Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, з участю адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, на постанову судді Рівненського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2015 року про притягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (пять) діб. Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в сумі 36 гривень 54 копійки.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 26 липня 2015 року близько 21-ої години за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4, в ході якої виражався в адресу останньої нецензурною лайкою, образливими словами, шарпав за одяг, виганяв з будинку, чим вчинив щодо неї психологічний та моральний тиск, чим завдав шкоди психічному та моральному здоровю потерпілої.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки про постанову ОСОБА_3 дізнався 14 грудня 2015 року з телефонної розмови з дільничним інспектором поліції. Вказує, що постанову суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_4, яка не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги та просила призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, приходжу до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова винесена 26 серпня 2015 року, а апеляційна скарга надійшла до суду 14 грудня 2015 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що ОСОБА_3 при розгляді справи не був присутній, а про постанову йому стало відомо 14 грудня 2015 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин і його слід поновити.

Безпідставними і такими, що не підтверджуються матеріалами справи є твердження адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про непричетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Факт вчинення ОСОБА_3 26 липня 2015 року насильства в сімї підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення серії РВ №014092 від 26 липня 2015 року (а.с.1), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4 про вчинення щодо неї насильства (а.с.2).

Вказані докази є належними та такими, що повністю узгоджуються між собою, підстав вважати їх недопустимими судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

А згідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Судом першої інстанції не зясовано та не враховано в сукупності всі обставини, зокрема те, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, на утриманні знаходиться малолітня дитина.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_4 просила призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Зважаючи на дані обставини, застосування до ОСОБА_5 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб слід вважати надто суворим та таким, що не відповідає особі правопорушника. А тому з метою виховання, прохання потерпілої ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень слід застосувати стягнення у виді громадських робіт.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а постанова судді Рівненського районного суду від 26 серпня 2015 року зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2015 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 26 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5 змінити в частині накладення стягнення.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, накласти на ОСОБА_5 адміністративне стягнення у виді 40 ( сорока) годин громадських робіт.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області ОСОБА_1