Справа № 415/5943/15-п
Провадження № 33/782/100/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1,з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника, адвоката ОСОБА_3 розглянула апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах правопорушника ОСОБА_4 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 27 жовтня 2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого оператором АЗС «Маршал-1», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу. Також постановою з ОСОБА_4 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Згідно із постановою суду 13 вересня 2015 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4, який протягом року, а саме 22 листопада 2014 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яке 08 грудня 2014 року був підданий адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами, повторно керував транспортним засобом автомобілем ГАЗ 3302ЗНГ, н.з. ВВ 8125 ВО, який належить ОСОБА_5, по вул. Постишева у м. Лисичанську Луганської області у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Стан алкогольного спяніння підтверджується результатом тесту за № 756 Drager Alkotest 6810 від 13.09.2015 року 2.31 %, якою вбачається, що ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного спяніння.

Не погодившись з постановою суду, адвокат ОСОБА_3 в інтересах правопорушника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити адміністративне провадження щодо ОСОБА_4 у звязку з відсутністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП або змінити постанову у частині накладення стягнення , тобто позбавити його права керування транспортними засобами на більш тривалий строк.

При цьому посилається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі виконав вимоги ст.ст.33 ч.2,278 п.2 КУпАП , зокрема не перевірив факт виникнення самого правопорушення, яке на його думку, було спровоковано з боку правоохоронних органів, самого факту визнання вини ОСОБА_4О.( чи дійсно він мав намір керувати транспортним засобом та саме керував як вказано у протоколі), не перевірена легальність застосованих приладів до ОСОБА_4 ( чи дійсно було виявлено стан спяніння , який не дозволяє керувати транспортним засобом), якими виявлялося стан його спяніння , але ж таки застосував санкцію до ОСОБА_4 як арешт, не беручи до уваги юридичних фактів , які існували під час винесення постанови, які потрібно перевірити (направити запити, допитати свідків, отримати додаткові документи та інше). Під час розгляду справи ОСОБА_4 не мав захисника, захисник був залучений вже після винесення рішення за три дні до набрання чинності рішення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги свого захисника, пояснення його захисника, адвоката ОСОБА_3, який просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити адміністративне провадження щодо ОСОБА_4, або змінити постанову у частині накладення стягнення, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд надійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

- залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

- скасувати постанову та закрити провадження у справі;

- скасувати постанову та прийняти нову постанову.

- змінити постанову.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції вимоги вищевказаного закону виконав належним чином.

Суд першої інстанції не порушив вимоги ст.268 КУпАП , а саме: право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надати пояснення у суді, надати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичної допомогою.

Так, з змісту постанови суду вбачається, що ОСОБА_4 у суді першої інстанції свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП визнав та пояснив, що він дійсно 22.11.2014 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП , за яке 08.12.2014 року був підданий адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 13.09.2015 року приблизно о 23 год.30 хвил. після вживання алкогольного пива він сів за кермо транспортного засобу ГАЗ 33023 НГ, який належить ОСОБА_5, і рухаючись по вул.. Постишева м. Лисичанська був зупинений співробітниками міліції, які пропонували йому пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера « Драгер» . У присутності двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відносно нього було проведено вищевказаний огляд, за результатами якого він перебував у стані алкогольного спяніння, що він не спростовував. Співробітники міліції склали протокол про адміністративне правопорушення, дії яких він не оскаржував до відповідних інстанцій, копію протоколу він отримав. Він щиро розкаявся, та просив суд урахувати, що він має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Також ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції у судовому засіданні пояснив, що він давав пояснення у суді першої інстанції у присутності одного судді, протокол судового засідання не вівся. У нього не було захисника. Він дійсно визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП та його пояснення викладені у постанові суду від 27.10.2015 року не зовсім повно. Так, він не доповів судді про те, що його вимусили сісти за кермо транспортного засобу особи у камуфляжному одягу після того, як він разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та Денісом , з якими він вживав пиво у гаражі після роботи, приїхав до кафе « Лисабон», яке розташоване на вул. Постишева у м. Лисичанську. Це було 13 вересня 2015 року приблизно о 23 годині. Прізвища своїх знайомих він не памятає, але памятає, що транспортним засобом - автомобілем ГАЗ 330 НГ керував ОСОБА_12, який був тверезий. Саме він довіз їх до кафе , після чого пішов до дому, а він з ОСОБА_8 підійшли до кафе з метою випити там іще пива, але їх туди не пропустили . Він спочатку не зрозумів чому, а зараз вважає, що вони були вже пяні та на них була не та одежа. Автомобіль вони залишили разом з кафе, з автомобілю грала музика. Поблизу кафе знаходилися чоловіки у камуфляжної формі, яки просили їх виключити музику та не пускали їх до кафе. Саме вони змусили його сісти за кермо транспортного засобу, та не пускали його на вулицю, коли він почав рухатися автомобілем назад від кафе по вулиці.

