Провадження № 3/127/5511/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2015 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з ВДАІ УМВС України у Вінницькій області про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №196883 від 03.10.2015 року, ОСОБА_1, 03.10.2015 року, о 16 год. 26 хв., в м. Вінниці по вул. Келецька, в порушення п.2.5 ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду у встановлений законом порядку відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та суду пояснив, що 03.10.2015 року, о 16-20 год., він знаходився в м. Вінниці, біля магазину «Майстер», куди він прибули сімєю, за кермом автомобіля знаходився його син. Коли останній вийшов до магазину, а він з донькою залишився в машині. Сидів він на пасажирському сидінні, як до нього підішли працівник ДАІ та почали вимагати документи на авто. Коли вийшов його син з магазину, працівники ДАІ вимагали поставити автомобіль на штраф майданчик у звязку з відсутністю страховки на транспортний засіб. В подальшому він домовився з працівниками ДАІ, щоб транспортний засіб не ставили на штраф майданчик. Пояснення він писав у пустому протоколі про адміністративне правопорушення під диктовку працівників ДАІ. В медичній установі присутній не був.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 03.10.2015 року він приїхав з родиною до магазину «Майстер», по вул. Келецькій в м. Вінниці, за кермом автомобіля був він. Коли пішов до магазину, батько залишився в автомобілі з сестрою, через 30-40 хв., коли він вийшов, то побачив працівників ДАІ, які вимагали документи на авто в тому числі і страховку. В звязку з відсутністю страховки, правоохоронці вимагали поставити автомобіль на штраф майданчик. Батько сів в автомобілів працівників ДАІ, а він їхав слідом за ним. Через хвилин 5, зателефонував батько та повідомив, що їхати нікуди не потрібно, оскільки всі питання вирішені, після чого, вони поїхали додому.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративний протокол АП2 №196883 від 03.10.2015 року не береться судом до уваги як доказ вини ОСОБА_1, оскільки протокол не відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, Наказу Про затвердження Правил виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку№740 від 25 листопада 1993 року та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 22 лютого 2001 року №185, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що під час його складання ОСОБА_1 були розяснені його права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Будь-які докази про те, що ОСОБА_1 повно, доступно, зрозуміло та належним чином були розяснені, гарантовані та забезпечені його права, зокрема, конституційне право на захист, в адміністративному матеріалі відсутні.

Викладене дає підстави вважати, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, право на захист, не були дотримані.

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні повні і точні дані про місце події, так як в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що правопорушення було скоєно у м. Вінниці по вул. Келецька, без зазначення точної адреси.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №196883 від 03.10.2015 року відсутні відомості про свідків, що є також порушенням ст. 256 КУпАП.

Суд не може прийняти до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння №1756 від 08.10.2015 року, як належний доказ, оскільки у вказаному протоколі відсутній підпис обстежуваної особи, тобто ОСОБА_1, а також відсутня відмітка відповідного працівника щодо відмови ОСОБА_1 від підпису даного документа.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під дію лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають від відстороненню цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під дію лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 відсторонений від керуванням транспортним засобом не був, про що свідчить відсутність відповідно запису у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 196883 від 03.10.2015 року, а також відсутність письмової заяви третьої особи, яка зобовязуються не допускати до керування транспортним засобом водія ОСОБА_1

Згідно п. 4.6 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України №77 від 26.02.2009 року, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 КУпАП, працівник Державтоінспекції МВС тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

В судовому засіданні встановлено, що інспектори ДАІ не затримували транспортний засіб марки «ЗІЛ 4315», д.н.з. НОМЕР_2, ні шляхом блокування, ні шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Згідно з ч.1 ст.265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

У даному випадку зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №000261, складений інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці ОСОБА_3 03 жовтня 2015 року, також свідчить, що 03.10.2015 року ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом автомобілем, марки «ЗІЛ 4315», номерний знак НОМЕР_2.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного спяніння є лише припущенням інспектора ВДАІ, який складав протокол, в матеріалах справи відсутні належні докази винуватості останнього у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, належних доказів не додано.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у разі відсутності складу адміністративного правопорушення провадження по справі підлягає закриттю.

Оскільки ОСОБА_1 не визнає себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, а працівник ДАІ не вжив заходів для доведеності вини правопорушника в суді, свідки вчинення адміністративного правопорушення взагалі відсутні, керуючись презумпцією невинуватості, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення недоведеною, у звязку з чим адміністративне провадження підлягає закриттю.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя