Справа № 464/8009/15-п Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/783/542/15 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

Згідно з постановою судді 14 вересня 2015 року, о 15 год., у м. Львові по вул. Морозна, 19, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову судді та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На обгрунтування клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді апелянт зазначає, що йому не було відомо про прийняту постанову, про оскаржуване рішення він дізнався лише 28.10.2015 року

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати та застосувати щодо нього більш мяке адміністративне стягнення. Вважає постанову судді неправомірною, винесеною у його відсутності, так як про час та дату розгляду справи його не було повідомлено належним чином, що позбавило його законного права на захист.

Крім того, зазначив, що дійсно 14.09.2015 року він перебував у м. Львові по вул. Морозна, поблизу будинку № 19, він сидів в автомобілі марки «Нісан Альмера», проте вказаний транспортний засіб був припаркований ще напередодні, він не був заведений та не рухався, а він лише сидів у транспортному засобі.

Також зазначив, що призначене судом покарання є надто суворим для нього, так як його робота повязана із керуванням транспортними засобами, а тому таке покарання призведе до втрати заробітку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 в підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає відновленню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2015 року ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції. Із розписки про отримання копії оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 отримав оскаржувану постанову 5.11.2015 року та звернувся із апеляційною скаргою на постанову судді 9.11.2015 року. Таким чином, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді визнаю поважними, а тому цей строк ОСОБА_2 слід відновити.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обгрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у порушенні правил дорожнього руху, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду (а.с.3).

Вказані докази є належними, допустимими та взаємоповязаними, підтверджують наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні.

На стадії апеляційного провадження ОСОБА_2 не було представлено будь-яких інших доказів, що спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, таких не встановлено і судом. Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення суддею не в повній мірі були враховані положення ст. 33 КУпАП.

Відповідно до вимог даної норми закону при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачені альтернативні стягнення у виді штрафу, позбавлення права керування транспортними засобами або адміністративного арешту.

З врахуванням конкретних обставин справи, особи ОСОБА_2, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, позбавлення права керування транспортними засобами позбавить ОСОБА_2 засобів для існування, внаслідок вчинення ОСОБА_2 правопорушення шкоди нікому не заподіяно, застосоване відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки є надто суворим, а тому таке слід обрати у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

відновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, змінити.

Накласти на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1