адресою є с. Озерна Білоцерківського району Київської області. У зв'язку з надання правової допомоги у цивільній справі нею до ТОВ «ТММ» направлений адвокатський запит, однак у наданні відповіді їй неправомірно було відмовлено.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши надані письмові матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) адвокатським запит є письмове звернення адвоката, зокрема, до службових осіб підприємств про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Також визначено, які документи мають посвідчувати повноваження адвоката для реалізації ним свого права.

Так, до адвокатського запиту повинні додаватися посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Вказаною нормою Закону заборонено вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів.

Зазначені положення Закону зобов'язують керівників підприємств, яким направлено адвокатський запит, не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Отже, право адвоката на отримання інформації на адвокатський запит кореспондується з обов'язком посадових осіб підприємства надати у встановлений Законом строк відповіді на такий запит.

Досліджуючи обставини даної справи суддя приймає до уваги, що доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не ґрунтуються на Законі, яким визначено, що на підтвердження повноважень на ініціювання адвокатського запиту достатнім є надання адвокатом засвідчених ним самим копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера.

Крім того, імперативно встановлено, що є неправомірним вимагати від адвоката документів, які не передбачені положеннями ст. 24 Закону.

Суд також не приймає до уваги як такі, що суперечать Конституції України посилання гр. ОСОБА_2 та її захисника на обмеження щодо здійснення професійної діяльності мешканцям м. Донецька поза його межами у зв'язку з проведенням антитерористичної операції.

Сукупність наведеного приводить до висновку про неправомірність висунутих гр. ОСОБА_2 на адресу адвоката ОСОБА_1 вимог про надання додаткових документів для отримання відповіді на її адвокатський запит.

Отже, відмова у наданні інформації мала місце та є неправомірною.

Частиною 4 статті 212-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за неправомірну відмову у наданні інформації на адвокатський запит.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає, з-поміж іншого, на права і свободи громадян, і за яку передбачена адміністративна відповідальність.

Встановлені судом обставини свідчать про наявність у діях гр. ОСОБА_2 складу вказаного адміністративного проступку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з п.9-1 ч.1 ст.255 КУпАП особою, уповноваженою Радою адвокатів Київської області.

Відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення судом враховані характер правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 піддати адміністративному стягненню за ст.212-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п'ять) грн.

Стягнути з гр. ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 0,03 мінімальної заробітної плати, що становить 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М.Циктіч