Провадження №3/761/4228/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Радуцької Л.В.

за участю секретаря Цуцкірідзе К.С.

прокурора Дядюшкіна Є.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Новоград Волинський Житомирської області, громадянки України, яка працює начальником інвестиційного відділу Центральному територіальному управління капітального будівництва, проживає по АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом від 29 липня 2015 року установлено, що Територіальне управління капітального будівництва створене Наказом Міністерства оборони України від 25 липня 2006 року № 453.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України ЦТУКБ є юридичною особою публічного права, оскільки створено розпорядчим актом органу державної влади.

20 травня 2008 року згідно з наказом начальника ЦТУКБ ОСОБА_2 № 2 ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника інвестиційного відділу ЦТУКБ.

Відповідно до положень посадової інструкції начальника інвестиційного відділу ЦТУКБ затверджених в установленому порядку та підписаних ОСОБА_1 випливає, що остання здійснює керівництво організацією інвестиційної роботи у праві забезпечення будівництва та придбання житла для військовослужбовців та членів їх сімей, тобто обіймає посаду, пов'язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків.

Отже, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», перебуваючи на посаді начальника інвестиційного відділу ЦТУКБ ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» - суб'єктом декларування на якого розповсюджуються вимоги фінансового контролю, а саме зобов'язання щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік.

Однак, ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» до 1 квітня 2015 року та по 29 липня 2015 року не подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік до кадрового органу за місцем роботи, а саме Центрального територіального управління капітального будівництва, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Артема, 59, чим порушила зазначені вимоги фінансового контролю.

ОСОБА_1 відповідно до витягу з Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02 липня 2014 року № 310-к переведено з 02 липня 2014 року на посаду начальника відділу диверсифікації джерел нафто- і газопостачання Департаменту з питань функціонування та реформування нафтогазового сектора Міністерства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що не подавала декларацію, оскільки не знала, що вона повинна її подавати. ЦТУКБ працював за рахунок господарської діяльності, доступу до бюджетних коштів вона не мала, права підпису не мала, підлеглих також не було, а отже не вважає себе посадовою особою, яка обіймає посаду, пов'язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій. Також зазначила, що з вимогами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» не ознайомлювалась. Порушити вимоги закону вона не хотіла.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, який вважав вину ОСОБА_1 повністю доведеною та просив визнати її винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, оскільки з моменту вчинення пройшло понад три місяці, дослідивши наявні у матеріалах адміністративної справи докази, а саме: дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, списку працівників, які станом на 04 червня 2015 року не подали декларацію про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру, наказі начальника ЦТУКБ № 70 від 20 травня 2008 року про переведення ОСОБА_1 на посаду начальника, посадовій інструкції начальника інвестиційного відділу Центрального територіального управління капітального будівництва, наказі Міністра оборони України від 25 липня 2006 року № 453 про створення Центрального територіального управління капітального будівництва та затвердження його Положення, поясненнях ОСОБА_1, від 23 червня 2015 року, які містяться у матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону зі змінами на час вчинення адміністративного правопорушення) настає у разі неподання або несвоєчасного подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Суб'єкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Суб'єкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою і порядку, визначеними цим Законом.

Аналіз змісту цієї норми закону дає підстави для висновку про те, що вона не містить прямої вказівки на обов'язок суб'єкта декларування, який звільняється, подати декларацію про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, саме в день звільнення, а не на загальних підставах.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу корупційного адміністративного правопорушення, слід було врахувати, крім іншого, наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення. Яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення даного в ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Отже, враховуючи наведене та положення ст. 12 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та майновий стан, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети (приховати доходи одержані незаконним шляхом чи інше).

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про форму вини, в даному випадку наявності прямого умислу, та не вказано на докази на підтвердження цього умислу. Крім цього, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення будь-які дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1 не подавши до 01 квітня 2015 року декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, мала умисел на порушення спеціальних обмежень для державних службовців чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Також в наданих матеріалах взагалі відсутні дані, що ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами Закону «Про засади запобігання та протидії корупції», чи що до її відома було доведено його зміст.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: