АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1271/2015 Постанова винесена суддею Новак А.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, відносно якої закрито адміністративне провадження - ОСОБА_2, другого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року провадження у справі стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як указано в постанові, відносноОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, за яким вона 04 серпня 2015року о 13 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем марки «CITROEN», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись з дороги одностороннього руху на в'їзд на вул. Антоновича-Горького, проїхавши на знак 3.21 ПДР України, після чого на вул. Горького в даний транспортний засіб врізався мотоцикл марки «Ямаха», державний номерний знак НОМЕР_2, чим порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог

п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які призвели до виникнення ДТП і, відповідно, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недотримання суддею місцевого суду норм матеріального та процесуального права, просить постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 124 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи не об'єктивно, односторонньо та поверхнево, без належного обґрунтування прийнятого рішення, безпідставно пославшись на відсутність доказів вини ОСОБА_2 у даному ДТП, при цьому порушив його права, передбачені ст. 269 КУпАП, оскільки розглянув справу у його відсутність, без належного повідомлення про її розгляд, а тому позбавив можливості дати пояснення щодо обставин ДТП, заявити клопотання про допит свідків.

Апелянт звертає увагу на те, що ділянка дороги від пров. Горького праворуч вул. Антоновича має видимість до 70 метрів, оскільки рельєф даної місцевості є нерівним, має спуск і підйом, ОСОБА_2 при здійсненні маневру при повороті ліворуч невірно оцінила ситуацію та відстань, на якій від неї знаходився його мотоцикл, тобто, повертаючи з пров. Горького на вул. Антоновича недотрималася вимог дорожнього знаку 3.21 ПДР України, здійснила заборонений маневр, що і призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке обґрунтував тим, що про розгляд справи він не повідомлявся, а про постановлене у справі судове рішення від 30 вересня 2015 року довідався лише 13 жовтня 2015 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Бойком В.М. пропущений з поважних причин, а відтак підлягає поновленню.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення. Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до ст. 272 цього Кодексу.

Крім того, ч. 2 ст. 277-2 КУпАП передбачено, що інші особи (зокрема, потерпілий), які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді.

Проте, як видно з матеріалів справи, наведені вимоги закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови дотримані не були.

За матеріалами справи, відносно водія ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, де указано, що вона 04 серпня 2015року о 13 годині

10 хвилин, рухаючись на автомобілі марки «CITROEN» з дороги одностороннього руху на в'їзд на вул. Антоновича-Горького в м. Києві, проїхавши на знак 3.21 ПДР України, порушила п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого сталося зіткнення з мотоциклом марки «Ямаха», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до матеріальних збитків.

За результатами розгляду справи щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, суддя місцевого сулу, посилаючись на відсутність причинного зв'язку між порушеннямводієм ОСОБА_2 знаку п. 3.21 ПДР України та наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів, дійшов у постанові висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, обґрунтувавши його поясненнями водія ОСОБА_2 та даними схеми дорожньо-транспортної пригоди, при цьому не допитав у суді другого учасника цієї пригоди, який належним чином не був повідомлений про розгляд справи, бо в матеріалах справи відсутнє підтвердження про направлення ОСОБА_3 судового виклику, не врахував його письмові пояснення, в яких є посилання на свідків ДТП, а тому, не дотримався вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП та дійшов передчасного висновку про закриття відносно ОСОБА_2 провадження у справі.

Перевіряючи докази у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, судом апеляційної інстанції приймається до уваги наступне.

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді ОСОБА_2 стверджувала, що п. 10.1 ПДР України не порушувала, бо при виїзді на вул. Антоновича-Горького переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при цьому виїхавши на вул. Антоновича-Горького, проїхала значну відстань, не змінюючи напрямок руху, а водій мотоцикла, значно перевищив швидкість руху внаслідок чого відбулося зіткнення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 уточнила, що з правої сторони, на відстані до 200 метрів від початку перехрестя, є світлофорний об'єкт, який не позначений на схемі ДТП, та який на час її виїзду на вул. Антоновича-Горького горів червоним світлом, тому автомобілі не рухались і розпочали рух у тому ж напрямку, що і вона, тільки після її виїзду на проїзну частину вул. Антоновича-Горького.

В своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції водій ОСОБА_3 на спростування пояснень ОСОБА_2, зазначив, що ділянка дороги від пров. Горького праворуч вул. Антоновича-Горького має видимість до 70 метрів, а тому ОСОБА_2, при здійсненні маневру при повороті ліворуч, невірно оцінила ситуацію та відстань, на якій від неї знаходився його мотоцикл, та в порушення знаку п. 3.21 ПДР України, виїхала на вул. Антоновича-Горького, не дотримавшись при цьому вимог п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення мотоциклу з її автомобілем, що призвело до пошкоджень обох транспортних засобів.

