Справа № 163/2848/15-п
Провадження №3/163/1993/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

з участю секретарів: Горпинко К.О., Сус Т.Г.,

представників Волинської митниці ДФС: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_4,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1404/20500/2015 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №049859, виданий Локачинським РВ УМВС України у Волинській області 17.07.1996 року,-

в с т а н о в и л а :

Головним державним інспектором-кінологом відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 08.10.2015 року складено протокол про порушення митних правил №1404/20500/2015 відносно ОСОБА_3, з якого слідує, що останній 12.09.2015 року близько 13 год. 30 хв., слідуючи з України в ОСОБА_6 через митний пост Устилуг Волинської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор», в якості пасажира автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю, товару - «каміння бурштину в сировині», загальною вагою нетто 7884,57 г., вартістю 184531,25 грн., яке знаходилось під переднім пасажирським сидінням салону автомобіля та було поміщене в поліетиленові пакети, обмотані скотчем, тобто з використанням способу, що утруднює виявлення.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення за вищевикладених обставин не визнав та пояснив, що бурштин він придбав в м.Луцьку за 12000 грн. та переміщував в ОСОБА_6 з метою огляду для визначення доцільності подальшої обробки. З мережі Інтернет дізнався, що бурштин, вартість якого не перевищує 10000 євро, переміщувати через митний кордон України не заборонено, тому водія транспортного засобу, з яким слідував через митний кордон, не повідомляв про вид товару, який перевозив з собою. При цьому, про поїздку в ОСОБА_6 з водієм попередньо не домовлявся, оскільки знає його лише візуально та, випадково, зустрівши на дорозі, сів до нього в автомобіль на «підсадку» і в розмові зясувалось, що останній також слідує в ОСОБА_6. Під час обрання водієм смуги митного контролю, працівник прикордонної служби будь-яких запитань щодо переміщуваного товару останньому не задавав. Перед початком проходження митного контролю, він відлучився до вбиральні, а повернувшись, побачив, як прикордонник уже оглядав його сумку. На запитання останнього, повідомив, що в сумці переміщує особисті речі та каміння жовто-сірого кольору, які представив для огляду. Під час поглибленого огляду транспортного засобу в автомобілі було встановлено наявність бурштину, приналежного й водію, який останній особисто виймав з повітрепроводів та панелі даху. Про переміщення водієм бурштину йому особисто нічого відомо не було. Бурштин, приналежний водію, був обмотаний скотчем, а його каміння було просто поміщене в поліетиленові пакетики. На фото-таблицях, доданих до матеріалів справи, зображено перемотані скотчем пакети, які належали саме водію, а не йому. При цьому, після того, як водій вийняв з порожнин автомобіля приналежні йому згортки з бурштином, працівники митниці дали вказівку розмістити саме ці згортки назад на попередні місця, щоб зафіксувати подію. Вказав, що переміщуване каміння він не приховував та цього на меті не мав, а пояснення, відібрані під час складання протоколу про порушення митних правил, не відповідають дійсності, оскільки, на той час він перебував у розгубленому стані, не розумів термінології, тому писав фактично під диктовку інспектора митниці, який ввів його в оману. Просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Захисник особи, що притягується до відповідальності, акцентував увагу на тому, що його підзахисний слідував через митний кордон України в якості пасажира транспортного засобу, попередньо з водієм ні про що не домовлявся та смуги руху для проходження митного контролю самостійно не обирав. Працівникові прикордонної служби ОСОБА_3 особисто повідомив про переміщуваний ним товар бурштин, перешкод для проведення огляду не створював, при цьому, під час проведення митного огляду інспектору митниці від працівника прикордонної служби уже було відомо про переміщення в автомобілі бурштину. З огляду на те, що ОСОБА_3 придбав бурштин за 12000 грн. та усвідомлював те, що переміщує незаборонений товар в межах дозволеної норми, тому мети на приховування бурштину не мав. Звернув увагу на ту обставину, що в автомобілі, яким слідував його підзахисний, фізично неможливо розмістити 8 кг. каміння бурштину під переднім пасажирським сидінням, за відсутністю для цього там достатнього місця. За викладених обставин вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, у звязку із чим просив провадження у справі закрити, а вилучений бурштин повернути останньому.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил, його захисника, показання свідків, думку представника Волинської митниці ДФС та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.373 МК України, порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам'ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 448 "Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам'ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження" встановлено, що вивезення (пересилання) за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам'ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них з метою їх відчуження здійснюється у разі, коли сумарна фактурна вартість дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та виробів з них не перевищує суму, еквівалентну 10000 євро (крім заборонених до вивезення за межі митної території України), шляхом вчинення дій, усного або за бажанням власника таких товарів чи на вимогу посадової особи митного органу письмового декларування.

