АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/277/15 Справа № 708/1213/15-п Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 708/1213/15-п відносно ОСОБА_3, що надійшли з Чигиринського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього, -

в с т а н о в и в :

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_3 повторно, протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ( постанова Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.10.2015 року), вчинив аналогічне правопорушення , а саме : 10.10.2015 року о 4 годині 20 хвилин в м. Чигирині по вул. Черкаській, керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, відмовився в присутності свідків від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння, маючи його явні ознаки (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказане судове рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КК України. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушені норми КУпАП щодо обєктивного, неупередженого та справедливого судового розгляду, а в матеріалах справи відсутні докази, які беззаперечно свідчать про наявність в його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення. Посилається на те, що суд допустив неповноту судового розгляду та не зясував обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, зокрема те, що 10.10.2015 року о 4 годині 20 хвилин автомобілем НОМЕР_1 керував не він, а ОСОБА_5С Зазначає про те, що працівники ДАІ Чигиринського району не пропонували йому пройти в лікарні обстеження на стан спяніння та не використовували тестовий прилад «Драгер». Також, просив допитати в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по факту незаконних дій працівників ДАІ та ОСОБА_5

Вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та матеріали адміністративної справи, вважаю, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх достовірності не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_3, викладену в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення працівниками ВДАІ з обслуговування Чигиринського району (м. Чигирин), його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними: протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 685848 від 10 жовтня 2015 року, складеного в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, де ОСОБА_3 від надання пояснень та підписів в протоколі відмовився ; рапорту ст. лейтенанта міліції ІОДР ВДАІ ОСОБА_11 щодо керування ОСОБА_3 автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння та його подальшу відмову від запропонованого проходження медичного огляду у встановленому законом порядку; пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження у встановленому порядку медичного огляду в медичному закладі для визначення стану спяніння; постанови Чигиринського районного суду Черкаської області від 28.10.2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. Дана постанова оскаржена ОСОБА_3 в апеляційному порядку і постановою апеляційного суду Черкаської області від 21.12.2015 року залишена без змін.

Посилання ОСОБА_3 на те, що 10.10.2015 року о 4 годині 20 хвилин автомобілем НОМЕР_1 керував не він, а ОСОБА_12, спростовуються доказами, що містяться в матеріалах адміністративної справи, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Цими ж доказами спростовуються і твердження ОСОБА_3 про те, що працівники ІОДР в ДАІ Чигиринського району не пропонували йому пройти в лікарні обстеження на стан спяніння.

Також, суд відмовляє в задоволенні заявленого в апеляційній скарзі ОСОБА_3 клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_12, як необґрунтованого, оскільки як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вказані особи не були безпосередніми очевидцями подій, що мали місце 10.10.2015 року, про них апелянт не заявляв при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи судом першої інстанції, а зазначення про вказаних осіб лише під час апеляційного перегляду судового рішення, як і не визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_3 щодо порушення вимог КУпАП в частині розгляду судом першої інстанції справи за його відсутності, оскільки останній двічі повідомлявся про судовий розгляд рекомендованим повідомленням, яке було вручено йому особисто. При цьому, заяв про неможливість прибути в судове засідання з поважних причин ОСОБА_3 суду не подавав. Тому, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 268 КУпАП, розглянувши справи за відсутності останнього.

В апеляційну інстанцію апелянт не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважність причини неявки суду не повідомив, тому апеляційний суд відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП прийняв рішення проводити апеляційний розгляд у його відсутності.

Постанова районного суду з причини, що ОСОБА_3 не брав участь у розгляді справи, не є підставою для її скасування, оскільки дана обставина не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо нього, яке є законним та обгрунтованим.

Накладене судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_3 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, відповідає вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та є розмірним скоєному ним адміністративному правопорушенню та його особі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Соломка