АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130, КпАП України,

в с т а н о в и в:

Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України закрито на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України. Цією ж постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді, 30 серпня 2015 року о 22 год. 50 хв. ОСОБА_2 в м. Києві на перехресті вулиць О. Теліги та І.Гонти, керувававтомобілем «Шкода Октавіа», д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, та здійснив поворот наліво з вул. О. Теліги на вул. І.Гонти на червоний сигнал додаткової секції світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Тойота Авенсіс», д.н. НОМЕР_3 та «Фольксваген» LT46, д.н. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Водій автомобіля «Тойота Авенсіс», д.н. НОМЕР_3, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забою м'яких тканин голови. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 8.7.3. «е» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі-Правил), вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене, ст. 124 КпАП України. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5, 2.9 «а» Правил, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України змінити, пом'якшивши вид адміністративного стягнення та застосувати у відношенні до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, посилаючись на те, що постанова судді місцевого суду в цій частині винесена з порушенням норм законодавства.

Зокрема, при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суддя місцевого суду не дотримався загальних правил накладення стягнення, передбачених ст. 33 КпАП України, та не врахував, що він має постійне місце роботи роботи в Інституті експериментальної патології, онкології та радіобіології ім. Р.Є. Кавецького НАН України на посаді головного енергетика, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою ОСОБА_6 та має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, яку щодня відвозить на власному автомобілі до школи, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, його робота пов'язана з відрядженнями на автомобілі, та позбавлення його права керування транспортним засобом призведе до втрати роботи, що поставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище.

Також, апелянт зазначив, що розкаюється у вчиненому та приймає активну участь у відновленні транспортних засобів, які були пошкодженні з його вини.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної спрвави та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративноївідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Проте при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду цих вимог закону не дотримався.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України, були вчинені ОСОБА_2 30 серпня 2015 року, та останнім днем строку накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 є 30 листопада 2015 року. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний висновок начальника СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві Демчука В.В. від 02 вересня 2015 року про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 щодо травмування під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30 серпня 2015 року /а.с. 12/.

Разом з тим, даний висновок не є документом, що свідчить про закриття кримінального провадження в розумінні ч. 4 ст. 38 КпАП України, оскільки рішення про закриття кримінального провадження приймається у формі постанови слідчого або прокурора.

Враховуючи зазначене, суддя місцевого суду невірно застосував положення ч. 4 ст. 38 КпАП України та дійшов помилкового висновку, що строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України на час розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився.

Крім того, суперечливим є висновок судді місцевого суду про те, що за вчинені ОСОБА_2 одного і того ж дня адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України, строк притягнення до адміністративної відповідальності є різним.

У відповідності до ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Так, як убачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 212755 та серії АП1 №954342, в них наявні виправлення в частині зазначення дати їх складення, які не застережені особою, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 212755, складеному відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України, при викладенні суті адміністративного правопорушення зазначено про участь в дорожньо-транспортній пригоді та завдання матеріальних збитків двом автомобілям: «Шкода Октавіа», д.н. НОМЕР_1, та «Тойота Авенсіс», д.н. НОМЕР_3 /а.с.1/.

Разом з тим, як убачається з даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 серпня 2015 року, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди механічні пошкодження отримав також автомобіль «Фольксваген» LT46, д.н. НОМЕР_2. З наведеного убачається, що дані схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не узгоджуються з даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення /а.с.3/.

Крім того, у відповідності до п. 6 Розділу «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (надалі - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В порушення зазначених вимог, при викладенні суті учиненого адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 №954342 за ч. 1 ст. 130 КПАП України не зазначено переліку ознак, які б вказували на наявність підстав вважати, що водій ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння /а.с.2/.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що у справі наявний додаток до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 954342, без зазначення посади, прізвища та підпису особи, яка склала даний документ та дати її складення, в якому описані ознаки алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, а саме порушення координації рухів, порушення зв'язності мови та запах з ротової порожнини /а.с.10/.

Також в матеріалах справи наявні пояснення заступника начальника УПС МВС в м. Києві Євдокимова Д.А. від 06 листопада 2015 року, якими внесено уточнення у графу «дата, час та місце вчинення і суть адміністративного правопорушення» протоколу про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 212755 за ст. 124 КпАП України та доповнено обставини вчинення адміністративного правопорушення вказівкою про механічні пошкодження автомобіля «Фольксваген» LT46, д.н. НОМЕР_2, спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 30 серпня 2015 року.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 212755 за ст. 124 КпАП України було складено інспектором патрульної служби рядовим міліції Коровченком О.Р., а додаткові пояснення до нього склала інша посадова особа - заступник начальника УПС МВС в м. Києві Євдокимов Д.А., що є недопустимим.

Крім того, ст. 254 КпАП України та Інструкцією не передбачено складення додаткових пояснень та уточнень до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому на основі даних таких документів в розумінні ст. 251 КпАП України суд не може встановлювати наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини свідчать про невідповідність протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_2 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України, вимогам ст. 256 КпАП України та зазначеної Інструкції.

Суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення невірно застосувала норми процесуального закону та винесла постанову, яка не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягають поверненню до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення та належного виконання вимог ст. 256 КпАП України, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень ст. 38 КпАП України.

Керуючись ст. 256, 294 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України скасувати та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України повернути до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.