Свідок ОСОБА_7 у апеляційному суді пояснив, що він у вересні 2015 року разом зі своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_7, прізвища якого не памятає, вживали спиртні напої у гаражі в м.Лисичанську після роботи. Потім до них підїхав ОСОБА_12 на автомобілі « Газель». Він спиртні напої не вживав. Вони попросили його відвезти їх до кафе-бар « Лисабон», так як було вже темно і ніде пивом не торгували. Він погодився та підвіз їх до кафе, після чого пішов до дому. Автомобіль залишився на стоянці біля кафе. З автомобілю грала музика. Вони пішли до кафе, але біля входу їх не пустили чоловіки у камуфляжній формі одягу . Вони намагалися пройти, але вони цьому перешкоджали та просили відійти. Це їх образило. Трапилася не більша бійка, після чого приїхали працівники міліції та забрали його у відділення. Він бачив, що Лень був за кермом автомобілю, та рядом з ним знаходився якийсь чоловік. Що було далі , він не знає.

Свідок ОСОБА_12 у суді апеляційної інстанції пояснив, що 13.09.2015 року вони втрьох разом з Лень та ОСОБА_7 відпочивали у гаражі у м. Лисичанську, де Лень та ОСОБА_7 вживали спиртні напої. Він не вживав спиртні напої, так як був за кермом автомобілю « Газель». Було вже пізно, десь 23 -00 год., коли вони попросили його відвезти їх до кафе-бар « Лисабон», який знаходиться у м. Лисичанську на вул. Постишева. Він їх відвіз, та залишив автомобіль разом з ключем у них під їх відповідальність, а сам пішов до дому. Вони домовилися , що зателефонують йому , але не зателефонували. На наступний день він зазнав, що трапилося біля кафе. Він бачив, що біля кафе були якийсь чоловіки, але що вони там робили не бачив.

Перевіркою матеріалів справи у апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З постанови суду від 27.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 в судовому засіданні присутній був, пояснення давав, про зміст яких вказано у постанові, протокол судового засідання не вився, захисника у ОСОБА_4не було, заяви від нього про його залучення у матеріалах адміністративної справи не має.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, при накладенні стягненні суд послався на вимоги ст.33 КУпАП, а також ст..ст.35,289 КУпАП, правові позиції рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року по справі « Швидка проти України « про можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду.

З метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЄСПЛ , суд першої інстанції обґрунтовано допустив виконання своєї постанови через 10 днів з дня її винесення.

З таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у виді адміністративного арешту за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП ,є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги захисника ,адвоката ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 не навмисно сів за кермо транспортного засобу у стані спяніння , а його примусили невідомі особи у камуфляжній формі, не знайшли свого повного підтвердження у судовому засіданні. У звязку з чим, апеляційна скарга у цій частині є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за неможливим змінити постанову суду у частині накладення стягнення. Апеляційний суд вважає, що у судовому засіданні апеляційного суду знайшло своє підтвердження того, що ОСОБА_4 сів за кермо автомобілю у стані алкогольного спяніння та почав рухатися , але був своєчасно зупинений працівником міліції, який потім склав протокол про адміністративне правопорушення, зміст якого правопорушник ОСОБА_4 не оспорює.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк від десяти ( 10 ) до пятнадцяті (15 ) діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд першої інстанції ретельно перевірив дані про особу правопорушника , характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Врахував, що він має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, передбачені ст..35 КУпАП, суд не знайшов.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, виконання якого є обовязковими для судів всіх рівнів, та притягнув правопорушника ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП , призначив йому стягнення у виді мінімального строку адміністративного арешту, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, зазначив, що вона є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Апеляційний суд погоджується з цим висновком суду першої інстанції, та не вбачає підстав для зміни постанови суду першої інстанції у частини накладення стягнення.

Згідно з вищевказаним п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України суди не вправі застосовувати такий вид стягнення як позбавлення права керувати транспортними засобами як основне адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 КУпАП, коли винна особа вже позбавлена такого права.

Одже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 27.10.2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, адвоката ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області: ОСОБА_1