За клопотанням ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції були допитані свідки

ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які надали суду аналогічні за своїм змістом пояснення про те, що 04 серпня 2015року о 13 годині 10 хвилин, зупинившись на перехресті вул. Антоновича- Горького з провулком Горького, побачили, що із забороненого для виїзду повороту повільно виїхав автомобіль марки «CITROEN», а потім почули звук сигналу мотоциклу та бачила момент удару транспортних засобів. При цьому зазначили, що мотоцикл побачили лише в момент зіткнення транспортних засобів, а на час виїзду автомобіля «CITROEN» на вул. Антоновича- Горького, на світлофорному об'єкті, розташованому праворуч від перехрестя вул. Антоновича-Горького з провулком Горького, горів червоний сигнал для руху транспортних засобів по вул. Антоновича-Горького.

З метою усунення суперечностей в поясненнях учасників ДТП щодо її обставин, судом була досліджена схема цієї пригоди, на якій позначено напрямок руху транспортних засобів до їх зіткнення, місце зіткнення та розташування транспортних засобів після зіткнення, разом з цим на схемі містяться суперечливі дані щодо відстані від перехрестя вул. Антоновича-Горького і провулку Горького та місця зіткнення транспортних засобів, не зафіксовано на ній й усіх даних, необхідних для дослідження організації дорожнього руху на відображеній ділянці проїзної частини дороги, зокрема, не вказано світлофорного об'єкту, розташованого праворуч від перехрестя вул. Антоновича-Горького з провулком Горького, де було розпочато водієм ОСОБА_3 свій рух.

Зокрема, на схемі ДТП відображена відстань між стовпами освітлення дороги, один з яких розташований на початку провулку Горького, на незначні відстані (до 1 м) від початку проїзної частини дороги, а інший на тротуарі вул. Антоновича-Горького, і така відстань становить 32 м, місце зіткнення транспортних засобів позначено на відстані 15 м від стовпа освітлення, розташованого на тротуарі вул. Антоновича-Горького, при цьому відстань між місцем зіткнення та мотоциклом на схемі зафіксована як 1.63 м, а місце знаходження мотоциклу після зіткнення відображено на схемі до стовпа освітлення, розташованого на тротуарі провулку Горького, тобто фактично на перехресті вул. Антоновича-Горького з провулком Горького.

За таких обставин, неможливо зробити висновок яку саме відстань проїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2, виїхавши на вул. Антоновича-Горького, до моменту зіткнення з мотоциклом, а відтак і перевірити доводи ОСОБА_2 про те, що повернувши праворуч і виїхавши на вул. Антоновича-Горького, вона проїхала відстань вже по вул. Антоновича-Горького від перехрестя не менше 15 м, тобто дотрималась вимог п.10.1 ПДР України.

До того ж дані, відображені на схемі ДТП, суперечать зафіксованому на фотокартках з місця пригоди, розташуванню транспортних засобів після зіткнення щодо відстані до перехрестя вул. Антоновича-Горького з провулком Горького.

За відсутності повного відображення дорожньої обстановки під час дорожньо-транспортної пригоди, наявності суперечностей у поясненнях водіїв - учасників ДТП та свідків, які можливо усунути лише шляхом проведення відповідного експертного дослідження після фіксування на схемі ДТП усіх необхідних вихідних даних, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року скасуванню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 - поверненню до Управління патрульної служби м. Києва для належного оформлення та проведення додаткової перевірки з метою встановлення фактичних обставин ДТП та відповідності дій обох водіїв в даній дорожній ситуації Правилам дорожнього руху України.

Під час додаткової перевірки слід врахувати викладене, привести у відповідність з дійсними обставинами події схему ДТП шляхом проведення додаткового огляду місця ДТП за участю водіїв - учасників цієї пригоди з метою фіксування відстані від місця зіткнення транспортних засобів до перехрестя вул. Антоновича-Горького з провулком Горького, а також фіксування від зазначеного перехрестя праворуч світлофорного об'єкту і його відстані від цього перехрестя; шляхом уточнення пояснень учасників ДТП та очевидців, а за необхідності, шляхом призначення відповідних експертних досліджень, з'ясувати дійсний механізм ДТП та встановити осіб, які припустилися до порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дана ДТП, в результаті якої були пошкоджені транспортні засоби; виконати інші дії, спрямовані на встановлення дійсних обставин ДТП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову про повернення справи щодо ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП до Управління патрульної служби м. Києва для проведення додаткової перевірки для встановлення дійсного механізму ДТП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Павленко О.П.