З матеріалів справи, а саме, протоколу про порушення митних правил №1404/20500/2015 від 08.10.2015 року, копії контрольного талона для проходження митного контролю по «зеленому коридору», службової записки головного державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 08.10.2015 року встановлено, що ОСОБА_3 12.09.2015 року близько 13 год. 30 хв. слідував через митний кордон України, через митний пост Устилуг Волинської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор», в якості пасажира автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н.з. АС1075ВВ (а.с.1-4, 6, 29-30).

З акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12.09.2015 року слідує, що під час проведення митного огляду автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н.з. АС1075ВВ, було виявлено необроблене каміння жовто-коричневого кольору різної форми та розмірів, серед якого, водій даного транспортного засобу ОСОБА_7 переміщував 10 кг. такого каміння, яке знаходилось в повітрепроводах панелі приладів зі сторони капоту, в панелі даху, в елементі жорсткості між сидіннями та спинками другого ряду сидінь, а пасажир ОСОБА_3 переміщував 8 кг. аналогічного каміння, яке знаходилось в поліетиленових пакетах, обмотаних скотчем, під переднім пасажирським сидінням (а.с.7).

Як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_3, придбане каміння бурштину під час перетину державного кордону він не приховував, оскільки знав про його вартість, яка не перевищувала 10000 євро.

Такі пояснення особи, що притягується до відповідальності, знайшли своє обєктивне підтвердження іншими доказами, а саме, показаннями свідків та матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_7, який слідував разом з ОСОБА_3, в якості водія автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н.з. АС1075ВВ, показав, що отримавши талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», вони заїхали на пункт пропуску «Устилуг», де ОСОБА_3 відразу відлучився до вбиральні та в цей час до нього підійшов працівник прикордонної служби. На запитання останнього, повідомив, що в автомобілі нічого забороненого не переміщується, а сумка, яка стояла біля пасажирського сидіння, належить пасажиру. Повернувшись до транспортного засобу, ОСОБА_3, на запитання працівника прикордонної служби, повідомив, що в сумці переміщує каміння та представив сумку, яка була уже відкрита, для огляду. Після цього, прикордонник відразу покликав інспектора митниці та автомобіль було повернуто на українську територію для проведення огляду.

Згідно повідомлення Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України від 25.11.2015 року за №23/10296, 12 вересня 2015 року службові обовязки в прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів» пункту пропуску «Устилуг» на напрямку «виїзд з України» виконував інспектор 2-ї категорії-інструктор кінологічного відділення прапорщик ОСОБА_8

Показання, допитаного в судовому засіданні в якості свідка, зазначеного співробітника прикордонної служби ОСОБА_8, повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7 та поясненнями ОСОБА_3 Зокрема, зазначений свідок підтвердив, що у той час, коли він здійснював візуальний огляд автомобіля, пасажира, яким є ОСОБА_3, на місці біля транспортного засобу не було. Його увагу привернула дорожня сумка, яка стояла між передніми сидіннями та на дотик містила якісь предмети. Як повідомив водій автомобіля, дана сумка належала пасажиру. По приходу ОСОБА_3, при його усному опитуванні, останній повідомив, що в сумці переміщує каміння. Про даний факт свідок доповів старшому зміни та автомобіль було скеровано у бокс для проведення поглибленого огляду. Також ствердив, що ОСОБА_3 каміння не приховував, працівників прикордонної та митної служби в оману не вводив.

Головний державний інспектор-кінолог відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС ОСОБА_5, будучи допитаним в якості свідка, підтвердив, що у той момент, коли автомобіль було повернуто для проведення митного огляду, то йому уже було відомо, що в зазначеному транспортному засобі переміщується бурштин. Дану інформацію він отримав від співробітників прикордонної служби, які несли службу в напрямку «виїзд» з України, в телефонному режимі. Разом з тим ствердив, що пакети з бурштином, обмотані чорним скотчем, приналежні ОСОБА_3, були виявлені саме під переднім пасажирським сидінням. Останній повідомляв йому, що переміщує товар (каміння чи бурштин), однак до чи після поглибленого митного огляду свідок не памятає. Під час відібрання пояснень у ОСОБА_3 психологічного тиску на останнього не чинив та пояснень не диктував, разом з тим, не виключав надання роз'яснень з приводу термінології, яка використовується в митному законодавстві.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 в частині місця знаходження приналежного ОСОБА_3 бурштину, які суперечать показанням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, суд зважує на те, що даний свідок є зацікавленою особою, оскільки особисто складав протокол про порушення митних правил та здійснював процесуальне оформлення інших письмових доказів у справі. Поміж цього, наявні у матеріалах справи фото-таблиці, на яких зафіксовано місцезнаходження приналежного ОСОБА_3 бурштину, не дає підстав для однозначного висновку про їх знаходження саме під переднім водійським сидінням автомобіля або ж іншій його частині, а достовірно перевірити дану обставину на даний час уже немає можливості.

