Справа № 461/3171/15-п Головуючий: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/433/15 Доповідач: Валько Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Н.М. Валько, з участю представника Львівської митниці ОСОБА_1, апелянта ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу гр-ки ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 19 травня 2015 року відносно ОСОБА_2 за ст.471 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 1700 грн.; конфісковано в дохід держави вилучений згідно протоколу про порушення митних правил товар мобільні телефони модель «iphone 6, Gold 64GB», в заводській упаковці (IMEI/MEID 9843, 6207, 0351) в кількості 3 штуки загальною вартістю 54785,78 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 36, 54 грн. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці 1,84 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

ОСОБА_2 визнано винною у тому, що вона 07.03.2015 року о 14.10 год. зайшла на територію пішого переходу МАПП «Шегині» м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС прямуючи з ОСОБА_4 в Україну, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» і тим самим заявила про відсутність у неї будь-яких товарів, які підлягають обовязковому декларуванню та оподаткуванню і належать до категорії товарів на переміщення яких через митний контроль України встановлені обмеження. В ході проведення митного огляду особистих речей було виявлено незаявлені за встановленою формою товари, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №436 від 21.05.2012 року «Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України» обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: мобільні телефони модель «iphone 6, Gold 64GB», в заводській упаковці (IMEI/MEID 9843, 6207, 0351) в кількості 3 штуки загальною вартістю 54785,78 грн., діючи в вищезазначений спосіб, з порушенням встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, ОСОБА_2 перемістила через митний кордон України вище перелічені товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з оскаржуваною постановою судді, вважає її незаконною, прийнятою з грубим порушенням норм чинного законодавства, відтак такою, що підлягає скасуванню. При цьому, покликається на те, що, з її точки зору, конфіскований товар, а саме мобільні телефони, які були предметом порушення митних правил, не входять до переліку товару, обіг якого обмежений чи заборонений, оскільки, як вбачається із змісту вказаного Переліку, мобільні телефони входять до додатку №12, яким передбачено, що даний товар підлягає оцінці відповідності згідно з вимогами технічних регламентів. Вказує на те, що про оскаржувану постанову суду вона дізналася лише 04.09.2015 року після ознайомлення з матеріалами справи, оскільки жодних повідомлень про час розгляду справи, а також копії постанови суду на її адресу не надходило. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а вилучений товар повернути ОСОБА_2

В уточненнях до апеляційної скарги від 24 листопада 2015 року ОСОБА_2 покликається на те, що переміщуваний нею товар не входить до переліку товару, обіг якого обмежений чи заборонений, тому, такий, на її думку, не підлягає конфіскації. Крім цього, апелянт зазначає, що нею переміщувалася незначна кількість товару, його вартість не висока, відсутність тяжких наслідків, вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, характеризується позитивно, являється безробітною, правопорушення вчинила у звязку з важким фінансовим становищем. Просить постанову суду в частині накладеного стягнення скасувати, звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України, обмежившись усним зауваженням, а вилучений згідно протоколу про порушення митних правил товар повернути.

В уточненнях до апеляційної скарги від 27 листопада 2015 року апелянт ОСОБА_2 вказує на те, що свою вину у вчиненні правопорушення, за яким її притягнуто до адміністративної відповідальності визнає, просить суд апеляційної інстанції звільнити її від відповідальності на підставі ст.22 КпАП України, обмежившись усним зауваженням, вилучений товар згідно протоколу про порушення митних правил повернути.

У судовому засіданні 27 листопада 2015 року апелянт ОСОБА_2 зазначила про те, що вона просить при розгляді поданої нею апеляційної скарги Апеляційний суд врахувати те, що вона свою вину у вчиненому правопорушенні за ст.471 МК України визнала повністю, шкодує про вчинене, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується за місцем проживання, телефони переносила для себе, щоб заробити, оскільки знаходиться у скрутному матеріальному становищі є безробітною з березня 2015 року зареєстрована як безробітна у Мостиському районному центрі зайнятості.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, який здійснює захист її інтересів, які уточнені апеляційні вимоги від 27 листопада 2015 року підтримали повністю, просять їх задоволити, виступ пр-ка Львівської митниці ДФС ОСОБА_1, який вважає постанову судді районного суду законною і обґрунтованою, клопоче про залишення її без змін, а поданої апеляційної скарги в контексті уточнень без задоволення, вивчивши матеріали адміністративної справи та проаналізувавши уточнені апеляційні вимоги, вважаю, що такі підлягають до задоволення.

До даного висновку приходжу, виходячи із наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст.245 КпАП України,є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" № 8 від 03 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КпАП України. При цьому, необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

У ст.22 КпАП України зазначається, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Вважаю, що при накладенні стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст.ст.22, 23, та 33 КпАП України, а саме: характер і спосіб вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, зокрема, те що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого правопорушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Крім цього, у засіданні апеляційної інстанції встановлено, що апелянт являється безробітною з березня 2015 року знаходиться на обліку у Мостиському районному центрі зайнятості (довідка №6268 від 25 листопада 2015 року), позитивно характеризується за місцем проживання, скарги на її поведінку в побуті до міської ради не надходили, вихована, ввічлива, з повагою відноситься до людей похилого віку, не схильна до порушень громадського порядку, до вживання спиртних напитків, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася (характеристика, видана Судововишнянською міською радою №02-18/637 від 26 листопада 2015 року), свою вину у вчиненні правопорушення визнала повністю та щиро розкаялася.

За наведених вище обставин, приходжу до переконання, що ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 471 МК України у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням.

Вважаю, що застосування саме такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за доцільне постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 травня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України в частині накладення стягнення змінити та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити, товар, що переміщала ОСОБА_2 через митний кордон України і, який був предметом порушення митних правил, після здійснення відповідних митних формальностей, повернути ОСОБА_2

Строк на подачу апеляційної скарги поновити, оскільки такий апелянтом пропущено з поважних причин.

Керуючись ст. 22,23,245, 294 КпАП України, ст. 489 МК України,-

п о с т а н о в и в:

Строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 травня 2015 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України в частині накладення стягнення - змінити.

Відповідно до ст.22 КпАП України ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 0469

20909/15 від 07 березня 2015 року товар, а саме: мобільні телефони модель «iphone 6, Gold 64GB», в заводській упаковці (IMEI/MEID 9843, 6207, 0351) в кількості 3 штуки загальною вартістю 54785,78 грн. - повернути ОСОБА_2 після здійснення відповідних митних формальностей.

Постанова набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Судової палати у

кримінальних справах

Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_5