Провадження № 3/554/2026/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

2 грудня 2015 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, головного бухгалтера ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України», ідентифікаційний код № НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувалась, інші дані відсутні

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного головним державним інспектором відділу оподаткування юридичних осіб Державної податкової інспекції у м. Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області ОСОБА_2 порушниця ОСОБА_1 «несвоєчасно подала платіжне доручення на перерахування земельного податку за вересень 2015 року», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та показала, що такого правопорушення вона не вчинювала і про його вчинення не знає, оскільки протокол щодо неї не складався, його вона не підписувала, а тому про факт притягнення її до адміністративної відповідальності їй невідомо. Вважає цей факт грубим порушенням її права на захист.

Заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи щодо неї за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не підписаний, що є свідченням порушення ініціатором складення протоколу вимог статті 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка порушниці, як про це зазначено в протоколі, для його складання та підписання, не є підставою для визнання факту його складення законною, оскільки законом не передбачено можливості заочного притягнення особи до відповідальності.

Крім того, в протоколі відсутні повні анкетні дані про особу порушниці, що позбавляє суд і позбавляло ініціатора складення протоколу викликати її для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому твердження останнього про неявку порушниці є неправдивим, оскільки для виклику необхідно встановити особу порушниці.

Отже, суд вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався, процесуальні права, в тому числі і право на захист, їй не розяснювались, в звязку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності. З цих підстав суд вважає, що докази обвинувачення порушниці одержані незаконним шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, судом встановлено, що фабула обвинувачення порушниці ОСОБА_1 є не конкретною, суть і зміст обвинувачення не відповідають диспозиції норми КУпАП, за якою складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, що також, на думку суду, виключає можливість притягнення її до відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення.

Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.Г. Савченко