Згідно повідомлення Волинської митниці ДФС від 23.11.2015 року за №7878/03-70-27, 12.09.2015 року митний контроль та митне оформлення у пункті пропуску «Устилуг» автомобіля марки «Mercedes-Benz», р.н.з. АС1075ВВ, що рухався по смузі руху «зелений коридор» в напрямку «виїзд з України», проводився на території ОСОБА_6, де камери системи відеоспостереження митного поста «Устилуг» не встановлені.

Щодо доводів ОСОБА_3 з приводу написання ним письмових пояснень, то суд не розцінює їх, як голослівні, оскільки з питанням незаконності дій посадових осіб Волинської митниці ДФС при складанні протоколу про порушення митних правил, він звертався зі скаргою в прокуратуру Волинської області, яку, у звязку зі змінами у чинному законодавстві України, надіслано за належністю до Волинської митниці ДФС.

У звязку з наведеним, суд застосовує положення ст.62 Конституції України, яка визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього, як встановлено з висновку №159 від 23.09.2015 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, надані на дослідження зразки є дорогоцінним камінням органогенного утворення бурштином в стані сировини вагою нетто 7884,57 грам та загальною ринковою вартістю, станом на момент дослідження, 184531,25 грн. (а.с.21-25).

Вартість переміщуваного ОСОБА_3 бурштину в стані сировини, в перерахунку на еквівалент у євро станом на 12.09.2015 року (100 євро = 2431,5115 грн.) становить 7589,16 євро.

Таким чином, ОСОБА_3 переміщував через митний кордон України дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин в стані сировини, вартість якого не перевищувала суми, вказаної у Постанові Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 448 "Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам'ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження".

Окрім цього, статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 2 статті 366 МК України регламентовано, що канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Отже, обравши смугу проходження митного контролю «зелений коридор», особа несе відповідальність за порушення умов (порядку) його проходження.

Системний аналіз викладених норм свідчить про те, що ОСОБА_3, обравши смугу митного контролю «зелений коридор», задекларував переміщуваний ним товар шляхом вчинення дій, а також заявив про його наявність під час усного опитування, що узгоджується з положеннями, наведеними у постанові Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 448.

При цьому, як достовірно встановлено в судовому засіданні, до початку проведення митного огляду транспортного засобу, яким слідував ОСОБА_3, співробітникам Волинської митниці ДФС уже було відомо про переміщення у даному автомобілі такого товару, як «бурштин», від співробітників прикордонної служби, яким ОСОБА_3, в свою чергу, попередньо заявив про його наявність.

Такі встановлені судом фактичні обставини справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, безумовно виключають факт приховування ОСОБА_3 переміщуваного каміння бурштину в стані сировини.

Таким чином, будь-яких даних про переміщення ОСОБА_3 дорогоцінного каміння бурштину через митний кордон України всупереч діючому законодавству, судом не встановлено та Волинською митницею ДФС не надано, що, відповідно, не дає будь-яких підстав вважати, що дії ОСОБА_3 під час переміщення через митний кордон України дорогоцінного каміння бурштину, були спрямовані на його приховування від митного контролю у спосіб, що утруднює виявлення такого товару.

З наведених підстав, провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.483 МК України слід закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, тому вилучене в порядку ст.511 МК України дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин в стані сировини вагою нетто 7884,57 г. підлягає поверненню останньому.

Керуючись ст.522, п.3 ч.1 ст.527, ч.5 ст.529 МК України, п.1 ст. 247 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.483 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Зобовязати Волинську митницю ДФС повернути ОСОБА_3 каміння бурштину в стані сировини, вагою 7884,57 г., вартістю 184531,25 грн., яке було вилучене згідно протоколу про порушення митних правил №1404/20500/2015 від 08.10.2015 року.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_9